Справа № 22-а-1724/11
Суддя: Зверхановська Л. Д.
Дата ухвалення: 2011-07-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 22-а-1724/11 Головуючий у 1 інстанції: Адамович М. Я.
Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2011 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Петричка П.Ф., Бойко С.М.

при секретарі: Панчуку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління Пенсійного фонду України у Сокальському районі Львівської області на постанову Сокальського районного суду Львівської області від 19 листопада 2009 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною постановою Сокальського районного суду Львівської області від 19 листопада 2009 року частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області про нарахування і виплату недоплаченої щомісячної надбавки до пенсії як дитині війни. Визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області щодо нездійснення нарахувань та виплат підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за період із 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, із 22 травня 2008 року по 31грудня 2008 року , а також з 01.01.2009 року .

Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни ОСОБА_1 за періоди із 9 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та із 22 травня 2008 року по 31грудня 2008 року, а також з 01.01.2009 року відповідно до статті 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постанову суду оскаржило Управління Пенсійного фонду України в Сокальському районі Львівської області. В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконною, оскільки районним судом порушено норми матеріального та процесуального права. Вважає, що судом порушено ст.ст.6, 19, 95 Конституції України, ч.3 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Просить постанову суду в частині задоволення позову скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Встановлено, що позивач є дитиною війни в розумінні ст.1 вищевказаного Закону «Про соціальний захист дітей війни`і відповідно до ст.6 цього ж Закону має право на державну соціальну підтримку у вигляді підвищення до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком.

Згідно з п.12 ч.1 ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік`призупинено на 2007 рік дію ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст.111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік».

Статтею 111 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік`встановлено, що у 2007 році підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, яка виплачується замість пенсії відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», виплачується особам, які є інвалідами (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у розмірі 50 відсотків від розміру надбавки, встановленої для учасників війни.

Рішенням Конституційного Суду України від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 визнані такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення ст.71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» щодо зупинення дії ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Відповідно до п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України`текст ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`викладено в такій редакції: «Дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту`дане підвищення проводиться за їх вибором згідно з одним із законів».

Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнанні такими, що не відповідають Конституції України, зокрема, положення п.41 розділу 2 Закону України «Про державний бюджет на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Зазначені рішення Конституційного Суду України є обов`язковими для виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскарженими, крім того, вони мають преюдиціальне значення для судів загальної юрисдикції при розгляді ними позовів у зв`язку з правовідносинами, які виникли внаслідок дії положень статей зазначених законів, що визнані неконституційними.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнанні неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Таким чином, з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року та з 22 травня 2008 року до 31 грудня 2008 року спірні відносини регулюються відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`в редакції Закону, яка діяла до 1 січня 2007 року, а в 2009 році не було встановлених законом обмежень щодо застосування ст. 6 Закону «Про соціальний захист дітей війни».

Статтею 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2009 рік Кабінету Міністрів України надано право у 2009 встановлювати розміри соціальних виплат, які відповідно до законодавства визначаються залежно від розміру мінімальної заробітної плати, в абсолютних сумах у межах асигнувань, передбачених за відповідними бюджетними програмами. Названа норма передбачає встановлення в абсолютних сумах розмірів лише тих виплат, вихідним критерієм розрахунку яких є розмір мінімальної заробітної плати. Її дія не поширюється на спірні відносини, оскільки розмір спірних соціальних виплат згідно із Законом Про соціальний захист дітей війни залежить від розміру мінімальної пенсії за віком.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`державні соціальні гарантії дітям війни, встановлені цим Законом, не можуть бути обмежені або скасовані іншими нормативно-правовими актами, і Закон має вищу юридичну силу ніж постанова уряду.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що позовні вимоги щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання його здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії як дитині війни позивачу за періоди із 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року, а також з 01.01.2009 року з врахуванням 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни».

Твердження апелянта про неврегульованість механізму реалізації положень ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`не можна брати до уваги з наступних підстав.

На час виникнення спірних правовідносин розмір мінімальної пенсії за віком визначався лише ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`і згідно з цією нормою мінімальна пенсія за віком дорівнює прожитковому мінімуму, встановленому для осіб, що втратили працездатність.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про прожитковий мінімум`прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком.

Таким чином, при визначенні розміру підвищення відповідно до ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни`застосовується розмір мінімальної пенсії за віком, визначений ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність бюджетного фінансування передбачених Законом України «Про соціальний захист дітей війни`доплат до пенсії не може бути причиною невиконання покладених на управління Пенсійного фонду України зобов`язань, оскільки реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується, на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, а тому не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205, 206 КАС України, Законом України «Про внесення змін до розділу XII "Прикінцеві положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо передачі справ, пов`язаних із соціальними виплатами», колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України у Сокальському районі Львівської області відхилити .

Постанову Сокальського районного суду Львівської області від 19 листопада 2009 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом двадцяти днів після набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді: