Справа № 420/24433/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Каравана Р.В.,

за участі секретаря судового засідання Мілєвої М.С.,

представника заявника Кисильова О.М.,

представника відповідача Зозулянського Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС в Одеській області об 11 год. 30 хв. 02.08.2024 звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з заявою про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 01.08.2024 року.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що до відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява (вх. Головного управління ДПС в Одеській області від 24.07.2024 № P/255/15-32), що свідчить про можливі порушення платниками податків законодавства, контроль за яким здійснюють податкові органи, зокрема, у сервісному центрі «ИТСА» за адресою: м. Одеса, провулок Каретний, 18. Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог Податкового кодексу України прийнято наказ від 31.07.2024 року № 7392-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_1 )», з 31.07.2024 тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.08.2021 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 31.07.2024 №15101/15-32-07-06 та № 15102/15-32-07-06 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 31.07.2024 був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 .

Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 31.07.2024 о 16 год. 30 хв. складено акт не допуску працівників Головного Управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки №4595/15-32-07-06-17 від 31.07.2024. Також було складено акт відмови від підписання акту, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки № 4605/15-32-07-06 від 31.07.2024.

01.08.2024 о 16 годині 30 хвилин заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

За викладених обставин, ГУ ДПС в Одеській області звернулося до суду з даною заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 02.08.2024 заяву Головного управління ДПС в Одеській області було залишено без руху та позивачу встановлений строк для усунення недоліків заяви до 11 год. 30 хв. 05 серпня 2024 року.

05.08.2024 об 09 год. 41 хв. до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про усунення недоліків разом з заявою про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень на якій скріплений печаткою, тобто заявником було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 02.08.2024.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. Визначено справу розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, відповідно до ст. 283 КАС України. Запропоновано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надати суду відзив на заяву та докази на обґрунтування своїх заперечень у строк до 10 год. 00 хв. 06 серпня 2024 року. Призначено судове засідання по справі на 06 серпня 2024 року об 11 год. 35 хв.

05.08.2024 о 23 год. 45 хв. засобами системи «Електронний суд» до суду від представника відповідача надійшов відзив на заяву, відповідно до якого останній вважає подану заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. У відзиві вказано, що наразі відповідач проходить службу в лавах Збройних сил України та не здійснює господарську діяльність в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана в акті не допуску працівників до проведення фактичної перевірки від 31.07.2024 та акті відмови від підписання акту, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки від 31.07.2024 ОСОБА_2 не є найманим працівником відповідача, останній та його найманий працівник ОСОБА_3 за вказаною адресою 31.07.2024 року не перебували, а отже, на його переконання, факт відмови відповідача чи його працівника від проведення перевірки відсутній. Також на його думку, заявником були пропущені строки звернення з вказаною заявою.

У судове засідання, призначене на 06 серпня 2024 року об 11 год. 35 хв. з`явились представники заявника та відповідача.

Під час судового розгляду справи представник заявника заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник відповідача щодо заявлених вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на заяву.

06 серпня 2024 року судом оголошено перерву до 10 год. 00 хв. 07 серпня 2024 року для надання можливості заявнику ознайомитись з відзивом відповідача та надати свої письмові пояснення та додаткові докази.

07 серпня 2024 року до суду від представника заявника надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої останній вважає поданий відзив необґрунтованим, викладені в ньому обставини такими, що не відповідають дійсності та не підтвердженими належними доказами, а тому заява про обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту підлягає задоволенню. Зокрема у відзиві зазначається, що згідно форми №1-ПРРО відповідачем подана заява про реєстрацію програмного реєстратора розрахункових операцій на адресу АДРЕСА_1 , що датована 25.08.2023, що також є доказом продовження здійснення господарської діяльності під час служби в Збройних силах України, а відомості з джерел https://zakupki.com.ua " офіційний майданчик публічних закупівель Prozorro" містять щонайменше два договори між ФОП ОСОБА_1 та іншими особами, організаціями, щодо надання послуг згідно основного КВЕДа діяльності відповідача в 2024 році, що також прямо говорить про активне продовження своєї діяльності.

У судове засідання, призначене на 07 серпня 2024 року об 10 год. 00 хв. з`явились представники заявника та відповідача. Представник заявника заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а представник відповідача щодо заявлених вимог заперечував.

Суд, заслухавши представника заявника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються заявлені вимоги, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі встановив наступне.

До відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява громадянина ОСОБА_4 , що свідчить про можливі порушення платниками податків законодавства, контроль за яким здійснюють податкові органи, зокрема, у сервісному центрі «ИТСА» за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована Головним управлінням ДПС в Одеській області за № P/255/15- 32 від 24.07.2024.

Відповідно до доповідної записки № 4169/15-32-07-06-11 від 26.07.2024 в результаті проведеного аналізу відділом фактичних перевірок управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області було запропоновано провести фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 191.1.4, 191.1.8 п. 191.1 ст. 191, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням заяви, щодо можливих порушень дотримання норм та вимог законодавства прийнято наказ від 31.07.2024 № 7392-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_1 )», з 31.07.2024 тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.08.2021 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підставою для прийняття даного наказу слугувало отримання зазначеної вище заяви.

31.07.2024 ГУ ДПС в Одеській області були видані направлення на перевірку №15101/15-32-07-06 та № 15102/15-32-07-06.

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку 31.07.2024 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області був здійснений вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за місцем провадження господарської діяльності за адресою: АДРЕСА_1 .

31.07.2024 о 16 год 30 хв. посадовими особами ГУ ДПС складено акт відмови від допуску до перевірки від 31.07.2024 за №4595/15-32-07-06-17, з якого вбачається, що представником платника податків, працівником сервісного центру ОСОБА_5 , відмовлено посадовим особам ГУ ДПС у допуску до проведення фактичної перевірки. Також було складено акт відмови від підписання акту, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки № 4605/15-32-07-06 від 31.07.2024.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 відмовлено посадовим особам ГУ ДПС у допуску до проведення фактичної перевірки підприємства, виконуючим обов`язки начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком о 16 год. 30 хв. 01.08.2024 було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з даною заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Заява ГУ ДПС про підтвердження обґрунтованості рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 надійшла до системи «Електронний суд» о 11 год. 30 хв. 02.08.2024 та була зареєстрована Одеський окружним адміністративним судом о 12 год. 10 хв. 02.08.2024, тобто в межах передбаченого частиною 2 статті 283 КАС України строку.

Про необхідність обрахунку вказаного строку з моменту прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна свідчить позиція Верховного Суду викладена в постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі № 280/2993/19.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 16 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи; допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Приписами пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки визначений статтею 80 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 80.1, підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно з пунктом 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки,

- копії наказу про проведення перевірки,

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Приписами пункту 94.1 статті 94 ПК України визначено, що адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до пункту 94.4 статті 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно положень пункту 94.5 статті 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Так, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Згідно підпунктом 94.6.1 пункту 94.1 статті 94 ПК України, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України, арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Аналізуючи вищевказані норми, суд зазначає, що застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Судом встановлено, що податкова перевірка була ініційована заявником на підставі підпункту 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), а саме внаслідок отримання письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування.

Наявна в матеріалах справи заява громадянина від 24.07.2024, яка зареєстрована Головним управлінням ДПС в Одеській області за № P/255/15-32 від 24.07.2024 відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» та дійсно свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким здійснюють податкові органи, зокрема, у сервісному центрі «ИТСА» за адресою: АДРЕСА_1 власником якого є ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ). При цьому до заяви додано копію квитанції № 102778 від 16.07.2024 з даними та печаткою сервісного центру ІТСА.

За вказаних умов, суд дійшов висновку, що у Головного управління ДПС в Одеській області були наявні законні підстави для ініціювання та проведення відповідної фактичної перевірки.

Відповідно до п. 4 розділу 2 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 № 547 із змінами та доповненнями (далі Порядок), для реєстрації РРО суб`єкт господарювання або представник суб`єкта господарювання подає до контролюючого органу заяву про реєстрацію реєстраторів розрахункових операцій за формою № 1-РРО (далі - реєстраційна заява).

З наявної в матеріалах справи заяви ФОП ОСОБА_1 за формою № 1-РРО від 25.08.2023 вбачається, що ним зареєстровано програмний реєстратор розрахункових операцій за адресою: АДРЕСА_1 , назва господарської одиниці «ИТЦА» СЦ, назва ПРРО сервіс-центр «ИТСА».

Також судом враховано, що згідно поданого відповідачем повідомлення про об`єкти оподаткування форми № 20-ОПП від 25.08.2023, останнім зареєстровано об`єкт оподаткування «ИТСА» СЦ, зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

За вказаних обставин, суд критично ставиться до наданих у відзиві тверджень представника відповідача, що ФОП ОСОБА_1 не здійснює господарську діяльність в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до абзацу 7 пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України при пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

Згідно з абзацами 1 та 3 пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

З наявних в матеріалах справи актів відмови від допуску до перевірки від 31.07.2024 за №4595/15-32-07-06-17 та акту відмови від підписання акту, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки № 4605/15-32-07-06 від 31.07.2024 вбачається, що недопуск було здійснено ОСОБА_5 , яка визначена посадовими особами контролюючого органу як працівник сервісного центру та представник суб`єкта, який не допустив до перевірки.

Також в наявному в матеріалах справи зверненні про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 01.08.2024 зазначено, що 31.07.2024 о 16:30 представнику сервісного центру «ИТСА» ОСОБА_5 були пред`явлені службові посвідчення співробітників Головного управління ДПС в Одеській області, копія наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 31.07.2024 № 7392-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 » та направлення на перевірку від 31.07.2024 №15101/15-32-07-06; № 15102/15-32-07-06.

Ознайомившись з документами на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_5 повідомила, що не допускає до проведення перевірки про що складено Акт «Про відмову в допуску до проведення/ відмову від проведення фактичної перевірки» від 31.07.2024 за №4595/15-32-07-06-17 та Акт відмови від підписання акту, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки № 4605/15-32-07-06 від 31.07.2024.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача, що оскільки ОСОБА_2 не є найманим працівником ФОП ОСОБА_1 , а він та його найманий працівник ОСОБА_3 31.07.2024 року не перебували за адресою: АДРЕСА_1 , тому докази відмови відповідача чи його працівника від проведення перевірки відсутні.

Відповідно до положень статті 81 Податкового кодексу України направлення на проведення перевірки надаються та відмова від допуску до перевірки може бути здійснена платником податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції).

У даному разі, ОСОБА_2 можна обґрунтовано вважати особою, яка фактично проводить розрахункові операції, оскільки згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів та досліджених судом відеозаписів проведення перевірки вбачається, що саме вказана особа перебувала у сервісному центрі на момент перевірки, їй було повідомлено про проведення фактичної перевірки, однак від отримання направлення та допуску посадових осіб ГУ ДПС вона відмовилась, покинула відповідне приміщення та зачинила вказаних осіб у приміщенні сервісного центру «ИТСА» за адресою: м. Одеса, пров. Каретний, буд. 18, внаслідок чого співробітники ГУ ДПС були змушені звернутись до поліції.

Про обґрунтованість вказаного висновку суду свідчить також та обставина, що згідно письмових пояснень представника відповідача саме від ОСОБА_2 ФОП ОСОБА_1 дізнався про проведення перевірки, а також той факт, що 01.08.2024 відповідачем було подано повідомлення про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту про прийом останньої на роботу. Факт подальшого скасування відповідачем вказаного повідомлення 04.08.2024 не спростовує обґрунтованість вказаних висновків суду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність обставин, передбачених статтею 94 ПК України, які є підставою для застосування адміністративного арешту майна відповідача, а саме відмови від проведення фактичної перевірки та відмови від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки з боку ФОП ОСОБА_1 , а саме з боку особи, яка фактично проводила розрахункові операції.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до приписів пункту 4 частини 9 ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України у рішенні суду зазначаються мотиви задоволення судом заявлених вимог з посиланням на закон.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що Головне управління ДПС в Одеській області обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись статтями 2, 90, 139, 241-246, 255, 271, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - задовольнити.

Підтвердити обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 01.08.2024 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України. Подання апеляційної скарги на рішення суду не перешкоджає його виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Головне управління ДПС в Одеській області, місцезнаходження: 65044, Одеська обл., м. Одеса, вул. Семінарська, буд. 5, ідентифікаційний код в .

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Роман КАРАВАН