Справа № 420/17431/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (, місце знаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 428) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04 червня 2024 року через підсистему Електронний суд (сформовано 03.06.2024 року) надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (, місце знаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 428) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200388/2 від 09.12.2022 року

Ухвалою від 07 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за правилами ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з метою здійснення митного оформлення товару декларантом було подано митну декларацію № 22UA63U0 від 09.12.2022.

Митна вартість товару була визначена декларантом за основним методом (ціною договору) відповідно до вартості, сплаченої Позивачем за товар згідно з Комерційним інвойсом № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості та обраного методу її визначення митному органу було надано наступні документи: - митна декларація № 22UA63U0 від 09.12.2022; - проформа-інвойс № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022; - пакувальний лист № RTGL-DNP2110 від 10.10.2022; - коносамент № CNMD114190 від 21.10.2022; - автотранспортна накладна № 2244 від 05.12.2022; - платіжна інструкція № 112 від 09.12.2021; - довідка про транспортні витрати № 05/12/22-2 від 05.12.2022; - довідка про транспортні витрати № 05/12/22-3 від 05.12.2022; - контракт поставки № 8-10/01/18 від 10.01.2018; - додаткова угода № 8 від 01.06.2022; - договір про надання брокерських послуг № 476/2021 від 16.12.2021; - митна декларація країни відправлення № 03445499 від 17.10.2022.

Відповідачем (Одеською митницею) було відмовлено у митному оформленні, прийнято Рішення про коригування митної вартості UA500500/2022/200388/2 від 09.12.2022 (далі оскаржуване рішення) та надано Картку відмови № UA500500/2022/001386 від 10.12.2022.

На думку позивача, вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню з огляду на таке.

Стосовно кожної із зазначених митним органом розбіжностей:

Щодо вартості упаковки представник зазначає, що Сторонами у Проформі-інвойсі № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021, Комерційному інвойсі № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022 погоджено умови поставки FOB.

Згідно з умовами поставки FOB обов`язок упаковки товару є обов`язком продавця. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають додатковому відшкодуванню. Отже, обираючи умови поставки FOB, Покупець та Продавець обумовлюють, що ціна товару включає в себе вартість товару, вартість упаковки та послуг з пакування, якщо інше не погоджено специфікаціями.

Таким чином, у даному випадку упаковка вже була включена до ціни товару, що оплатив Позивач, тому додаткові витрати у нього відсутні, а отже, при визначенні митної вартості такі витрати не додаються.

Щодо довідок про транспортні витрати, представник позивача зазначає, що довідка про транспортні витрати складається у довільній формі. Немає якоїсь єдиної форми або переліку даних, які вона повинна містити. Окрім цього, у довідках про транспортні витрати, наданих декларантом під час митного оформлення, зазначено номер контейнеру, в якому здійснювалося перевезення (при цьому номер контейнеру, зазначений в довідках, чітко відповідає номеру контейнера, зазначеному в коносаменті № CNMD114190 від 21.10.2022 та автотранспортній накладній № 2244 від 05.12.2022). Представник позивача вважає, що ці дані є куди більш конкретними, аніж загальне посилання на реквізити договору перевезення, оскільки вони дають змогу ідентифікувати конкретний вантаж та конкретне перевезення, а не в цілому весь договір з перевізником.

Щодо доводів, що «сума передплати за платіжним дорученням не відповідає сумі комерційного інвойсу» представник позивача зазначає, що умовами п. 3.2., 3.3. Контракту поставки та умовами зазначеної проформи-інвойсу передбачено, що Позивач здійснює передоплату у розмірі 30% від вартості всього замовлення. 09.12.2021 Позивачем було здійснено платіж на суму 99 895,31 доларів США, що складає рівно 30% від суми загального замовлення за Проформою-інвойсом № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021: 332 984,37 доларів США * 30% = 99 895,31 доларів США.

Таким чином, платіж за наданим митному органу платіжним дорученням повністю відповідає умовам оплати, погодженим сторонами в п. 3 контракту та в проформі-інвойсі.

Отже, вартість товару за Комерційним інвойсом № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022 звичайно є меншою (59 576,29 доларів США), аніж сума всього замовлення, тому що це часткова поставка.

Також, стосовно тверджень митного органу, що митна декларація країни відправлення, надана декларантом в якості додаткового документа, не містить посилання на контракт, що не дає змогу ідентифікувати дату поставки (не зовсім зрозуміло, як це взагалі пов`язано), представник зазначає, що в експортній декларації зазначені дані, які дають змогу ідентифікувати товар (- номер інвойсу: RTGL-DNP2110; - номер контейнеру, в якому доставлявся вантаж: TCIU4672244 (він же зазначений і в коносаменті, і в автотранспортній накладній).

Таким чином, на думку позивача, ці дані є куди більш конкретними, аніж загальне посилання на реквізити контракту поставки, оскільки вони дають змогу ідентифікувати конкретний вантаж, а не в цілому весь договір з постачальником.

З наведених підстав представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 24.06.2024 року (вхід№ ЕС/25834/24) від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позову, та зазначає таке.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митні декларації (МД) № 22UA63U0 від 09.12.2022, відповідно до якої за умовами поставки FOB на митну територію України надійшов товар ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС», а саме:

Товар 1. Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні,50Hz, IP55, 220/380/660V потужністю понад 750Вт, але не більш як 7,5кВт :Електродвигун АИР 90L-6 2081 1,5 kw -40 шт.Електродвигун АИР 100S-4 1081 3 kw -44 шт.Електродвигун АИР 100L-6 1081 2,2 kw -10 шт.Електродвигун АИР 100L-6 2081 2,2 kw -32 шт.Електродвигун АИР 112МА-6 3081 3 kw -10 шт.Електродвигун АИР 112MB-6 3081 4 kw -10 шт.Торговельна марка ELMOВиробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD.Країна виробництва CN;

Товар 2. Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні,50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 75кВт, але не більш як 375кВт:Електродвигун АИР 250M-4 1081 90 kw -8 шт.Електродвигун АИР 250M-4 2081 90 kw -1 шт.Електродвигун АИР 280M-6 1001 90 kw -2 шт.Торговельна марка ELMOВиробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD.Країна виробництва CN;

Товар 3. Електродвигуни асинхронні, змінного струму, 3-х фазні,50Hz, IP55, 380/660V потужністю понад 37кВт, але не більш як 75кВт:Електродвигун АИР 250S-4 1081 75 kw -12 шт.Торговельна марка ELMOВиробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD.Країна виробництва CN;

Товар 4. Частини, призначені виключно для електродвигунів :Статор для електродвигуна АИР 160M-4 Stator 18,5 kw -6 шт.Статор для електродвигуна АИР 180M-4 Stator 30 kw -4 шт.Статор для електродвигуна АИР 200L-4 Stator 45 kw -11 шт.Статор для електродвигуна АИР 225M-6 Stator 37 kw -1 шт.Статор дляелектродвигуна АИР 200L-2 Stator 45 kw -8 шт.Статор для електродвигуна АИР 315S2 Stator 160 kw -4 шт.Статор для електродвигуна АИР 315S-4 Stator 160 kw -4 шт.Ротор для електродвигуна АИР 180М-4 Rotor 30 kw -4 шт.Ротор для електродвигуна АИР 200L-4 Rotor 45 kw -11 шт.Ротор для електродвигуна АИР 160М-4 Rotor 18,5 kw -6 шт.Ротор для електродвигуна АИР 200L-2 Rotor 45 kw -8 шт.Ротор для електродвигуна АИР 225M-6 Rotor 37 kw -1 шт.Ротор для електродвигуна АИР 315S-4 Rotor 160 kw -4 шт.Ротор для електродвигуна АИР 315S-2 Rotor 160 kw -4 шт.Торговельна марка ELMOВиробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD.Країна виробництва CN;

Товар 5. Електрична аппаратура для комутації електричних кіл,для напруги не більш як 1000В.Контактні елементи для проводів та кабелів.M8 Клемна колодка M8exmotorterminalsleeve -20 шт. M10 Клемна колодка M10exmotorterminalsleeve - 50 шт. Цивільного використання. Торговельна марка ELMOВиробник GUANGLU ELECTRICAL CO.,LTD.Країна виробництва CN.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 22UA63U0 від 09.12.2022 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

У зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 22UA63U0 від 09.12.2022 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200388/2 від 09.12.2022, а саме:

- відповідно до пп.в) п.2ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення.

- Сума передплати за банківським платіжним документом № 112 від 09.12.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3контракта №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

На підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості по МД №22UA63U0 від 09.12.2022, а саме: - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - каталоги, специфікації фірми - виробника товару. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

09.12.2022 декларантом надіслано рахунок на оплату копію експортної декларації країни відправлення та листом декларанта від 09.12.2022р. повідомлено що інших документів надано не буде.

У наданій копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку.

Також, в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № №22UA63U0 від 09.12.2022 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог статті 59 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості товарів у максимально наближений до митного оформлення час є більшим, а саме: по товару № 1 4,50 дол. США/кг (МД від 03.12.2022 № UA500500/2022/044772), ніж заявлено декларантом 3.04 дол. США/кг.; по товару № 2 4,51 дол. США/кг (МД від 19.07.2022 № UA209150/2022/10328), ніж заявлено декларантом 2.744 дол. США/кг; по товару № 3 4,50 дол. США/кг (МД від 11.10.2022 № UA100380/2022/312040), ніж заявлено декларантом 2,711 дол. США/кг. по товару № 4 8,07 дол. США/кг (МД від 24.11.2022 № UA100100/2022/043571), ніж заявлено декларантом 2.19 дол. США/кг.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200388/2 від 09.12.2022.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2022/001386 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Також 24.06.2024 року (вхід. № ЕС/25833/24) від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судове засідання.

Через канцелярію суду 25.06.2024 року (вхід.№ ЕС/25979/24) від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник наполягає на заоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Через канцелярію суду 02.07.2024 року (вхід. № ЕС/26879/24) від відповідача надійшли заперечення відповідь на відзив.

Ухвалою від 06 серпня 2024 року у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» зареєстровано 25.09.2006 року. Основний вид діяльності: 27.11 Виробництво електродвигунів, генераторів і трансформаторів.

Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності між ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» (Україна, покупець) та Компанією GUANGLU ELECTRICAL CO., LTD. (Китай, продавець) 10.01.2018 року було укладено контракт № 8-10/01/18, за умовами якого Продавець зобов`язується виготовити та передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках, що є невід`ємною частиною Контракту.(п.1.1 контракту)

Покупець зобов`язаний перевести авансовий платіж в розмірі 30% від загальної суми рахунку-фактури банківським переводом на рахунок продавця. (п. 3.2 контракту)

Поставка здійснюється на умовах або FOBNingbo (Нінбо) або FOB порт Shanghai (Китай), або FOB порт Zhangjiagang (Китай), або CFR порт Одеса (Україна) у відповідності до Інкотермс 2010 та узгоджуються в інвойсі на кожну відвантажену партію товару. (п. 4.1 контракту)

Упаковка має забезпечити повне збереження товару та забезпечити транспортування всіма видами транспорту. (п. 7.1 контракту)

Судом встановлено, що в ході виконання Контракту поставки сторонами було складено Проформу-інвойс № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021 на загальну суму 332 984,37 доларів США. Погоджені умови поставки: FOB ShanghaiPort, Китай. Кінцевий пункт призначення: Одеса, Україна.

Вказаною проформою-інвойсом було погоджено загальне замовлення на суму 332 984,37 доларів США.

Як зазначив представник позивача у позовній заяві, товар вироблявся поступово та відповідно був готовий до відвантаження у різний час.Для оформлення конкретних партій товару сторонами оформлюються комерційні інвойси за фактом готовності відповідного товару до поставки. Так, на підставі Проформи-інвойсу № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021 було оформлено комерційні інвойси № RTGL-DNP2110, № RTGL-DNP2110-2, № RTGL-DNP2110-3, № RTGL-DNP2110-4, № RTGL-DNP2110-5. Товар за кожним із зазначених комерційних інвойсів оформлювався окремими митними деклараціями.

В даному випадку мова йде про митне оформлення товару за Комерційним інвойсом № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022 на поставку товару у кількості 315 одиниць на загальну суму 59 576,29 доларів США. Умови поставки в комерційному інвойсі відповідають умовам поставки, зазначеним в проформі-інвойсі: FOB ShanghaiPort.

Судом встановлено, що при завантаженні товару Продавцем було складено та надано Позивачу Пакувальний лист № RTGL-DNP2110 від 10.10.2022, в якому зазначена загальна кількість товару 315 од., 47 ящиків, вага нетто 23 296 кг, вага брутто 24 490 кг та ті самі характеристики електричних моторів (номенклатура, модель, потужність, кількість обертів).

Доставку товару морським шляхом було оформлено Коносаментом № CNMD114190 від 21.10.2022. Шлях прямування: порт Shanghai, China порт Constanta, Romania. Після доставки вантажу морським шляхом його було завантажено для транспортування на автомобіль та складено автотранспортну накладну (CMR) № 2244 від 05.12.2022. Шлях прямування: Констанца, Румунія Одеса, Україна.

Судом встановлено, що між ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» (замовник) та ТОВ «ПОСЕЙДОН ГРУПП» (виконавець) 23.12.2021 року було укладено договір № 2312/21 про надання транспортно-експедиторських послуг.

Окрім того, судом встановлено, що між ТОВ «ДНІПРОРЕСУРС» та ПП «ТРЕЙД БІЗНЕС СЕРВІС» (декларант) 16.12.2021 року було укладено договір № 476/2021 про надання брокерських послуг та декларування вантажів.

Після прибуття товару в порт розвантаження з метою здійснення митного оформлення декларантом (ПП «ТРЕЙД БІЗНЕС СЕРВІС») було подано митну декларацію № 22UA63U0 від 09.12.2022 року.

Для підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості та обраного методу її визначення митному органу було надано наступні документи: - митна декларація № 22UA63U0 від 09.12.2022; - проформа-інвойс № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021; - комерційний інвойс № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022; - пакувальний лист № RTGL-DNP2110 від 10.10.2022; - коносамент № CNMD114190 від 21.10.2022; - автотранспортна накладна № 2244 від 05.12.2022;- платіжна інструкція № 112 від 09.12.2021; - довідка про транспортні витрати № 05/12/22-2 від 05.12.2022; - довідка про транспортні витрати № 05/12/22-3 від 05.12.2022; - контракт поставки № 8-10/01/18 від 10.01.2018; - додаткова угода № 8 від 01.06.2022; - договір про надання брокерських послуг № 476/2021 від 16.12.2021; - митна декларація країни відправлення № 03445499 від 17.10.2022.

За результатами розгляду поданих документів, Одеською митницею 09.12.2022 року було прийнято рішення про відмову у митному оформленні та коригування митної вартості № UA500500/2022/200388/2. На підставі вказаного рішення також було прийнято картку відмову № UA500500/2022/001386 від 10.12.2022.

Не погодившись із вказаними рішення позивач звернувся до суду із цим позовом.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами визначення правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2022/200388/2від 09.12.2022 року, а саме:

- відповідно до пп.в) п.2ч.10ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

- Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортноекспедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.Проте у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати відсутнє посилання на договір перевезення.

- Сума передплати за банківським платіжним документом № 112 від 09.12.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3контракта №8-10/01/18 від 10.01.2018.

Також, судом встановлено, що на вимогу митного органу декларантом було надано 09.12.2022 декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" надіслано рахунок на оплату копію експортної декларації країни відправлення та листом декларанта від 09.12.2022р. повідомлено що інших документів надано не буде.

Стосовно наданих додатково декларантом документів митний орган зазначив, що:

- у наданій копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, відсутнє посилання на зовнішньоекономічний договір, що не дає змогу ідентифікувати дану поставку.

- в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Оцінивши докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов такого висновку.

Митним кодексом України передбачено та встановлено вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Стосовно кожної з виявлених розбіжностей, суд зазначає таке.

Щодо вартості упаковки та пакування, судом встановлено, що у Проформі-інвойсі № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021 та Комерційному інвойсі № RTGL-DNP2110 від 10.07.2022 сторонами погоджено умови поставки FOB.

Згідно з умовами поставки FOB обов`язок упаковки товару є обов`язком продавця. Дані витрати входять до ціни товару та не підлягають додатковому відшкодуванню. Отже, обираючи умови поставки FOB, Покупець та Продавець обумовлюють, що ціна товару включає в себе вартість товару, вартість упаковки та послуг з пакування, якщо інше не погоджено специфікаціями.

Таким чином, суд погоджується з доводами представника позивача, що у даному випадку упаковка вже була включена до ціни товару, що оплатив Позивач, тому додаткові витрати у нього відсутні, а отже, при визначенні митної вартості такі витрати не додаються. А тому такі доводи митного органу є безпідставними та необґрунтованими.

Стосовно витрат на транспортування, суд зазначає, що довідка про транспортні витрати складається у довільній формі. Митним кодексом не передбачена її конкретна форма.

Окрім того, у довідках про транспортні витрати, наданих декларантом під час митного оформлення та наявних в матеріалах справи, зазначено номер контейнеру, в якому здійснювалося перевезення, при цьому номер контейнеру, зазначений в довідках, чітко відповідає номеру контейнера, зазначеному в коносаменті № CNMD114190 від 21.10.2022 та автотранспортній накладній № 2244 від 05.12.2022 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що надані до митного оформлення довідки про транспортні витрати в їх сукупності з усіма поданими документами можна ідентифікувати до конкретної поставки. А тому суд доходить висновку, що наведені доводи митного органу є безпідставними.

Стосовно доводів, що «Сума передплати за банківським платіжним документом № 112 від 09.12.2022 не відповідає умовам зазначеним у п.3контракта №8-10/01/18 від 10.01.2018», суд зазначає, що вказані доводи є необґрунтованими, з огляду на те, що як вже було встановлено судом умовами п. 3.2., 3.3. Контракту поставки та умовами зазначеної проформи-інвойсу передбачено, що Позивач здійснює передоплату у розмірі 30% від вартості всього замовлення.

Судом встановлено, що 09.12.2021 Позивачем було здійснено платіж на суму 99 895,31 доларів США, що складає рівно 30% від суми загального замовлення за Проформою-інвойсом № RTGL-DNP2110 від 18.11.2021: 332 984,37 доларів США * 30% = 99 895,31 доларів США.

Таким чином, платіж за наданим митному органу платіжним дорученням повністю відповідає умовам оплати, погодженим сторонами в п. 3 контракту та в проформі-інвойсі.

Стосовно тверджень митного органу щодо неможливості ідентифікувати експортну декларацію, суд зазначає, що такі твердження є необґрунтованими, з огляду на те, що в експортній декларації зазначені дані, які дають змогу ідентифікувати товар: - номер інвойсу: RTGL-DNP2110 та - номер контейнеру, в якому доставлявся вантаж: TCIU4672244 (він же зазначений і в коносаменті, і в автотранспортній накладній).

А тому у суду відсутні сумніви щодо можливості ідентифікувати подану експортну декларацію.

А також, стосовно доводів митного органу, що «в копії митної декларації країни відправлення не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця», суд зазначає що такі доводи є необґрунтованими та не підтвердженими будь-яким документами, з огляду на те, що відповідно до комерційного інвойсу визначено умови поставки FOBShanghaiport (Шанхай географічна точка у Китаї).

Відповідно до Правил Інкотермс 2010, умови поставки FOB («FreeonBoard») - витрати, ризики і відповідальність розподіляються між покупцем і продавцем товарів порівну. На умовах поставки FOB постачальник несе відповідальність за оплату всіх витрат, пов`язаних з вантажем, до тих пір, поки товар не виявиться на судні в порту відправлення.

Таким чином, контрактом та інвойсом передбачено конкретні умови поставки, а тому такі доводи митного органу є безпідставними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Тому суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (, місце знаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 428) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500500/2022/200388/2 від 09.12.2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОРЕСУРС» (, місце знаходження: 65003, м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 103, оф. 428) судовий збір в розмірі 5987,92 коп. (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят сім гривень 92 копійки).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко