Справа № 200/5263/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

05 серпня 2024 року Справа №200/5263/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження: 61022, Харківська область, м. Харків, площа Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - 1-й відповідач) та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - 2-й відповідач), відповідно до якого просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незарахування до загального стажу ОСОБА_1 періодів здійснення підприємницької діяльності з 09.10.1996 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 31.05.1999 року, з 01.07.1999 року по 31.08.1999 року, з 01.10.1999 року по 30.11.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2003 року по 01.01.2004 року згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" - протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.10.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням стажу за періоди здійснення підприємницької діяльності з 09.10.1996 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 31.05.1999 року, з 01.07.1999 року по 31.08.1999 року, з 01.10.1999 року по 30.11.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року, з 01.01.2003 року по 01.01.2004 року.

Разом із позовною заявою позивачем було подано до суду клопотання, у якому позивач просить звільнити його від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору за подання цього позову до адміністративного суду.

В обґрунтування клопотання позивач вказує на те, що він перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі, є внутрішньо переміщеною особою та отримує лише допомогу на проживання у розмірі 2000,00 грн на місяць і не має інших джерел для існування.

Зауважує на тому, що він досяг пенсійного віку, однак пенсію не отримує.

На підтвердження зазначених обставин позивачем до позовної заяви додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків станом на 18.04.2024 року за період із 3-го по 4-й квартал 2023 року та довідку про отримання допомоги від 18.04.2024 року № 47 за період з 01.04.2023 року по 29.02.2024 року.

Відповідно до статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Частиною 1 статті 8 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, а також відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону № 3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 805/1248/18-а зазначив, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони.

Надані позивачем до суду письмові докази (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та довідка про отримання допомоги) свідчать про те, що фактично єдиним джерелом доходу позивача є допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка виплачується у розмірі 2000,00 грн на місяць.

При цьому судом враховується, що позивач є особою пенсійного віку, не працює та не отримує пенсії (про що свідчить, зокрема, зміст рішення 2-го відповідача від 10.10.2023 року щодо відмови у призначенні пенсії), а також те, що даний спір виник з приводу призначення позивачу пенсії за віком (тобто спір стосується захисту соціальних прав позивача).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання позивача, шляхом відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у цій справі.

Крім того, разом із позовною заявою позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує на тривале листування з відповідачами з метою з`ясування періодів, які не були зараховані до трудового стажу позивача, та причин їх незарахування до трудового стажу, а також посилається зокрема, на положення частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Наведені обставини (зокрема, щодо тривалого листування), як стверджується у заяві, об`єктивно перешкодили своєчасному зверненню до адміністративного суду з даним позовом та свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями частини 1 статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Положення КАС України не містять вичерпного переліку тих підстав, які вважаються поважними для вирішення питання щодо поновлення процесуального строку для подання позову до адміністративного суду, який було пропущено. Такі причини визначаються у кожному конкретному випадку, з огляду на конкретні обставини справи.

Суд зауважує, що норма частини 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", на яку, серед іншого, посилається позивач у своїй заяві, передбачає відсутність строкових обмежень щодо сум пенсій, які були нараховані, але не отримані з вини пенсійного органу, тоді як у даному разі пенсія взагалі не була призначена позивачу, а пенсійні кошти, відповідно, не є нарахованими.

Водночас, суд враховує те, що позивач, з метою вирішення питань щодо предмету та підстав подальшого можливого позову, дізнавшись про відмову в призначенні пенсії, вчиняв активні дії для з`ясування відомостей про не зараховані до його стажу періоди (оскільки зміст рішення 2-го відповідача від 10.10.2023 року про відмову в призначенні пенсії таких відомостей не містить) та про причини їх незарахування, шляхом неодноразових звернень до відповідачів із запитами (як особисто, так і через свого уповноваженого представника), тобто проявляв зацікавленість та вчиняв активні дії, а також те, що пропущений строк звернення до суду з даним позовом є незначним.

На підставі статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "Delcourt v. Belgium" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі "Bellet v. France" ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

В той же час, рішенням ЄСПЛ у справі "Іліан проти Туреччини" визначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як зазначає ЄСПЛ у багатьох справах, основною складовою права на суд є право на доступу до суду, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З огляду на вищевказані норми, враховуючи практику ЄСПЛ та наведені у поданій заяві доводи, вважаю за можливе визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом та поновити його.

Дана позовна заява підсудна Донецькому окружному адміністративному суду, подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, та, враховуючи наведені вище обставини, відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовну заяву належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження в адміністративній справі встановлених КАС України, немає.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Частиною 5 статті 262 КАС України визначено, що за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Приймаючи до уваги викладене, вважаю за необхідне провести розгляд даної справи у порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи.

У позовній заяві позивач просить суд, серед іншого, зобов`язати відповідачів повторно розглянути його заяву від 02.10.2023 року про призначення пенсії за віком, з урахуванням стажу за спірні періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності.

При цьому, як вказує позивач, зарахування підприємницької діяльності до страхового стажу залежить від того, яку систему оподаткування використовував приватний підприємець до виходу на пенсію (посилаючись одночасно у позові на норми, які регулюють питання ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку).

Згідно з пунктом 4 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин (станом на момент розгляду 2-м відповідачем заяви позивача про призначення пенсії), періоди провадження фізичною особою підприємницької діяльності зараховуються до стажу роботи за умови підтвердження документами про сплату страхових внесків (платіжними дорученнями, квитанціями установ банків, документами, що підтверджують поштовий переказ, інформацією Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності), а періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку, спеціального торгового патенту підтверджуються свідоцтвом про сплату єдиного податку; спеціальним торговим патентом; документами про сплату єдиного податку, фіксованого податку, придбання спеціального торгового патенту (за наявності платіжних доручень, квитанцій установ банків, документів, що підтверджують поштовий переказ).

З огляду на викладене, з метою повного та всебічного дослідження усіх обставин цієї справи, керуючись статтями 9 та 77 КАС України, суд вважає за необхідне витребувати у позивача письмові пояснення та відповідні докази щодо того, чи сплачував позивач у спірні періоди страхові внески або єдиний податок чи фіксований податок, та щодо того, на якій системі оподаткування він перебував.

Керуючись статтями 5, 9, 12, 77, 121, 122, 133, 160, 161, 171, 172, 248, 256, 257, 262 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд

У Х В А Л И В :

Заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом та поновити пропущений ним строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії та відкрити провадження у справі № 200/5263/24.

Призначити дану справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Клопотання позивача щодо звільнення від сплати чи відстрочення сплати судового збору задовольнити частково - відстрочити позивачу сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі.

Витребувати у ОСОБА_1 :

- письмові пояснення щодо того, чи сплачував він у періоди з 09.10.1996 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 31.05.1999 року, з 01.07.1999 року по 31.08.1999 року, з 01.10.1999 року по 30.11.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2003 року по 01.01.2004 року страхові внески, і якщо так, - докази такої сплати (платіжні доручення, квитанції установ банків, документи, що підтверджують поштовий переказ, інформація Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (за наявності);

- письмові пояснення (з наданням відповідних доказів, зокрема, свідоцтва про сплату єдиного податку чи спеціального торгового патенту, тощо) щодо того, чи провадив позивач у періоди з 09.10.1996 року по 28.02.1999 року, з 01.04.1999 року по 31.05.1999 року, з 01.07.1999 року по 31.08.1999 року, з 01.10.1999 року по 30.11.1999 року, з 01.01.2001 року по 31.12.2001 року та з 01.01.2003 року по 01.01.2004 року підприємницьку діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування, фіксованого податку чи спеціального торгового патенту, і якщо провадив, - докази сплати єдиного податку чи фіксованого податку або придбання спеціального торгового патенту (платіжні доручення, квитанції установ банків, документи що підтверджують поштовий переказ).

У випадку неможливості надання суду витребуваних доказів позивач має надати суду відповідні письмові пояснення з цього приводу.

Встановити позивачу строк для подання витребуваних доказів - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Установити відповідачам строк для подання відзивів на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали.

Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і усіх доданих до нього доказів іншим учасникам справи (частини 3 та 4 статті 162 КАС України).

Витребувати у Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області:

- копії усіх матеріалів з пенсійної справи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (при неможливості надати копії документів, які містяться у матеріалах паперової пенсійної справи, надати усі матеріали з електронної пенсійної справи);

- всі наявні документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Усі відповідні заяви, клопотання та докази сторони по справі мають направити через підсистему "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або на електронну адресу адміністративного суду: (з використанням електронного цифрового підпису).

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву, а відповідачі мають право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. До відповіді на відзив та заперечень застосовуються правила, встановлені частинами 2-4 статті 162 КАС України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному вебпорталі Судової влади України в мережі інтернет за вебадресою: http://adm.dn.court.gov.ua/sud0570/.

Ухвала складена та підписана 05 серпня 2024 року.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя С.І. Бабіч