Справа № 160/23404/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2024 року

м. Київ

справа №160/23404/23

адміністративне провадження № К/990/13605/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 160/23404/23 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, у якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Запорізькій області по відмові в наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27 липня 2023 року за вих. №1088;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області надати інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27 липня 2023 року за вих. №1088.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, у задоволенні позовної заяви Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 березня 2024 року касаційна скарга повернута на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

09 квітня 2024 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 160/23404/23. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій, прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог Первинної професійної спілки «Правозахисники країни».

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху. Заявнику надано строк для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції уточненої касаційної скарги, в якій необхідно зазначити підстави оскарження судового рішення в цій справі (з урахуванням вимог частини четвертої, пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та пункту 4 частини другої статті 330 КАС України), документа про сплату судового збору.

На виконання вимог ухвали Суду заявником надіслано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги, заяву про поновлення строку на подання касаційної скарги та уточнену касаційну скаргу.

Дослідивши подану уточнену касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з таких підстав.

Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За правилами частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами «а» - «г» цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Як вбачається з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду, зазначену справу судом розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак вона може бути оскаржена до Верховного Суду лише за наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності або розглянутих в порядку спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Верховний Суд відзначає, що, визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки, є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип «правової визначеності» буде порушено.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

Дослідивши зміст уточненої касаційної скарги, Судом встановлено, що вона не містить обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо посилання заявника на підстави касаційного оскарження, визначені у частині четвертій статті 328 КАС України, Суд повторно зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у справі незначної складності, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, натомість, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України), а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення (частина перша статті 341 КАС України).

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

Верховний Суд звертає увагу заявника, що на стадії відкриття касаційного провадження касаційній суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду, касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 160/23404/23 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

В.Е. Мацедонська