Справа № 580/5810/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року справа № 580/5810/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить стягнути з відповідача на користь військової частини НОМЕР_1 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 143239,76 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 справу призначено до розгляду справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників в судове засідання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2022 №10 ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначений номером обслуги 1 аеромобільного взводу 2 артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2023 №64 ОСОБА_1 призначений на посаду номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.04.2024 №110 ОСОБА_1 , який 27.06.2023 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , станом на 15.04.2024 не надав жодних документів, які підтверджували його лікування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.04.2024 №955 призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , який 27.06.2023 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , проте фактично був госпіталізований 18.07.2023 до ДЗ «Спеціалізована багатопрофільна лікарня №1», де перебував по 04.08.2023.

По закінченню лікування, 05.08.2023 до військової частини НОМЕР_1 не прибув та по день написання цієї заяви знаходиться поза межами військової частини НОМЕР_1 без законних на те підстав, оскільки не надав жодних підтверджуючих документів про перебування на лікуванні, тобто вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби.

За час незаконної відсутності, поза межами військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 10.05.2024 №5873 отримав грошове забезпечення в розмірі 143 239 гривень 76 копійок, на яке він не мав права, оскільки відповідно до пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Службовим розслідуванням вини службових осіб в/ч НОМЕР_1 у зазначеній безпідставній переплаті ОСОБА_1 грошових коштів не встановлено. Причинами переплати солдату ОСОБА_1 грошового забезпечення є особиста недобросовісність останнього та вчинення ним кримінального правопорушення, тому позивач вважає, що його позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідач повідомлений належним чином в силу ч. 11 ст. 126 КАС України, у встановлений судом строк відзиву проти позову не подав, про причини неподання суд не повідомив, тому з урахуванням ч. 6 ст. 162 КАС України, суд визначив достатніми наявні в матеріалах справи докази та за відсутності поданого відповідачем відзиву проти позову розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє на період розгляду і вирішення спору судом.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.11.2022 №10 ОСОБА_1 зарахований до списків військової частини НОМЕР_1 та на всі види забезпечення та призначений номером обслуги 1 аеромобільного взводу 2 артилерійської батареї артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.03.2023 №64 ОСОБА_1 призначений на посаду номера обслуги гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2023 №181 ОСОБА_1 вибув з району виконання бойового завдання на лікування до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.07.2023 №208 ОСОБА_1 зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із довготривалим лікуванням.

Згідно наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.04.2024 №110 ОСОБА_1 , який 27.06.2023 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , станом на 15.04.2024 не надав документів, які підтверджували його лікування.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.04.2024 №955 призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 , який 27.06.2023 вибув на лікування до військової частини НОМЕР_2 , проте фактично був госпіталізований 18.07.2023 до ДЗ «Спеціалізована багатопрофільна лікарня №1», де перебував по 04.08.2023.

По закінченню лікування, 05.08.2023 до військової частини НОМЕР_1 не прибув та знаходиться поза межами військової частини НОМЕР_1 .

Згідно висновку службового розслідування в діяннях ОСОБА_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України. На підставі службового розслідування, видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 14.05.2024 №946/НОД.

Військовою частиною НОМЕР_1 направлено повідомлення про вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 408 Кримінального кодексу України ОСОБА_1 від 03.06.2024 №1772/7642 до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Службовим розслідування вини посадових осіб військової частини НОМЕР_1 у безпідставній переплаті грошового забезпечення не встановлено.

За час незаконної відсутності, поза межами військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до довідки від 10.05.2024 №5873 отримав грошове забезпечення в розмірі 143 239 гривень 76 копійок.

Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку не повернув позивачу переплату грошового забезпечення в сумі 143239,76 грн., останній звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає таке.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із ст. 9 Статуту військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 11 Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно із статтею 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Статтею 16 Статуту визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 № 160-IX (далі Закон № 160-IX).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 160-IX підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Відповідно до ст. 4 Закону № 160-IX особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно з ч. 4 ст. 3 Закону № 160-IX переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Пунктом 1 частини 1 ст. 6 Закону № 160-IX визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Суд звертає увагу, що відповідно до відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 10.05.2024 №5873 отримав грошове забезпечення в розмірі 143 239 гривень 76 копійок.

За вказаний проміжок часу відповідач не виконував обов`язків військової служби, на місце служби не прибув та не повідомив безпосереднього командира про своє місцезнаходження, тому суд дійшов висновку, що грошові кошти в розмірі 143 239 гривень 76 копійок виплачені позивачу без достатньої правової підстави та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій вказано, що спори щодо відшкодування шкоди/стягнення збитків, завданих особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень віднесено до розгляду в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення зі служби.

Враховуючи встановлені судом обставини та норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військової частини є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 належить стягнути матеріальну шкоду, завдану державі шляхом переплати грошового забезпечення в розмірі 143 239 гривень 76 копійок.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ч. 2 ст. 139 КАС при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів понесення позивачем витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати позивача по сплаті судового збору стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду, завдану державі шляхом переплати грошового забезпечення в розмірі 143239 (сто сорок три тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 76 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО