Справа № 620/8933/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/8933/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави до Ічнянської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом до Ічнянської міської ради, у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Ічнянської міської ради (, пл. Т.Г. Шевченка, 1, м. Ічня, Прилуцький район, Чернігівська область) щодо не оформлення правовстановлюючих документів та не проведення державної реєстрації права комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади на приміщення Андріївського сільського будинку культури, загальною вартістю 21431824,56 грн, захисної споруди цивільного захисту населення Андріївського сільського будинку культури, що знаходяться по вул. Незалежності, 3, в с. Андріївка Прилуцького району Чернігівської області та на земельну ділянку під ними;

зобов`язати Ічнянську міську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та проведення державної реєстрації права комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади на приміщення Андріївського сільського будинку культури, загальною вартістю 21431824,56 грн, захисної споруди цивільного захисту населення Андріївського сільського будинку культури, що знаходяться по вул. Незалежності, в с. Андріївка Прилуцького району Чернігівської області та на земельну ділянку під ними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Ічнянською міською радою як власником та засновником закладу культури протягом тривалого часу не вжито належних заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на захисну споруду цивільного захисту населення, розміщену у будівлі Андріївського сільського будинку культури, що створює передумови для зловживань при розпорядженні відповідними об`єктами і ризики для нормального функціонування закладу освіти та розвитку всіх видів освіти, мережі освітніх закладів задля реалізації права громадян відповідної територіальної громади на освіту, а також може привести до негативних наслідків, таких як руйнування будівлі та/або незаконне відчуження нерухомого майна.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову, у якій зазначає, що Ічнянська міська рада визнає заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просить задовольнити позовні вимоги та не стягувати судовий збір з відповідача по справі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Відповідно до рішення другої сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 21.12.2017 № 47-VII «Про утворення старостинських округів Ічнянської міської ради» було прийнято рішення утворити Андріївський старостинський округ з центром у с. Андріївка (а.с. 11-13 та їх зворот).

Рішенням третьої сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 20.02.2018 № 132-VII «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади» вирішено затвердити Перелік іншого комунального майна Ічнянської міської територіальної громади (а.с.14-16).

Згідно рішення 49 (позачергової) сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 02.06.2020 № 4366-VII «Про внесення змін до рішення 46 сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 28 лютого 2020 року № 4022-VII «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності Ічнянської міської об`єднаної територіальної громади» внесено зміни, зокрема до додатку 3, у тому числі щодо включення до Переліку об`єктів комунальної власності Ічнянської міської об`єднаної територіальної громади Андріївського сільського будинку культури (а.с.17-19).

Відповідно до рішення сорок першої сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 10.12.2019 № 3172-VII «Про затвердження базової мережі закладів культури Ічнянської об`єднаної територіальної громади» до складу закладів культури включено також і Андріївський сільський будинок культури за адресою: вул. Незалежності, 3, с. Андріївка Прилуцького району (а.с.20-22 та їх зворот).

Згідно рішення четвертої сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 15.03.2018 № 238-VII «Про затвердження передавальних актів щодо передачі майна сільських рад, які припиняються в результаті реорганізації шляхом приєднання до Ічнянської міської ради» затверджено передавальні акти й щодо майна, яке передається після припинення Андріївської сільської ради, зокрема й Андріївський сільський будинок культури (а.с. 23)

Відповідно до рішення шостої позачергової сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради від 27.04.2018 №349-VII «Про прийняття до комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади сільських клубних установ» прийнято до комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади сільські клубні установи, зокрема й Андріївський сільський будинок культури (а.с.24).

Балансоутримувачем Андріївського сільського будинку культури, у якому знаходиться протирадіаційне укриття № 92781, є відділ культури та туризму Ічнянської міської ради.

Так, рішенням 6 позачергової сесії 7 скликання Ічнянської міської ради Прилуцького району від 27.04.2018 №348-VII «Про створення Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради» створено Відділ культури і туризму Ічнянської міської ради як юридичну особу публічного права та затверджено Положення про відділ (а.с.25-27).

Пунктом 5, 6 рішення шостої позачергової сесії сьомого скликання Ічнянської міської ради Прилуцького району № 348-VII від 27.04.2018 «Про створення Відділу культури і туризму Ічнянської міської ради» відділ культури і туризму Ічнянської міської ради визначено головним розпорядником коштів Ічнянської міської ради Прилуцького району по закладам культури та відділу передбачено видатки на утримання базової мережі закладів культури, підпорядкованих Відділу культури і туризму за рахунок коштів місцевого бюджету.

Згідно з додатком 1 до рішення 6 позачергової сесії Ічнянської міської ради 7 скликання від 27.04.2018 №348-VII до структури відділу культури і туризму Ічнянської міської ради входить у тому числі й Андріївський сільський будинок культури.

Таким чином, фактичним балансоутримувачем Андріївського сільського будинку культури є Відділ культури і туризму Ічнянської міської ради, а власником - Ічнянська міська територіальна громада. Фактичне фінансування видатків на утримання Андріївського сільського будинку культури здійснюється Відділом культури і туризму Ічнянської міської ради.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 23.08.2018 проведено Державна реєстрація припинення юридичної особи Андріївської сільської ради в результаті її реорганізації. Правонаступником є Ічнянська міська рада.

Листом від 29.04.2024 Ічнянська міська рада повідомила про відмову у наданні інформації із запитуваних питань та зазначено про те, що у разі наявності проблемних питань у діяльності Ічнянської міської ради буде скеровано відповідний лист на адресу Прилуцької окружної прокуратури.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованого 11.04.2024 та 02.05.2024 встановлено, що право власності на приміщення Андріївського сільського будинку культури не зареєстровано, як і право власності на земельну ділянку (а.с.35-36).

Відповідно до Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості (унікальний реєстраційний номер 201-07747618 від 06.05.2024), вартість приміщення будинку культури становить 21431824,56 грн (а.с.43-44).

Згідно з відомостями з технічного паспорту на захисну споруду цивільного захисту з обліковим номером № 92781 (протирадіаційне укриття) по вул. Незалежності, 3, в с. Андріївка колишнього Ічнянського (Прилуцького) району Чернігівської області, виготовленого 20.10.2015, протирадіаційне укриття 5 групи захисту являє собою вбудоване підвальне приміщення будинку культури, придатне для експлуатації, площею 275 кв. м., призначене для укриття 300 осіб, має два входи, забезпечене енергопостачанням та повітропостачанням. Загальна площа будинку культури 660 кв.м (а.с.37-38).

Відповідно до довідки Комунального підприємства «Архітектура Ічнянщини» від 06.05.2024 № 118-24, станом на 31.12.2012 право власності на будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстровано (а.с.34).

З огляду на вказане, заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

У відповідності до норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні також послалася на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, згідно з яким Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, зокрема зазначив, що за змістом частини третьої статті 23 Закону № 1697-VІІ прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Частиною першою статті 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Підпунктом 1 пункту «а» статті 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, власні (самоврядні) повноваження, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

У силу вимог статті 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності є майно, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Враховуючи вищенаведене, органом, уповноваженим управляти комунальним майном, яке знаходиться на території Ічнянської територіальної громади, до якої входить с. Андріївка на час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи у суді є Ічнянська міська рада.

Згідно частини першої статті 10 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі Закон № 2145-VIII) невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Частиною третьою статті 66 Закону № 2145-VIII передбачено, що сільські, селищні ради, серед іншого: відповідають за реалізацію державної політики у сфері освіти та забезпечення якості освіти на відповідній території, забезпечення доступності дошкільної та повної загальної середньої освіти; засновують заклади освіти, а також реорганізовують, перепрофільовують (змінюють тип) та ліквідовують їх з урахуванням спеціальних законів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 80 Закону № 2145-VIII до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать, зокрема, нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо.

Згідно частини першої статті 38 Закону України «Про дошкільну освіту» матеріально-технічна база закладу дошкільної освіти включає будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, інвентар, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інше. Майно закладу дошкільної освіти належить йому на правах, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, районні державні адміністрації, органи місцевого самоврядування в системі дошкільної освіти в межах їх компетенції забезпечують реалізацію державної політики у сфері дошкільної освіти на відповідній території, у тому числі розвиток мережі закладів дошкільної освіти всіх форм власності відповідно до потреб населення, враховуючи інтереси дітей з особливими освітніми потребами, поліпшення матеріально-технічної бази та господарське обслуговування комунальних закладів дошкільної освіти (абзац 2 частини другої статті 19 Закону України «Про дошкільну освіту»).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV) у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 1952-IV у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі.

Крім того, суд зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

Згідно статті 3 Закону України «Про оборону України» підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

У пункті 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України визначено, що захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Суб`єктами забезпечення цивільного захисту є центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання, громадські організації (частина друга статті 6 Кодексу цивільного захисту України).

У силу вимог частини восьмої статті 32 Кодексу цивільного захисту України утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Пунктом 9 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі Порядок), зокрема, визначено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: виконання вимог законодавства щодо визначення потреби, створення, використання, утримання, реконструкції та ведення обліку фонду захисних споруд цивільного захисту територіальної громади, здійснення контролю за станом утримання таких споруд та готовності їх до використання за призначенням та підтримкою в належному технічному стані (частина перша статті 36-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням покладається на суб`єктів господарювання, на балансі яких вони перебувають, за рахунок власних коштів.

Усупереч наведеного, правовстановлюючі документи на захисну споруду цивільного захисту, що знаходиться по АДРЕСА_1 та є вбудованою у будівлю Андріївського сільського будинку культури, відповідачем не оформлено, чим допущено протиправну бездіяльність.

Пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком. Для державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт державної або комунальної власності, будівництво якого завершено та право власності на який не зареєстровано до 1 січня 2013 р., за відсутності документа, що посвідчує набуття права державної або комунальної власності на такий об`єкт, подаються: документ, що підтверджує факт перебування закінченого будівництвом об`єкта у комунальній власності, виданий відповідним органом місцевого самоврядування (у разі державної реєстрації права комунальної власності); документ, що підтверджує факт відсутності перебування закінченого будівництвом об`єкта у державній власності, виданий Фондом державного майна чи його регіональним відділенням (у разі державної реєстрації права комунальної власності).

Враховуючи, що Ічнянська міська рада, згідно вказаних норм, є органом, уповноваженим здійснювати управління комунальним майном, то саме на неї покладено обов`язок по вжиттю заходів, спрямованих на оформлення та державну реєстрацію права власності на захисну споруду цивільного захисту, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що Ічнянська міська рада зобов`язана вжити заходів для оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на вказану захисну споруду цивільного захисту.

Крім того, суд враховує, що відповідач визнає позов у повному обсязі та просить задовольнити позовні вимоги.

За правилами статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог. Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Заява про визнання позову подана відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод, інтересів, а тому приймається судом.

Отже, враховуючи наведене суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов заступника керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави до Ічнянської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Ічнянської міської ради щодо не оформлення правовстановлюючих документів та не проведення державної реєстрації права комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади на приміщення Андріївського сільського будинку культури, загальною вартістю 21431824,56 грн, захисної споруди цивільного захисту населення Андріївського сільського будинку культури, що знаходяться по АДРЕСА_1 та на земельну ділянку під ними.

Зобов`язати Ічнянську міську раду вжити заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та проведення державної реєстрації права комунальної власності Ічнянської міської територіальної громади на приміщення Андріївського сільського будинку культури, загальною вартістю 21431824,56 грн, захисної споруди цивільного захисту населення Андріївського сільського будинку культури, що знаходяться по вул. Незалежності, 3, у с. Андріївка Прилуцького району Чернігівської області та на земельну ділянку під ними.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Заступник керівника Прилуцької окружної прокуратури в інтересах держави вул. В. Чорновола, 50А, м. Прилуки, Чернігівська обл., Прилуцький р-н,17500, .

Відповідач: Ічнянська міська рада вул. Шевченка, 1, м. Ічня, Чернігівська обл., Прилуцький р-н, 16700, .

Повний текст рішення виготовлено 06 серпня 2024 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА