Справа № 990/246/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 серпня 2024 року

м. Київ

справа №990/246/24

адміністративне провадження №П/990/246/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Мацедонської В.Е., Мартинюк В.Е., Кашпур О.В.

розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Ради національної безпеки і оборони України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», в частині,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Мягков М.О. засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду як до суду першої інстанції позовну заяву, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати Указ Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», в частині введення пункту № 614 додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», відповідно до якого до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Дагестан, громадянин Російської Федерації, застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції).

Також представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до суду.

У обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2024 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського В.О. , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Рада національної безпеки і оборони України, Кабінет Міністрів України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» в частині.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховного Суду від 08 травня 2024 року залишено без задоволення.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень текст ухвали Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року було оприлюднено 22 липня 2024 року.

23 липня 2024 року позивач та його представник ознайомилися з текстом зазначеної ухвали в електронному вигляді через мережу інтернет у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а на наступний день - 24 липня 2024 року була підготовлена повторна позовна заява, яка направлена до Верховного Суду.

Звертає увагу на те, що таким чином позивачем в особі представника добросовісно та невідкладно були вчинені дії з повторного подання позовної заяви. Також зауважує, що позивач не міг подати такий позов за тим самим предметом та з тих самих підстав до того, як на розгляді Верховного Суду перебувала аналогічна позовна заява (справа № 9901/236/21).

У зв`язку з тим, що з червня 2021 року по липень 2024 року Верховним Судом розглядалась позовна заява, подана в інтересах ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування Указу Президента України № 203/2021 в частині пункту 614 додаток 1, представник позивача вважав що це є обставиною, яка виникла об`єктивно, тривала упродовж пропущеного строку, унеможливлює вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто є поважною.

Також вказує на пункт 4 частини першої статті 240 КАС України, положення якого дають особі, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Вирішуючи питання поновлення строку звернення до суду з цим позовом, Суд виходить з такого.

Згідно з приписами частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на звернення з позовом, тобто коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням того, що Указ Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021 був опублікований і набрав чинності 25 травня 2021 року, то позовна заява Мягковим М.О. в інтересах ОСОБА_1 подана з пропуском шестимісячного строку на його оскарження.

У своїй практиці Велика Палата Верховного Суду зазначала про те, що правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інше подібне за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №9901/14/21).

Мотивування поважності підстав пропуску ОСОБА_1 строку звернення до Верховного Суду із цим позовом зведене до аргументу його представника про те, що повторна позовна заява була підготовлена та подана невідкладно після ознайомлення з постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 9901/236/21 про залишення без змін ухвали Верховного Суду від 08 травня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду.

З цього приводу слід зазначити, що судове провадження, що закінчилося залишенням позову без розгляду, не перериває встановлений частиною першою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до суду, тому ця обставина має оцінюватися судом у контексті причини залишення позову без розгляду та наступної процесуальної поведінки учасника справи, які сукупно мають свідчити про існування об`єктивно непереборних або дійсно істотних обставин, перешкод чи труднощів, що зумовили залишення позову без розгляду та унеможливили своєчасне повторне звернення до суду після цього.

Як установлено, вперше подана ОСОБА_1 позовна заява у справі №9901/236/21 залишена Верховним Судом без розгляду на підставі частини п`ятої статті 205 і пункту 4 частини першої статті 240 КАС України у зв`язку з повторною неявкою позивача та/або його представників - адвокатів Махненко Д.А. та Мягкова М.О. у судове засідання без поважних причин, заяв про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, об`єктивних поважних причин, що унеможливлюють їх участь у судових засіданнях, ні позивачем, ні його представниками суду не надано. Зазначені представником позивача Махненко Д.А. в клопотаннях про відкладення розгляду справи обставини щодо долучення до матеріалів справи документів, які містять державну таємницю, та оформлення нею допуску до державної таємниці не були підтверджені жодними доказами та спростовуються наявними в матеріалах справи службовими записками відділу режимно-секретної роботи Верховного Суду, а її неявка в судові засідання, призначені на 20 березня та 08 травня 2024 року визнані судом неповажними.

Така підстава залишення позову без розгляду не вказує на добросовісне ставлення позивача і його представників до виконання своїх процесуальних обов`язків, установлених частиною п`ятою статті 44 КАС України, на чому акцентували увагу як Верховний Суд в ухвалі від 08 травня 2024 року, так і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11 липня 2024 року у справі №9901/236/21.

Таким чином, залишення попереднього позову ОСОБА_1 без розгляду було зумовлено недобросовісною процесуальною поведінкою позивача і його представників, які мали усвідомлювати наслідки своїх дій і не допускати подібного, в тому числі зважаючи на тривалий судовий розгляд справи.

У зв`язку з цим факт залишення позову ОСОБА_1 без розгляду не може вважатися поважною причиною повторного звернення до суду з пропуском строку майже на три роки з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Водночас повторна подача позовної заяви на наступний день після ознайомлення в Єдиному державному реєстрі судових рішень з постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2024 року (надання загального доступу до якої забезпечено 22 липня 2024 року) була би врахована Судом на користь позивача за умови визнання поважними причин пропуску строку до цієї дати.

У постанові від 11 квітня 2024 року у справі № 990/330/23 Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що хоча частина восьма статті 169 КАС України і передбачає право повторного звернення до адміністративного суду у разі повернення позовної заяви, але разом з тим це не виключає необхідності дотримання встановленого законом порядку відповідного звернення.

Тож, якщо позов подано з пропуском встановленого законом строку звернення до суду, позивач має обґрунтувати поважність причин, з яких строк був пропущений (у тому числі якщо це стосується поведінки учасника справи чи його представника, яка передувала відповідному зверненню) з підтвердженням підстав для поновлення строку належними доказами, а суд першої інстанції, у свою чергу, з`ясувати, чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення з позовом поважними.

Частини перша - друга статті 123 КАС України встановлюють, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За наведених обставин та міркувань Суд визнає зазначені представником позивача підстави поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду неповажними, залишає позовну заяву без руху відповідно до частини першої статті 123 КАС України і надає позивачу (його представнику) десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для звернення до суду із заявою, у якій вказати інші підстави для поновлення процесуального строку.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 122, 123, 169, 248, 266 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними зазначені у позовній заяві підстави для поновлення строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, Ради національної безпеки і оборони України про визнання протиправним та скасування Указу Президента України від 21 травня 2021 року №203/2021 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», в частині - залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку та доказів на їх підтвердження.

Роз`яснити, що у разі неподання заяви у зазначений строк або визнання неповажними вказаних у ній підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду, позовна заява разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

Судді М.В. Білак

О.А. Губська

В.Е. Мацедонська

Н.М. Мартинюк

О.В. Кашпур