Справа № 160/32066/23
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32066/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Беседи Г. Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційні скарги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року по справі №160/32066/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа Дніпровська міська рада про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, третя особа Дніпровська міська рада, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» на забудову земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК) за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, яка викладена у листі головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 16.05.2022 № А811033079, наказі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.05.2022 № 123 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень», листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 21.04.2023 № 7/20-197 (А628813634) та наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.04.2023 № 69 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень»;

- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради () прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК) за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, відповідно до наданого ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 за № 175.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року позов задоволено:

визнано протиправною та скасовано відмову у видачі містобудівних умов та обмежень Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» на забудову земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК) за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, яка викладена у листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.05.2022 № А811033079, наказі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.05.2022 № 123 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень», листі головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.04.2023 № 7/20-197 (А628813634) та наказі Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.04.2023 № 69 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень»;

зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради прийняти рішення про видачу Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівних умов та обмежень на забудову земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК) за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, відповідно до наданого ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 за № 175;

стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» () судові витрати у розмірі 2684 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що категорія земельної ділянки або цільове призначення земельної ділянки жодним чином не впливають на відмову у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки. Вирішальним чинником для прийняття рішення при наданні містобудівних умов є визначення відповідності між намірами забудови земельної ділянки, тобто функціонального призначення майбутнього об`єкта будівництва, та вимогами містобудівної документації щодо можливості розміщення об`єкта з конкретним функціональним призначенням. Оскільки в договорі оренди чітко не визначено функціональне призначення об`єкта серед всіх видів об`єктів дорожнього сервісу, який може бути побудований в межах земельної ділянки, не вбачається можливим визначити його відповідність вимогам містобудівної документації. Натомість, в заяві позивача зазначено про наміри будівництва автозаправного комплексу. З урахуванням зазначеного, на переконання апелянта, мала місце невідповідність між змістом договору оренди та намірами позивача, що свідчить про недостовірність даних у поданих позивачем документах та є законною підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень. Судом першої інстанції залишено без належної оцінки доводи відповідача та третьої особи щодо наявності чіткого механізму визначення функціонального призначення об`єкта серед всіх видів об`єктів дорожнього сервісу, який може бути побудований в межах земельної ділянки, що призвело до помилкових висновків суду. Відповідно до п. 28 Договору, орендар земельної ділянки має право зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі та споруди та закладати багаторічні насадження, за письмовою згодою орендодавця, яким є Дніпровська міська рада. Будівництво конкретного об`єкту придорожньої інфраструктури (дорожнього сервісу), у тому числі й автозаправного комплексу, є можливим тільки за умови прийняття орендодавцем відповідного рішення з визначенням функціонального призначення такого об`єкту, та наданням згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості. За даними інформаційної бази містобудівного кадастру, інформація про таке рішення Дніпровської міської ради відсутня. Також, відповідач вважає, що саме на етапі проектування необхідно отримувати згоду орендодавця на будівництво, адже у разі відмови у наданні згоди, у орендаря будуть відсутні легітимні очікування на будівництво об`єкту нерухомого майна. Враховуючи викладені факти, відповідач вважає, що у Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради в особі головного архітектурно-планувального управління не було достатніх правових підстав для надання позивачу відповідних містобудівних умов та обмежень на об`єкт будівництва «автозаправочного комплексу» за адресою: шосе Донецьке у районі буд. 2Д, м. Дніпро.

Дніпровська міська рада також не погодилась з рішенням суду першої інстанції та подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Аргументи апеляційної скарги Дніпровської міської ради ідентичні доводам відповідача, що викладені у його апеляційній скарзі.

ТОВ "СІЛЛ ОІЛ" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про обгрунтованість та законність рішення суду першої інстанції та відсутність підстав для задоволення вимог апеляційних скарг відповідача та третьої особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги відповідача та третьої особи не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 16.12.2021 року позивач повторно звернувся до Головного управління архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради із заявою про надання містобудівних умов та обтяжень щодо забудови земельної ділянки для будівництва автозаправочного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017.

До заяви позивач надав викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; містобудівний розрахунок; договір оренди землі з додатками (нотаріально засвідчена копія).

29.12.2021 року начальником відділу забудови головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято рішення про відмову у видачі містобудівних умов та обтяжень № 7/20-592.

Підставою для відмови у видачі містобудівних умов та обтяжень забудови земельної ділянки на звернення позивача №30200-036031-004-04-2021 від 16.12.2021 року є виявлення відповідачем недостовірних відомостей у документах, що посвідчує право власності чи користування земельної ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці.

Вважаючи вказане рішення від 29 грудня 2021 року №7/20-592 незаконним, позивач звертанувся до суду з позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2022 року у справі №160/812/22 адміністративний позов задоволено повністю та ухвалено:

- визнати протиправною відмову Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у видачі Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017 викладену в листі від 29 грудня 2021 року №7/20-592;

- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради надати Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, відповідно до наданого ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» містобудівного розрахунку, затвердженого протоколом містобудівної ради від 09.10.2020 року за №175.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.11.2022 року у справі №160/812/22 апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задоволено частково, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 160/812/22 скасовано в частині задоволення позовної вимоги про зобов`язання Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вчинити певні дії, прийнято нове рішення в цій частині, зобов`язано Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК), за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. №2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, з урахуванням висновків суду у цій справі, в решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2022 року у справі № 160/812/22 залишено без змін.

Листом Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.05.2022 № А811033079 відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень, відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень.

Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради винесено наказ від 16.05.2022 року № 123 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень», відповідно до якого вказано, що розглянувши надані документи, відповідно до ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2020 року №559 «Про реалізацію експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», Порядку ведення реєстру містобудівних умов та обмежень, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 31.05.2017 №135 відмовлено в наданні містобудівних умов та обмежень для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури по Донецькому шосе в районі буд.№2Д, м.Дніпро.

Листом головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.04.2023 № 7/20-197 (А628813634) також відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень, відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з підстави: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці.

Примітка до вказаного листа містить наступне обґрунтування відмови:

«Між Дніпровською міською радою (орендодавець) та ТОВ «Сілл Сервіс» (орендар) було укладено договір оренди землі віл 23.10.2020 року (далі -договір.)

Відповідно до п.1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. 2Д (Амур-Нижньодніпровський район).

Відповідно до п. 2 договору функціональне використання (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури.

Код класифікації видів цільового призначення земель (КВЦПЗ) -12.11 для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільні дороги» об`єкти дорожнього сервісу це спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики для відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, туалети, урни та контейнери для сміття.

В укладеному договорі оренди землі не визначено який саме об`єкт дорожнього сервісу може бути побудований в межах даної земельної ділянки.

У заяві від 16.12.2021 року зазначено про наміри отримати містобудівні умови та обмеження для будівництва автозаправочного комплексу (АЗК).

З урахуванням зазначеного, мало місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у наданих документах. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці є підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень».

Також за результатами розгляду звернення № 27/120 від 09.06.2023 року, на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.11.2022 року у справі № 160/3882/22, постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.05.2023 року ВП № 71826285, директором департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради винесено наказ від 16.06.2023 року № 133 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень», яким Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ СЕРВІС» відмовлено в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва «Будівництво будівель та споруд станцій технічного огляду, автомагазину та кафе по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д, м. Дніпро, кадастровий номер : :01:236:0016».

Крім того, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради винесено наказ від 21.04.2023 № 69 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень», відповідно до ст.29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Постанови Кабінету Міністрів України від 01.07.2020 №559 «Про реалізацію експериментального проекту щодо запровадження першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва», відмовлено в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкту будівництва «Будівництво автозаправного комплексу (АЗК по шосе Донецькому в районі буд.№2Д, м.Дніпро, кадастровий номер: :01:236:0017».

Позивач вважаючи відмову відповідача у видачі містобудівних умов та обмежень Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ ОІЛ» на забудову земельної ділянки для будівництва автозаправного комплексу (АЗК) за адресою: по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Дніпро, кадастровий номер :01:236:0017, яка викладена у листі головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 16.05.2022 № А811033079, наказі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 16.05.2022 № 123 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень», листі головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () від 21.04.2023 № 7/20-197 (А628813634) та наказі департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради від 21.04.2023 № 69 «Про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень» протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, звернувся до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що рішеннями суду у справі 160/812/22 було надано оцінку необґрунтованості відмови відповідача, проте, з тих самих підстав відповідачем повторно відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 2 статті 2 Закону № 280/97-ВР визначено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 року встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 1 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За приписами статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону № 3038-VI, основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно частини 2 статті 29 Закону № 3038-VI фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

За приписами частини 3 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації);

3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Інформацію про речове право на земельну ділянку, право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, відомості з Державного земельного кадастру уповноважені органи містобудування та архітектури отримують відповідно до частини восьмої статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги».

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Вичерпний перелік підстав для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень визначений у частині 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Отже, положення статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначають чіткий алгоритм дій розгляду щодо заяв про надання містобудівних умов та обмежень та вичерпний перелік підстав для відмови наданні містобудівних умов та обмежень.

Встановлені у цій справі обставини свідчать, що за результатами розгляду заяви позивача про надання містобудівних умов та обмежень, відповідач повинен був прийняти одне з таких рішень: про надання містобудівних умов та обмежень, або про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень із зазначенням конкретної причини такої відмови.

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що оскільки законодавцем встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень, то відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється наявність однієї або декількох підстав для відмови, визначених у частині 4 статті 29 Закону №3038-VI, з розкриттям їх змісту.

Як встановлено судом першої інстанції, у відмові відповідача від 21.04.2023 року № 7/20-197 підставою для такої відмови зазначено: виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці.

В примітках (обґрунтування такої відмови) зазначено: має місце невідповідність між змістом договору оренди землі та намірами забудови, що може свідчити про недостовірність даних у поданих документах.

З аналізу оскаржуваного рішення слідує, що відповідачем не зазначено конкретної підстави для відмови в наданні адміністративної послуги із зазначенням переліку документів, які не були додані позивачем до заяви, та які саме недостовірні дані виявлені у документах, що посвідчують право користування земельною ділянкою.

Стосовно доводів апеляційних скарг відповідача та третьої особи з приводу невідповідності між змістом договору оренди землі та намірами позивача щодо забудови, колегія суддів зазначає наступне.

Договірні правовідносини між орендодавцем - Дніпровська міська рада та орендарем - ТОВ «СІЛЛ ОІЛ» виникла на підставі договору оренди землі, укладеного між сторонами 23.10.2020 року.

Предметом вказаного договору є прийняття орендарем у строкове платне користування земельної ділянки для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури, яка розташована по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амур-Нижньодніпровський район), цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ) 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), з кадастровим номером :01:236:0017.

Підставою для укладання цього договору оренди землі був результат земельних торгів відповідно до протоколу №2/10 проведення земельних торгів в у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення комунальної власності від 23.10.2020 року та рішення міської ради від 02.09.2020 року №237/60. Цільове призначення земельної ділянки (код КВЦПЗ0: 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу). Функціональне використання (вид використання): для будівництва будівель та споруд придорожньої інфраструктури.

Також, цим договором зобов`язано позивача звернутися до спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури для отримання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки (кадастровий номер :01:236:0017) (пункт 18.1 договору).

Договір укладено на десять років та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 29.10.2020 року, номер витягу 230312719, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майно 101.

Тобто, договором оренди землі від 23.10.2020 року передбачено цільове призначення земельної ділянки - для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу.

Закон України «Про автомобільні дороги» від 8 вересня 2005 року № 2862-IV визначає правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг.

За змістом статті 1 Закону України «Про автомобільні дороги» об`єкти дорожнього сервісу - спеціально облаштовані місця для зупинки маршрутних транспортних засобів, майданчики для стоянки транспортних засобів, майданчики відпочинку, видові майданчики, автозаправні станції, пункти технічного обслуговування, мотелі, готелі, кемпінги, торговельні пункти (у тому числі малі архітектурні форми), автозаправні комплекси, складські комплекси, пункти медичної та технічно-евакуаційної допомоги, пункти миття транспортних засобів, пункти приймання їжі та питної води, автопавільйони, а також інші об`єкти, на яких здійснюється обслуговування учасників дорожнього руху та які розміщуються на землях дорожнього господарства або потребують їх використання для заїзду та виїзду на автомобільну дорогу.

Таким чином, поняття об`єктів дорожнього сервісу має законодавче визначення, а укладання договору оренди земельної ділянки з цільовим призначенням (код КВЦПЗ0: 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу) свідчить про те, що зміст договору оренди відповідає намірам позивача, в тому числі й щодо будівництва автозаправочного комплексу.

Висновок відповідача, сформульований у листі від 21.04.2023 року у якості відмови у видачі містобудівних умов та обмежень не відповідає вище наведеним нормативно-правовим актам, не є конкретизованим та обгрунтованим конкретними фактичними обставинами, що не може бути підставою для прийняття відповідного рішення.

Отже, відповідач не навів чіткого переліку тих відомостей, які є недостовірними у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, а лише формально послався на Закон України "Про автомобільні дороги", в якому наведено визначення об`єктів дорожнього сервісу.

Крім наведеного, колегія суддів зазначає. що режим забудови територій у населених пунктах визначається в Генеральному плані відповідного населеного пункту, а також розроблених відповідного до нього плані зонування та детальному плані території, які є основними видами містобудівної документації на місцевому рівні.

У свою чергу, невідповідність намірів забудови вимогам зазначеної містобудівної документації на місцевому рівні є самостійною та достатньою підставою для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.

Згідно з пунктом 4 ч. 5 ст. 29 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження містять гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, встановлених відповідно до Повітряного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Містобудівна документація на місцевому рівні розробляється з урахуванням даних державного земельного кадастру на актуалізованій картографічній основі в цифровій формі як просторово орієнтована інформація в державній системі координат на паперових і електронних носіях.

Пунктами 2, 3, 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; детальний план території - містобудівна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 3038-VI генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

На підставі затвердженого генерального плану населеного пункту розробляється план земельно-господарського устрою, який після його затвердження стає невід`ємною частиною генерального плану.

Частиною 1 ст. 18 Закону № 3038-VI передбачено, що план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону № 3038-VI детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території.

Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції, та підлягає стратегічній екологічній оцінці.

Отже, отримання містобудівних умов та обмежень є однією з обов`язкових стадій будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації, якою серед іншого є генеральний план населеного пункту, план зонування території (зонінг) та детальний план території.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації (в цьому випадку місцевого рівня) при зверненні зацікавленої особи до уповноваженого органу з поданням визначеної документації. При цьому, однією з підстав відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

Частиною 1 ст. 19 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Статтею 1 Закону України "Про землеустрій" визначено поняття цільове призначення земельної ділянки, згідно з яким це є її використання за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, цільове призначення конкретної земельної ділянки фіксується у рішенні уповноваженого органу про передачу її у власність або надання у користування та в документі, що посвідчує право на земельну ділянку.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 20 ЗК України встановлено, що при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.

При зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок, якими розпоряджаються Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу; земельних ділянок приватної власності - їх власниками.

Єдина умова, яку встановлюють положення ч. 5 ст. 20 ЗК України при самостійному визначені виду використання земельної ділянки її власником/користувачем, є дотримання вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, та необхідність урахування містобудівної документації та документації із землеустрою.

Такий правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 826/1606/17, від 09.06.2022 року у справі № 460/2596/20, від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства (абзац 2 ч. 2 ст. 24 Закону №3038-VI).

У даному випадку рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 року № 237/60 "Про проведення земельних торгів у формі аукціону з продажу права оренди земельної ділянки, площею 0,8980 га, по шосе Донецькому в районі буд. № 2 Д (Амін-Нижньодніпровський район) земельну ділянку з кадастровим номером :01:236:0017" затверджено проект землеустрою з кодом класифікації видів цільового призначення земель (КВЦЗ) 12.11 (для розміщення та експлуатації об`єктів дорожнього сервісу), віднесено вказану земельну ділянку за основним цільовим призначенням до категорії "Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення".

При цьому, відповідачем до матеріалів справи не надано доказів щодо зміни цільового призначення земельної ділянки після прийняття Дніпровською міською радою рішення від 02.09.2020 року № 237/60.

Посилання відповідача та третьої особи на необхідності застосування вимог п. 28 Договору оренди землі щодо одержання позивачем письмової згоди орендодавця на зведення в установленому законодавством порядку жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд та закладів, багаторічних насаджень, на стадії одержання містобудівних умов та обмежень, є безпідставним, оскільки вказана обставина не відображена у листі від 21.04.2023 № 7/20-197, як підстава відмови у наданні містобудівних умов та обмежень.

Крім того, функціональне використання (вид використання) визначено безпосередньо самим Договором оренди землі, що спростовує доводи відповідача про необхідність прийняття з боку орендодавця відповідного рішення.

Також, колегія суддів враховує, що за наявності містобудівного розрахунку, розглянутого та затвердженого Архітектурно-містобудівною радою при головному архітектурно-планувальному управлінні Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради протоколом від 09.10.2020 року № 175, поданого позивачем для укладання договору оренди землі, а також наданого в пакеті документів для одержання містобудівних умов та обмежень, орендодавець спірної земельної ділянки цілком обізнаний про наміри забудови (нове будівництво АЗК по Донецькому шосе, в районі буд. № 2 Д).

Така підстава для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, як відсутність прийнятого орендодавцем рішення про надання згоди на будівництво конкретного об`єкту нерухомості, не відповідає приписам законодавства, викладеним вище.

Більш того, відповідач не обґрунтував необхідності прийняття такого рішення з боку орендодавця на стадії одержання позивачем містобудівних умов та обмежень, що передує стадії розроблення проектної документації.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами, а судом не встановлено наявність невідповідностей між змістом договору оренди землі та намірами забудови позивача.

У разі відсутності підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, передбачених частиною четвертою статті 29 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, у спеціально уповноваженого органу містобудування та архітектури виникає обов`язок видати заявнику містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Такий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.05.2023 року у справі № 420/14913/21, від 27.06.2023 року у справі № 640/15393/20, від 23.11.2023 року у справі № 420/21826/21.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови у видачі містобудівних умов та обмежень, оскільки, недостовірність даних у наданих документах відповідачем не доведена, а сукупність наданих доказів свідчать про дотримання позивачем вимог статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Таким чином, відповідач всупереч положенням Закону № 3038-VI протиправно відмовив у видачі позивачеві містобудівних умов та обмежень.

Отже, доводи апеляційних скарг повністю спростовуються зібраними у справі доказами, та не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року по справі №160/32066/23 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року по справі №160/32066/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко