Справа № 9901/468/21
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №9901/468/21
адміністративне провадження №П/9901/468/21
судді Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Білак М.В. на рішення Верховного Суду від 27 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
Короткий виклад історії справи
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просила:
- визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС України) щодо оприлюднення набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» (далі також - набір даних) з порушенням принципів доступності для використання, порівняння та відкритості за замовчуванням;
- зобов`язати ВККС України оприлюднити набір даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» з урахуванням принципів доступності для використання, порівняння та відкритості за замовчуванням, а саме у машиночитаному форматі, який відповідає структурованому типу даних з інформацією щодо усіх суддів з 2016 року;
- встановити судовий контроль за виконанням ВККС України судового рішення за результатом розгляду цього позову;
- стягнути сплачений судовий збір з ВККС України на користь позивача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що ВККС України як розпорядник публічної інформації оприлюднив на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних набір даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» з порушенням таких принципів, як доступності для використання та порівняння (оскільки дані оприлюднено не у машиночитаному форматі, який дозволяв би його обробку без участі людини) та відкритості за замовчуванням (оскільки оприлюднено набір даних, у якому відсутні дані за період з 2016 по 2019 роки та щодо усіх суддів).
На думку позивача формат, у якому відповідач опублікував інформацію - набір даних, порушують її право на доступ до публічної інформації у форматі відкритих даних, встановлене статтею 10-1 Закону України 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939-VI), а також на свободу вираження поглядів, встановлене статтею 10 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.
Позивач вважає, що хоч у Положенні про набори даних, які підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 835 (далі - Положення про набори даних, Положення №835), якими визначено вимоги до наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, не деталізовано інформації, та, за який конкретний період має бути оприлюднений набір даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» - це не є ознакою того, що такі розпорядники не зобов`язані оприлюднювати усі дані, які стосуються певного набору, що перебувають у їхньому володінні.
Навпаки, принципи, викладені у цьому нормативно-правовому акті, зобов`язують усіх розпорядників вживати заходів щодо оприлюднення усіх даних, які стосуються певного набору, що перебувають у їхньому володінні.
У зв`язку із цим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Рішенням Верховного Суду від 27 червня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним дії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо оприлюднення набору даних: Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя за 2020 рік https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/b263c60f-6532-49ee-8356-948de149a1a7/download/informatsiia-pro-efektivnist-zdiisnennia-suddiami-pravosuddia.zip (тип даних - текстові дані; формат ODT; кількість опублікованих даних 158) з порушенням принципу доступності використання, порівняння та відкритості за замовчуванням.

Зобов`язано Вищу кваліфікаційну комісію суддів України оприлюднити набір даних: Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя за 2020 рік https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/b263c60f-6532-49ee-8356-948de149a1a7/download/informatsiia-pro-efektivnist-zdiisnennia-suddiami-pravosuddia.zip з урахуванням принципу доступності для використання, порівняння, та відкритості замовчуванням, а саме у машиночитаному форматі, який відповідає структурованому типу даних.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 гривень.

Основні мотиви, викладені у рішенні Верховного Суду

У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що 21 травня 2021 року ВККС опублікувала на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних набір даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя». Набір даних було опубліковано у вигляді низки файлів у текстовому форматі даних ОDТ, у якому містилася інформація лише за 2020 рік і щодо 158 суддів.

Пізніше, 08 червня 2021 року, ВККС на своєму сайті у розділі «Про Комісію» вкладка «Доступ до публічної інформації» далі «Відкриті дані» у формі відкритих даних (відкриті дані) оприлюднила для вільного та безоплатного доступу до неї та для подальшого вільного використання та поширення на Єдиному державному вебпорталі відкритих даних за посиланням: https://data.gov.ua/organization/vyshcha-kvalifikatsiina-komisiia-suddiv-ukrayiny під №15 «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» https://data.gov.ua/dataset/3cb19867-4cdc-495d-904c-d870ecf3d557.

ВККС України опублікувала такі набори даних:

- Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя (містить інформацію про ефективність здійснення судочинства суддями у 2021-2022 роках),

URL: https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/397a00d2

Указану інформацію востаннє оновлено Жовтень 10, 2023, 13:29 (EEST); дані востаннє оновлено Жовтень 10, 2023, 13:31 (EEST); Створено Жовтень 10, 2023; Формат application/x-7z-compressed; Ключова сума файлу 94a4d32d9b26ed71c5e997;

- Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя (містить інформацію про ефективність здійснення судочинства суддями у 2021-2022 роках),

URL: https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/c04047a2.

Востаннє оновлено Вересень 27, 2023, 12:49 (EEST); Метадані востаннє оновлено Жовтень 10, 2023, 13:13 (EEST); Створено Вересень 27, 2023; Формат ZIP; Ключова сума файлу 94a4d32d9b26ed71c5e997;

- Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя (містить інформацію про ефективність здійснення судочинства суддями у 2021-2022 роках),

URL: https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/917d7d3e.

Востаннє оновлено Травень 19, 2023, 16:30 (EEST); Метадані востаннє оновлено Жовтень 10, 2023, 13:29 (EEST); Створено Травень 19, 2023; Формат application/x-7z-compressed; Ключова сума файлу 94a4d32d9b26ed71c5e997.

- Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя (судочинства) у 2021 році (включає інформацію про ефективність здійснення суддями правосуддя (судочинства) у 2021 році);

URL: https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/823c14f9 .

Востаннє оновлено Грудень 12, 2022, 13:19 (EET); Створено Грудень 12, 2022; Формат 7z; Ключова сума файлу 766b6796bed3066eac359390dae9cb32.

- Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя.zip (інформацію про ефективність здійснення суддями правосуддя);

URL:https://data.gov.ua/dataset/7df8d2ec-ba3c-44fc-99b2-901923515c3c/resource/b263c60f-6532-49ee-8356-948de149a1a7/download/informatsiia-pro-efektivnist-zdiisnennia-suddiami-pravosuddia.zip

Востаннє оновлено Травень 21, 2021, 11:15 (EEST); Створено Травень 21, 2021; Формат ODT; Ключова сума файлу 766b6796bed3066eac359390dae9cb32

Усі набори даних містять інформацію про ефективність здійснення судочинства суддею, зокрема: а) загальну кількість розглянутих справ; б) кількість скасованих судових рішень та підстави їх скасування; в) кількість рішень, що стали підставою для винесення рішень міжнародними судовими установами та іншими міжнародними організаціями, якими встановлено порушення Україною міжнародно-правових зобов`язань; г) кількість змінених судових рішень та підстави їх зміни; ґ) дотримання строків розгляду справ; д) середню тривалість виготовлення тексту вмотивованого рішення; е) судове навантаження порівняно з іншими суддями у відповідному суді, регіоні з урахуванням інстанційності, спеціалізації суду та судді.

Верховний Суд у своєму рішенні, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 21 липня 2022 року у справі № 9901/384/21, вказав що обов`язок оприлюднювати інформацію про ефективність здійснення суддями правосуддя у формі відкритих даних з`явився з набранням чинності Постановою № 407, тобто після внесення змін до Постанови № 835, відтак підстав для оприлюднення такої інформації (дані за період з 2016 року по 2019 рік та щодо усіх суддів) до 28 квітня 2021 року у ВККС не було.

Аналіз статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» означає, що формат, який дозволяє автоматизоване оброблення електронними засобами, це формати електронних таблиць (XLS, XLSX, ODS) і машиночитних файлів (CSV, XML, JSON).

Інформація за 2020 рік оприлюднена у форматі ODT, який дозволений законодавством, водночас такий формат не є машиночитаним для структурованих даних, тому оприлюднення набору даних за 2020 рік у такому форматі є порушенням принципу доступності для використання.

За своїм характером інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя відноситься до структурованого типу даних і має оприлюднюватися відповідно до пункту 9 Положення про набори даних (в редакції Постанови № 407) у форматі, що дозволяє їх зчитування, зокрема (XLS(Х).

Отже, на переконання Суду, ВККС дійшла помилкового висновку про тип даних та оприлюднила набір даних за 2020 рік у текстовому форматі, замість структурованого, адже такий формат не відповідає типу його даних.

Водночас оприлюднення набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» за 2021-2022 роки у формі таблиць XLS(X), архівованих баз даних (APPLICATION/X-7Z-COMPRESSED, 7z, ZIP) дозволяє копіювати, обробляти, поєднувати між собою, аналізувати, імпортувати в бази даних тощо таку інформацію та відповідає положенням статті 10-1 Закону № 2939-VI та принципу доступності використання.

Відповідно, твердження ОСОБА_1 щодо недотримання ВККС принципу доступності її для використання, порівняння та відкритості за замовчуванням визнано безпідставними, оскільки ВККС забезпечила можливість автоматизованого доступу до інформації з використанням відкритих форматів даних (структурованих).

Вирішуючи спірне питання про неможливість належним чином використовувати набір даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» оскільки набір містить проблеми, які унеможливлюють його використання автоматизованим способом, Верховний Суд звернув увагу на те, що обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Стверджуючи про неможливість належним чином використовувати набір даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» оскільки набір містить проблеми, які унеможливлюють його використання автоматизованим способом, позивачка зауважила, що таблиці розміщені у текстових файлах неможливо переформатувати, адже вони є неохайними. Усі таблиці містять по кілька значень в комірці, зайві рядки та інші елементи. Це робить, на її переконання, неможливим зміну їх формату без значної затрати часу та зусиль користувача. У додаткових поясненнях позивачка стверджує, що структурні проблеми набору даних такі, як: зайві дані; неуніфікована позначка відсутності даних («х», «відсутні», «відсутні дані»); заповнений у різний спосіб аркуш спеціалізацій; наявність декілька рівнів заголовків та об`єднаних комірок; відсутність єдиного підходу для заповнення унеможливлює автоматизовану обробку таких даних.

Вказані доводи позивача визнані судом такими, що мають загальний характер та не підтверджені належними та достатніми доказами.

Маючи потребу у використані відкритих даних автоматизованим способом ОСОБА_1 не була позбавлена права звернутися до ВККС із запитом про надання інформації або усунення певних перешкод у використанні відкритих даних. Окремо зауважено, що певні технічні аспекти використання відкритих даних, на яких наполягає позивачка, можуть бути пов`язані з різними підходами до формування, використання, обробки даних, як з боку ВККС, так і з боку позивачки або будь-якої іншої особи. Відсутність офіційного звернення до ВККС для з`ясування причин виникнення у позивача технічних складностей та їх подолання в процесі використання відкритих даних, надало підстави для висновку про відсутність у правовідносинах, що виникли між сторонами ознак юридичного спору.

Таким чином, Верховний Суд, розглянувши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій ВККС щодо оприлюднення набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя за 2020 рік» з порушенням принципу доступності використання, порівняння та відкритості за замовчуванням та зобов`язання ВККС оприлюднити набір даних за 2020 рік з урахуванням принципу доступності для використання, порівняння, та відкритості замовчуванням, а саме у машиночитаному форматі, який відповідає структурованому типу даних (через некоректний формат даних - формат ODT).

Підстави і мотиви для висловлення окремої думки

Частиною другою статті 34 КАС України визначено, що при прийнятті рішення з кожного питання жоден із суддів не має права утримуватися від голосування та підписання судового рішення.

У той же час, відповідно до частини третьої статті 34 КАС України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.

Враховуючи встановлені обставини у цій справи, а також докази, які містяться у матеріалах справи, за наслідками її розгляду, висловлюю незгоду з прийнятим рішенням, виходячи з такого.

Так, в рамках цього спору суд мав дати відповідь на такі питання:

- чи відповідає запитуваний набір даних «Інформація про ефективність здійснення правосуддя» з моменту виникнення такого обов`язку у розпорядника інформації, визначеному Постановою № 835 структурованому формату відкритих даних?

- чи опублікований відповідно до Постанови №835 структурований формат відкритих даних ВККС (з моменту виникнення у розпорядника такого обов`язку), забезпечує його доступність використання?

Стосовно першого питання, то суд встановив порушення лише щодо офіційного оприлюднення набору даних за 2020 рік, який не відповідає визначеному формату, оскільки формат ODT є текстовим і не є машиночитаним. Відповідно Суд не знайшов підтвердження в доводах позивача щодо недобросовісності та порушення принципу доступності для використання, порівняння та відкритості за замовчуванням та порушення прав позивача на доступ до публічної інформації, оприлюдненої ВККС фактично за період після 2020 року. Відповідно, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Проте з таким висновком не можу погодитися, як і з висновком про те, що порушене право позивача не доведено, оскільки не було надано достатніх і допустимих доказів щодо неможливості використання даних.

У додаткових поясненнях від 24 червня 2024 року позивач стверджувала, що структурні проблеми набору даних такі, як: зайві дані (які стосуються періоду до 2022 р); неуніфікована позначка відсутності даних («х», «відсутні», «відсутні дані»); заповнений у різний спосіб аркуш спеціалізацій; наявність декілька рівнів заголовків та об`єднаних комірок; відсутність єдиного підходу для заповнення унеможливлює автоматизовану обробку таких даних. Людина може швидко візуально оцінити приналежність потрібної інформації за такої структури, натомість для автоматизованої обробки такий формат організації даних не підходить і для подальшого аналізу дані потрібно переформатувати.

Указані доводи визнані Судом такими, що мають загальний характер та не підтверджені належними, достатніми доказами.

При цьому Суд залишив поза оцінкою конкретні факти та продемонстровані у якості доказів матеріали, взяті з сайту ВККС, а також дослідження, проведені «Фундацією ДЕЮРЕ», де вказано на проблеми та рекомендації щодо публікації набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя: переваги та вади набору даних», подальшу неможливість вільно користуватися цими відкритими даними відповідно до їхнього задуму, будь-якою людиною, незалежно в виду програми, з якою така особа працює.

У цьому зв`язку слід зауважити, що згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до принципу офіційного з`ясування обставин справи суд вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи (частина четверта статті 9 КАС України).

Також, ухвалюючи відповідне рішення, суд не позбавлений права на підставі статті 102 КАС України призначити експертизу у справі для оцінки якості даних, розміщених розпорядником на сайті ВККС.

Якщо право на доступ до публічної інформації, який невід`ємно пов`язаний з можливістю реалізації/користування людиною цією інформацією в цілях ефективності використання необхідної інформації, то на моє переконання, Суд повинен був все ж врахувати пояснення позивача та керуючись принципом офіційного з`ясування обставин справи перевірити за допомогою технічної експертизи недосконалості відкритих даних, розміщених на сайті ВККС, які ускладнюють позивачу роботу щодо формату даних, який відповідав їх типу (структурований тип даних), проте за наявності проблем, які він містить, це унеможливлює його використання (через неможливість машинної обробки без участі людини).

Більше того, позивач хоча й звернулася до суду як фізична особа, однак не заперечувала той факт, що вона є членом «Фундації ДЕЮРЕ», громадської організації яка зверталася до ВККС з пропозиціями щодо публікації набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя».

Суд все ж мав врахувати, що з позовом звернулася особа, яка є членом громадської організації, мета діяльності якої має суспільне значення. Тим більше громадська організація неодноразово зверталася з пропозиціями до ВККС, в яких вказувала на проблеми щодо публікації відкритих даних та надавала свої рекомендації щодо їх усунення.

У зв`язку з цим варто зазначити, що гарантованому статтею 10-1 Закону № 2939-VІ праву особи «знати», кореспондує обов`язок розпорядника інформації забезпечити доступність до відкритих даних.

Це цілком відповідає положенням, задекларованим у пункті 3 Постанови № 835, яка покладає на Міністерство цифрової інформації забезпечення, зокрема, проведення із залученням інститутів громадянського суспільства та представників громадськості періодичного моніторингу стану оприлюднення та оновлення наборів даних на офіційних веб-сайтах державних органів та на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних, зокрема шляхом проведення щорічної оцінки стану оприлюднення та оновлення відкритих даних розпорядниками інформації на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних відповідно до Порядку із подальшою публікацією результатів моніторингу на Єдиному державному веб-порталі відкритих даних та поданням результатів оцінки на розгляд Кабінету Міністрів України.

Враховуючи проведення судової реформи та користь для людини вирішення питання щодо ефективності здійснення суддями правосуддя, Суд мав би надати оцінку поясненням позивача і у інші періоди (з моменту, коли у розпорядника виник обов`язок оприлюднювати публічну інформацію у формі відкритих даних), а не обмежуватися лише 2020 роком. Публікація набору у формі відкритих даних є обов`язком розпорядника інформації, який має не просто формально підходити до публікування відкритих даних, а й виконувати ці зобов`язання у вигляді вчинення правомірних дій відповідно до передбачених статтею 2 КАС України принципів добросовісності та розсудливості.

Зокрема, на ці принципи Верховний Суд вказував у постанові від 16 березня 2021 року у справі №380/15492/21, зазначивши, що розпорядник інформації повинен сумлінно, відповідально поставитись до виконання своїх обов`язків (принцип добросовісності), керуючись законами логіки, здоровим глуздом та загальними нормами моралі (принцип розсудливості).

Отже, розпорядник повинен керуватися принципами добросовісності і розсудливості та не застосовувати формалістичний підхід до виконання свої обов`язків. Навпаки, максимально сприяти (на вимогу) запитувачу, наскільки це практично можливо, у доступі до публічної інформації, гарантованої статтею 10-1 Закону №2939-VI.

Таким чином, вважаю передчасними висновки суду про недоведеність позивачем того, що дії ВККС є недобросовісними та порушують принципи доступності для використання, порівняння та відкритості за замовчуванням, а також порушують право на доступ до публічної інформації.

Не заперечуючи висновок Суду про те, що інформація щодо ефективності здійснення суддями правосуддя, оприлюднена з 2021 року, відповідає типу даних, однак вона не є такою, що відповідає одному з ключових критеріїв - доступність використання. Тому постає питання щодо інформації, яка публікується у формі відкритих даних на сайті ВККС, - чи забезпечує вона доступність у користуванні та чи може вважатися відкритою відповідно до міжнародних стандартів і вимог національного законодавства, а саме Закону №2939-VI та Постанови №835.

Виконання розпорядником інформації вимоги законодавства щодо оприлюднення набору даних у відповідному форматі, не свідчить про дотримання ним принципу доступності у використанні, оскільки такі дані не підлягають автоматизований обробці, тобто не є машиночитаним. Це означає, що оприлюднення відкритих даних, які не відповідають їх якості - не є відкритими даними, оскільки вони не дають змоги їх ідентифікувати, перетворювати та отримувати конкретні дані без участі людини.

Якщо неможливо цього досягнути, тоді порушується принцип доступності у використанні, на що вказувала позивач.

Принцип доступності використання, відповідно до абзацу п`ятого пункту 1 Постанови №835, передбачає забезпечення оприлюднення публічної інформації у формі відкритих даних у машиночитаному форматі, а також забезпечення її подальшого вільного та безоплатного використання, що на моє переконання, включає окремі факти та їх внутрішню структуру, без участі людини.

Звідси, якщо відкриті дані не є машиночитаними без участі людини, відповідно не можна й говорити про дотримання й наступного критерію - інтероперабельності, який передбачає забезпечення оприлюднення публічної інформації у формі відкритих даних з публікацією у наборі даних єдиних ідентифікаторів об`єктів, інформація щодо яких міститься у цьому наборі даних (абзац шостий пункту 1 Постанови №835).

Не можу погодитися з висновком суду, що оприлюднення ВККС України публічної інформації - набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя» у форматі електронних таблиць XLS дозволяє таку інформацію копіювати, обробляти, поєднувати між собою, аналізувати, імпортувати в бази даних тощо та відповідає положенням статті 10-1 Закону №2339-VI, а також принципу доступності її використання.

Також незважаючи на те, що опубліковані дані відповідають визначеному формату, вони не є машиночитанними без участі людини, а тому не можу погодитися і з висновком Суду про визнання безпідставним твердження ОСОБА_1 щодо недотримання ВККС України принципу доступності інформації для використання, порівняння та відкритості за замовчуванням.

Не можу погодитися і з викладеним висновком Верховного Суду в частині того, що ВККС України як державний орган належним чином виконуючи вимоги Закону №2939-VI та Положення про набори даних (в редакції Постанови №407), не міг передбачити потреби позивача в той чи інший спосіб використовувати опубліковані дані. Суб`єкт владних повноважень має діяти відповідно і на підставі Конституції та законів України.

У цій адміністративній справі йдеться про відносини між розпорядником інформації і особою у сфері доступу до публічної інформації, де дії розпорядника мають зобов`язальний характер щодо оприлюднення усієї інформації у формі відкритих даних, а також гарантованого статтею 10 Конвенції про захист прав і основоположних свобод і статтею 34 Конституції України права особи «знати». Іншими словами, повноваження розпорядника інформації чітко визначені законодавством і поле для вільного розсуду у цих правовідносинах сильно звужене. Оприлюднення розпорядником усієї публічної інформації обмежене принципами, визначеними Постановою № 835, на які власне і послався Верховний Суд у своїй постанові.

Зокрема, відповідно до абзацу третього пункту 1 Постанови №835 (в редакції Постанови № 407) відкритість за замовчуванням - забезпечення оприлюднення розпорядниками усієї публічної інформації у формі відкритих даних, яка перебуває в їх володінні, крім інформації, яка законом віднесена до інформації з обмеженим доступом, а також інформації, яка не підлягає оприлюдненню згідно із Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У зв`язку з цим не погоджуюся з висновком Верховного Суду про те, що маючи потребу у використанні відкритих даних автоматизованим способом (для машиночитання) позивач не була позбавлена права звернутися до ВККС України про надання інформації та отримати її за запитом.

Суд критично поставився до наданих позивачем до пояснень від 25 червня 2024 року додатків, зокрема аналітики «Інформація про ефективність здійснення правосуддя: переваги та вади набору даних». У той же час вказана аналітика була підготовлена Громадською організацією «Фундацією ДЕЮРЕ», про співробітництво з якою позивач заявляє у позовній заяві.

Не можу погодитися з висновком Суду про те, що пропозиція ОСОБА_2 , старшого юриста та менеджера з цифрової трансформації Громадської організації «Фундація ДЕЮРЕ», яка полягає в оприлюдненні набору даних у структурованому наборі (формат CSV/XLSV), за прикладом, що додається до цієї пропозиції за додатком №1, уже реалізована, оскільки ВККС України уже оприлюднила дані у цьому форматі. При цьому Суд зазначив про відсутність документів про встановлення критеріїв та правил заповнення таких таблиць.

На моє переконання питання, порушені у позовній заяві, стосуються набору даних «Інформація про ефективність здійснення суддями правосуддя», які є суспільно значимими та пов`язані з пропозиціями Громадської організації «Фундації ДЕЮРЕ», поданими ВККС України щодо покращення ефективності розміщення відкритих даних на сайті, що підпадає під гарантії статті 40 Конституції України та захищаються судом. Пропозиції - це є вид звернення особи до тих суб`єктів, які мають компетенцію реагувати на відповідні некоректності чи неточності у заповненні відкритих даних, внаслідок яких не дозволено їх автоматизовану обробку, і фактично зобов`язує суб`єкта владних повноважень - розпорядника інформації діяти належним чином, відповідно до принципів правовладдя та законності, гарантованих статтями 8, 19 Конституцією України.

Разом з тим, сама стаття 34 Конституції України, яка гарантує особі право «знати», презюмує зобов`язання розпорядника інформації забезпечити принцип доступності у користуванні, незалежно від того чи особа звернулася до розпорядника за відповідною формою, передбаченою спеціальним Законом України «Про доступ до публічної інформації», чи ні. Розпорядник публічної інформації повинен забезпечувати оприлюднення інформації «за замовчуванням» і для цього не потрібно спеціальне звернення особи.

Вказане підтверджується абзацом третім пункту 3 Постанови №835, відповідно до якого розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати у формі відкритих даних усю публічну інформацію у формі відкритих даних, яка перебуває в їх володінні та стосується конкретного набору даних. Відкритий формат - це формат даних, незалежний від платформи та доступний без обмежень, які перешкоджають його повторному використанню.

Відкриті дані є окремою категорією публічної інформації та можуть вважатися такими, якщо відповідають переліку критеріїв, визначених у статті 10-1 Закону №2939-VI та у Постанові №835, одним із основних яких є придатності до автоматизованої обробки або іншими словами машиночитаності. Інформація, яка не відповідає цій ознаці, не може вважатися відкритими даними, а отже опублікування інформації, яка не відповідає цій ознаці, не може вважатися належним виконанням обов`язку розпорядником з оприлюднення відкритих даних. Тим більше інформація щодо ефективності здійснення правосуддя є суспільно значимою, стосується усіх та є частиною гарантій, визначених статтею 55 Конституції України, і забезпечує право на звернення особи до суду. Саме від ефективності здійснення правосуддя залежить можливість реалізації права особи на звернення до суду.

Основним аргументом позивачки є те, що вона не може користуватися цими даними, незважаючи на те, що вони опубліковані у відповідному до законодавства форматі XLS, оскільки структурні помилки, неточності не дозволяють обробити ці дані, бо машина їх не читає. Якщо опубліковані розпорядником дані не є машиночитаними, відповідно вони не можуть вважатися відкритими за замовчуванням.

Таким чином, позивач пояснила суть порушення, яким чином таке порушення позначилося на правах особи, яка звертається з позовом, відповідно Суд повинен був перевірити суть порушеного права, за захистом якого й звернулася особа.

У той же час, на мою думку, Суд підійшов до вирішення цього питання формально.

Оглядаючи сторінку ВККС на порталі відкритих даних та Розділ «Відкриті дані» веб-сайту ВККС України, Суд мав би призначити технічну експертизу щодо відкритих даних ВККС України задля оцінки якості даних, які містяться на сайті, з метою всебічної оцінки доказів, наведених у цій справі.

З огляду на наведене, вважаю передчасним ухвалене у цій справі рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У зв`язку з перебуванням судді доповідача Соколова В.М. у відпустці на підставі наказу Голови Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 24 червня 2024 року № 230-к, приєднання окремої думки до адміністративної справи № 9901/468/21 стало за можливе після його виходу з відпустки.

Суддя М.В. Білак