Справа № 460/27400/22
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового рішення
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді У.М. Нор, розглянувши заяву заяву державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про зміну способу та порядку виконання судового рішення
У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням суду від 14.11.2022, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіального медичного об`єднання МВС України по Рівненській області» про розмір грошового забезпечення від 14.07.2021 №545, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження її максимальним розміром.

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 30.05.2023 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/27400/22.

25.07.2024 від державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - державний виконавець) надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №460/27400/22. В обґрунтування заяви державний виконавець покликається на існування обставин, які перешкоджають належним чином виконати судове рішення. Зауважує, що в поданому Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листі визначено розмір пенсії 171048,67 грн, проте дане судове рішення має зобов`язальний характер, що унеможливлює його подальше виконання. За наведеного, державний виконавець просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом стягнення з ГУ ПФУ в Рівненській області на користь ОСОБА_1 невиплаченої заборгованості по пенсії у розмірі 171048,67 грн.

Враховуючи введення на всій території України воєнного стану, суд з урахуванням ч.4 ст. 229 та ч. 2 ст. 378 КАС України розглянув заяву в порядку письмового провадження.

Оцінюючи доводи державного виконавця, викладені у заяві про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №460/27400/22, суд вважає необхідним вказати таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - установити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз вищевказаних правових норм статті 378 КАС України свідчить на користь того, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 800/203/17.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення суду у справі №460/27400/22 ГУ ПФУ в Рівненській області нараховано доплату до пенсії в сумі 171048,67 грн. Така сума стягувачу не виплачена у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо перерахунку та виплати пенсії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом враховуються при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №460/27400/22 має зобов`язальний характер. При розгляді адміністративної справи судом не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування позивачу заборгованості по означеній щомісячній грошовій допомозі. Більше того, обставини щодо наявності такої заборгованості на момент ухвалення рішення у цій судовій справі не існували.

Суд звертає увагу на те, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Таким чином, зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15 та від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Подібний висновок підтримано Верховним Судом у постанові від 30.07.2019 у справі № 281/1618/14-а.

У цій справі спосіб відновлення порушеного права позивача обрано шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії; стягнення конкретних сум пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав. Тому суд вважає неможливим змінити спосіб та порядок виконання рішення у спосіб, про який просить державний виконавець, адже в протилежному випадку фактично буде змінено не лише зміст резолютивної частини судового рішення, а рішення в цілому.

Суд також зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , не є власністю ГУ ПФУ в Рівненській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас, стягнення із суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Зміна способу і порядку виконання судового рішення не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з перерахованої пенсії.

Враховуючи, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по пенсійній виплаті, то суд вважає безпідставними доводи державного виконавця про наявність підстав для зміни способу виконання рішення суду у справі №460/24700.

30.07.2024 надійшов відзив від ГУ ПФУ в Рівненській області на заяву про зміну способу та порядку виконання судового рішення. Відповідач мотивуєжться наступним - на виконання рішення суду у справі за №460/27400/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії з пенсійної справи № МВС та розрахунком на доплату пенсії. Новий розмір пенсії 24757,05 грн. виплачено в основний період виплати пенсії. Сума доплати за період з грудня 2019 року по березень 2023 року становить 171048,67 грн. Дана сума доплати буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідач зазначає, що частиною першою статті 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю", а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (пп. "а" п.9).

Відповідно до пункту 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 (далі - Порядок №228), кошторис бюджетної установи - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень. За змістом абзацу 1 пункту 5 Порядку № 228 установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду. Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.

Згідно з ч.1 ст.23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Органи Пенсійного фонду України зобов`язанні використовувати кошти виключно за цільовим призначенням. Відповідно до ст.119 Бюджетного Кодексу посадові особи, з вини яких допущено порушення бюджетного законодавства, несуть цивільну, дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно з законом. Порушення бюджетного законодавства, вчинене розпорядником чи одержувачем бюджетних коштів, може бути підставою для притягнення до відповідальності.

Органом Пенсійного фонду України зазначається, що ведеться облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Черговість виконання рішень визначається по даті набрання законної сили.

29.12.2023 року Головою правління Пенсійного фонду України затверджено Тимчасовий розпис доходів та видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на І квартал 2024 року, 28.03.2024 року Головою правління Пенсійного фонду України затверджено Тимчасовий розпис доходів та видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на ІІ квартал 2024 року, а 28.06.2024 року Головою правління Пенсійного фонду України затверджено Тимчасовий розпис доходів та видатків Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на ІІІ квартал 2024 року. Тимчасовим розписом не передбачені кошти на виконання рішень суду.

На момент розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду, бюджет Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2024 рік не затверджено. Невиконання Головним управлінням судового зобов`язання в частині вчасної та повної виплати суми перерахованої пенсії через брак коштів на її виплату в розумінні приписів статті 378 КАС України не може бути вагомою причиною для розстрочення виконання рішення суду, оскільки ця виплата може бути виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України, а виконати розстрочення рішення вказане судом без виділення коштів на ці цілі є неможливим.

При цьому, суд враховує те, що право стягувача на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Отже зміна способу і порядку виконання рішення суду в цьому випадку не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії.

З огляду на наведене, судом не встановлено підстав для зміни порядку і способу виконання судового рішення, а тому заява державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 256, 294-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Корольчук Наталії про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №460/27400/22, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 05 серпня 2024 року

Суддя У.М. Нор