Справа № 120/10364/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

06 серпня 2024 р. Справа № 120/10364/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 , подану до суду до подання позовної заяви, в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1 до Вінницького об" ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2024 до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову ОСОБА_1 , подана представником заявника Мовмигою Олегом Вадимовичем до подання адміністративного позову ОСОБА_1 до Вінницького об" ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії.

У поданій заяві представник заявника просить:

забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу до моменту набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, представник заявника зазначає, що з 03 липня 2024 р. по 18 липня 2024 року ОСОБА_1 проходив медичний огляд у військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.

В ході проведення даного огляду відповідачем допущені численні порушення вимог чинного законодавства, які стосуються саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів.

Представник заявника зазначає, що в порушення вимог наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 ОСОБА_1 не оглянутий обов`язковими та профільними спеціалістами і йому не проводились обов"язкові дослідження. Так, представник зазначає, що ОСОБА_1 не був оглянутий хірургом та психіатром, за медичними показаннями пульмонологом та кардіологом, також йому окрім ЕКГ обов`язкових досліджень не проводилось.

Також представник вказує, що в порушення вимог наказу Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 ОСОБА_1 не видана копія довідки ВЛК, натомість видана повістка з вимогою з`явитися 03 серпня 2024 р. о 7:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправлення до місця проходження військової служби.

Представник заявника зазначає, що на усні та письмове звернення надати копію висновку військово - лікарняної комісії та надати можливість оскаржити його в законному порядку ОСОБА_1 відповіді не отримав, тому має намір звернутися із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.

Представник також повідомляє, що ним 29.07.2024 відправлено адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 з проханням надати копію довідки військово лікарської комісії ОСОБА_2 , проте на даний час відповідь не отримана.

Представник заявника вважає, що рішення ВЛК прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням вимог законодавства щодо проведення медичного огляду військовозобов`язаних, що є підставою для скасування та визнання протиправним такого рішення. Відтак, у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідача готується позов до суду, тому виникла необхідність звернутися з даною заявою про забезпечення позову до суду.

При цьому, необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття таких заходів призведе до неможливості відновлення порушеного права заявника у зв`язку із вчиненням відповідачем дій по мобілізації. Забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків позивача до розгляду справи по суті, оскільки відносно останнього може бути прийняте рішення про переміщення до військової частини, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та унеможливить виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КАС України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з положеннями частин 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, вжиття заходів забезпечення адміністративного позову нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюється. Забезпечення позову допускається, якщо не вжиття цих заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначені статтею 151 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" № 2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших осіб, які беруть участь в справі; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у випадку невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таким заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового розгляду.

Відповідно до прохальної частини заяви представник заявника просить забезпечити позов шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії пов`язані з мобілізацією та призовом ОСОБА_1 на військову службу до моменту набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, необхідність забезпечення позову обґрунтована тим, що невжиття таких заходів призведе до неможливості відновлення порушеного права у зв`язку із вчиненням відповідачем дій по мобілізації. Забезпечення позову сприятиме збереженню існуючого становища прав та обов`язків позивача до розгляду справи по суті, оскільки відносно останнього може бути прийняте рішення про переміщення до військової частини, що може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав та унеможливить виконання рішення суду.

Надаючи оцінку вказаним доводам представника заявника, виходячи з повідомлених ним фактичних обставин, суд зауважує таке.

Як видно з долучених до заяви про забезпечення позову доказів, а саме з військово облікового документу, сформованого 25.07.2024 в застосунку Резерв+, ОСОБА_1 , 27.07.1972, проходив ВЛК 25.01.2024, при цьому зазначена дата уточнення даних 25.07.2024.

Відтак, долучені докази свідчать про проходження заявником ОСОБА_1 військово лікарської комісії 25.01.2024 року.

Відповідно до п. 69 постанови КМУ №560 у разі проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду під час мобілізації та/або воєнного стану строк дії довідки з висновком щодо придатності до військової служби становить один рік.

В той же час, в заяві про забезпечення позову представник заявника вказує, що ОСОБА_1 з 03 липня 2024 р. по 18 липня 2024 року проходив медичний огляд у військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період, і в ході проведення даного огляду відповідачем допущені численні, грубі порушеня вимог чинного законодавства, які стосуються саме процедури проведення медичного огляду та оформлення його результатів.

Суд зауважує, що відповідно до п. 74 порядку №560 резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.

Заявником не надано до заяви про забезпечення позову жодних доказів щодо виклику для проходження військово-лікарської комісії та її проходження в період з 03 липня 2024 року по 18 липня 2024 року.

Крім того, обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник зазначає, що під час проходження ВЛК у вказаний період ОСОБА_1 не був оглянутий обов`язовими та профільними спеціалістами та не проводились обов`язкові дослідження.

Щодо вказаних тверджень суд зауважує, що, як зазначає сам заявник, ВЛК проводилась в період з 03 липня 2024 року по 18 липня 2024 року, тобто не протягом одного дня. Проте, заявником не надано будь-яких доказів, що, в разі його не згоди з процедурою проведення ВЛК, він звертався з відповідними скаргами ( заявами ) до військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не врахування певних даних, не проведення відповідних досліджень (оглядів).

На підставі викладеного, суд констатує, що, як вбачається з заяви про забезпечення позову, заявник не згоден з процедурою проведення медичного огляду в ході ВЛК та оформленням його результатів, в зв`язку з чим заявник має намір звернутися до суду з позовом, проте заява не містить жодних відомостей, який чином це вплинуло чи могло вплинути на рішення ( висновки ) військово-лікарської комісії, яке саме рішення прийнято комісією та чому заявник з ним не згоден.

Процедуру оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, їх прибуття до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначає Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 ( далі - Порядок №560 ).

Згідно з пунктом 72 порядку №560 рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та Севастопольському міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 77 порядку № 560 рішення (постанову) військово-лікарської комісії щодо придатності резервіста або військовозобов`язаного до проходження військової служби під час мобілізації вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше ніж протягом наступного дня з дня надходження відповідного рішення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Представник заявника в заяві про забезпечення позову не вказує, що заявник не ознайомлений з постановою ВЛЛ, лише вказує, що ОСОБА_1 не видана копія довідки ВЛК.

В той же час, будь яких відомостей ( дата, номер постанови ВЛК ), які б свідчили, що щодо ОСОБА_1 приймалась інша постанова ВЛК, ніж та, що зазначена в його військово - облікових документах ( постанова ВЛК від 25.01.2024 ), матеріали заяви про забезпечення позову не містять.

Також представник стверджує, що на усні та письмове звернення заявника надати йому копію висновку військово лікарської комісії та надати можливість оскаржити його в законному порядку ОСОБА_1 відповіді не отримав, тому має намір звернутися із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.

Проте, суд зауважує, що будь яких доказів, які б підтверджували факт звернення заявника до ІНФОРМАЦІЯ_4 з відповідними заявами ( скаргами ), до матеріалів не долучено.

Як і не долучено доказів щодо направлення 29.07.2024 року відповідного адвокатського запиту.

Підсумовуючи суд констатує, що всі викладені представником заявника твердження є голослівними, більш того, не узгоджуються з долученими доказами щодо часу проведення військово лікарської комісії, оскільки військово обліковий документ ОСОБА_1 свідчить про її проходження 25.01.2024 року, відомостей щодо проходження іншої військово лікарської комісії матеріали поданої заяви не містять.

Відтак, подана заява про забезпечення позову не дає суду можливості встановити, чи дійсно між сторонами є спірні правовідносини, яким саме буде майбутній предмет спору, що не дає змоги суду зробити висновок про необхідність вжиття заходів забезпечення позову та відповідність ( адекватність ) виду забезпечення, про який просить заявник, можливим спірним правовідносинам.

Таким чином, заявником не доведено існування обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він має намір в подальшому звернутися до суду, та не надано на підтвердження цього відповідних доказів.

Суд наголошує, що вжиття заходів забезпечення позову має бути нерозривно пов`язано з підставами та предметом адміністративного позову і ними обумовлюватись, при цьому конкретний спосіб, в який позивач просить забезпечити позов, має співвідноситись з заявленими позовними вимогами, бути співмірним. Заходи забезпечення позову мають бути розумними, обґрунтованими та адекватними заявленим позовним вимогам. Такими заходами має бути забезпечено збалансованість інтересів сторін, що беруть участь у справі.

Суд також наголошує, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

При цьому, суд зауважує, що забезпечення мобілізації в Україні є надважливим завданням у воєнний час, в свою чергу мобілізація має становити баланс між приватним інтересом мобілізованого та публічним інтересом держави.

Сам факт отримання заявником повістки про явку до ІНФОРМАЦІЯ_4 без прив`язки до конкретних обставин справи та підстав позову, не може свідчити про необхідність вжиття судом заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням питання дійсного існування між сторонами спірних правовідносини, реальності істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту, поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника, суд приходить до висновку, що подана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень частин 5 та 8 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 150-154, 156, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання адміністративного позову.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна