Справа № 200/4236/24
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року Справа№200/4236/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

24 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача під час призначення пенсії позивачеві з 27 квітня 2023 року щодо незарахування:

до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день); з 02 березня 2007 року по 31 грудня 2009 року, з 03 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року;

до страхового стажу періоду навчання: з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1996 року; періоду роботи: з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року;

а також неврахування заробітної плати з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року, необчислення пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря згідно з нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язання відповідача з 27 квітня 2023 року зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день); з 02 березня 2007 року по 31 грудня 2009 року, з 03 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року;

до страхового стажу період навчання: з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1996 року; період роботи: з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року;

врахувати заробітну плату з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року до середнього заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії;

обчислити пенсію у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря згідно з нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (позовні вимоги викладено з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог від 08 липня 2024 року).

Позовні вимоги вмотивовано протиправністю незарахування до пільгового та страхового стажу вказаних вище періодів роботи. Позивач вважає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а тому вказані обставини не можуть впливати на конституційне право позивача щодо належного пенсійного забезпечення.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16 липня 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що є неналежним відповідачем у справі. Зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі № 200/4207/23 позивачеві призначено з 27 квітня 2023 року пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Крім того, вказаним рішенням суду не покладено на управління зобов`язань щодо врахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу чи перегляду стажу позивача взагалі.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

27 квітня 2023 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 04 травня 2024 року № 51 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на дату звернення позивач не досягла 50-річного віку.

Рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 01 місяць 11 днів (з урахуванням кратності - 32 роки 01 місяць 11 днів), пільговий стаж за Списком № 1 - 10 років 09 місяців 07 днів.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 травня 2023 року № 0500-0305-9/42986 запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області перевірити правильність зарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання з 01 вересня 1996 року по 31 липня 1997 року, з 25 вересня 1997 року по 16 червня 1998 року.

За результатами розгляду цього листа Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято відкориговане рішення від 31 травня 2024 року № 51 про відмову в призначенні пенсії відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки на дату звернення позивач не досягла 50-річного віку.

Рішенням встановлено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 01 місяць 11 днів (з урахуванням кратності - 32 роки 01 місяць 11 днів), пільговий стаж за Списком № 1 - 09 років 01 місяць 15 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року у справі № 200/4207/23, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2024 року, визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 31 травня 2023 року № 51; зобов`язано відповідача призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 27 квітня 2023 року на підставі пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ.

Зарахування спірних періодів до страхового та пільгового стажу не було предметом спору у справі № 200/4207/23.

09 лютого 2024 року через вебпортал Пенсійного фонду України позивач звернулася з заявою про виконання вказаного судового рішення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 05 березня 2024 року № 3355-2188/К-02/8-1700/24 повідомлено про те, що на виконання рішення суду позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з 27 квітня 2023 року, що також підтверджується протоколом (рішенням) призначення пенсії від 23 лютого 2024 року.

За відомостями вказаного протоколу (рішення) страховий стаж (повний) позивача становить 32 роки 01 місяць 11 днів, стаж за Списком № 1 - 09 років 01 місяць 17 днів.

06 березня 2024 року через вебпортал Пенсійного фонду України позивач звернулася з заявою про допризначення пенсії у зв`язку з наданням додаткових доказів про період навчання та період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яку призначено до розгляду окремо за кожним періодом за спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

26 березня 2024 року позивач додатково звернулася безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перерахунок пенсії з зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 1 періоду відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (за наказом від 12 лютого 2007 року № 02/185к період відпустки становить з 02 березня 2007 року по 10 січня 2010 року).

24 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулося до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із запитом № 0500-0202-9/40846 щодо перегляду рішення про перерахунок пенсії, оскільки за результатами розгляду останньої заяви від 26 березня 2024 року управлінням встановлено, що до страхового стажу зараховано період навчання з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1996 року (протокол від 12 березня 2024 року), а період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку не враховано до пільгового стажу за Списком № 1 і відмова відсутня.

Листом від 30 квітня 2024 року № 1300-5304-9/69567 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області самостійно опрацювати це питання.

Отже, питання про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку останнім розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За відомостями протоколу перерахунку пенсії від 28 травня 2024 року, проведеного Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, страховий стаж (повний) позивача становить 36 років 11 місяців 11 днів, додаткові роки за Списком № 1 - 11 років; робота за Списком № 1 - 09 років 01 місяць 17 днів.

Останньою формою РС-право, сформованою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області у зв`язку з уточненням даних, підтверджується зарахування до страхового стажу частини періоду навчання з 01 вересня 1993 року по 30 червня 1996 року, визначеного позивачем спірним, та зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періоду відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 02 березня 2007 року по 10 січня 2010 року (період відповідає наказу від 12 лютого 2007 року № 02/185к).

З огляду на це суд дійшов висновку, що вказані періоди не є спірними, та підстав для залучення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області в якості відповідачів немає.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. […].

Приналежність трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19 серпня 1996 року позивачеві підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 15 грудня 2006 року, згідно з яким прізвище ОСОБА_1 після реєстрації шлюбу змінено на ОСОБА_1.

Записами № 6-15 трудової книжки встановлено, що 31 липня 1998 року позивача прийнято до відособленого підрозділу « Шахта О.Г. Стаханова» Державного підприємства «Красноармійськвугілля» ученицею гірника підземного маркшейдерського відділу; 07 жовтня 1998 року - переведено гірником підземним 3 розряду маркшейдерського відділу; 09 лютого 1999 року - переведено економістом по цінам відділу збуту та якості; 19 жовтня 2001 року - переведено дільничним гірничим нормувальником; 18 квітня 2003 року - переведено начальником відділу праці та заробітної плати; 21 липня 2006 року - переведено дільничним гірничим нормувальником; 20 лютого 2017 року - звільнено за власним бажанням.

Із загального періоду роботи позивачем визначено спірними періоди з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день), з 03 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року, коли вона займала посаду дільничного гірничого нормувальника.

Формою РС-право підтверджується незарахування цих періодів до пільгового стажу за Списком № 1, хоча інші періоди перебування на цій посаді зараховано до пільгового стажу. Крім того, період з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року не зараховано не тільки до пільгового, а й до страхового стажу позивача.

Суд вбачає, що незарахування періодів з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день) обумовлено тим, що ці періоди не визначено як пільгові формою ОК-5. Обчислення пільгового стажу закінчується 26 жовтня 2006 року та починається 01 січня 2010 року.

Разом з тим відповідачем не враховано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23 грудня 2021 року № 1100, за якою період з 21 липня 2006 року по 02 серпня 2016 року визначено пільговим.

Крім того, враховуючи, що за свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 19 січня 2007 року позивач 10 січня 2007 року народила дитину, а довідкою від 30 листопада 2021 року № 561 підтверджується перебування у відпустці з жовтня 2006 року, суд дійшов висновку, що періоди з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день) підпадають під визначення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами.

Відповідно до частини першої статті 179 Кодексу законів про працю України на підставі медичного висновку жінкам надається оплачувана відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами тривалістю 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі народження двох і більше дітей та у разі ускладнення пологів - 70) календарних днів після пологів, починаючи з дня пологів.

Оплата здійснюється у вигляді допомоги по вагітності та пологах, що надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами (абзац 1 частини першої статті 18 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV).

Пунктом 8 статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини віднесено до осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та з 01 січня 2005 року за них сплачуються страхові внески на підставі пункту 1 розділу XV «Прикінцеві положення» того ж Закону.

З урахуванням наведених норм суд дійшов висновку, що невідображення в формі ОК-5 сплати страхових внесків за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами не може бути підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи на такому підприємстві, оскільки позивач не несе відповідальність за їх сплату.

Частиною третьою статті 56 Закону № 1788-ХІІ встановлено, що до стажу роботи зараховується тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи (пункт «е»), та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку (пункт «ж»).

Суд також враховує, що сама назва правової конструкції - відпустка виключає будь-який запис до трудової книжки, тому період відпустки зараховується до загального стажу роботи, а також до спеціального стажу роботи. При цьому виключається можливість зменшення тривалості стажу у зв`язку з невиконанням під час відпустки своїх безпосередніх трудових обов`язків.

Отже, на підставі частини другої статті 9 КАС України з метою ефективного захисту прав позивача період з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року підлягає зарахуванню до страхового та до пільгового стажу за Списком № 1. 01 березня 2007 року (один день) підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1.

Щодо періоду роботи з 03 серпня 2016 року по 20 лютого 2017 року суд зазначає наступне.

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23 грудня 2021 року № 1100 цей спірний період не визначено як пільговий.

Вказане обумовлено тим, що з 03 серпня 2016 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 24 червня 2016 року № 461, якою не передбачено професії робітників, зайнятих на підземних роботах 50 процентів і більше робочого часу на рік, до яких відносилися й нормувальники гірничі дільничні.

З огляду на законодавче регулювання, а також ненадання суду доказів про зайнятість позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах суд не приймає до уваги індивідуальні відомості про застраховану особу (форма - ОК-5), за якими періоди роботи з 01 серпня 2016 року по 30 вересня 2016 року, з 01 лютого 2017 по 20 лютого 2017 року визначено як пільгові відповідно до коду ЗП3014А1 (працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах […]), оскільки й інші періоди визначено за цим кодом, але фактична зайнятість за наданими уточнюючими довідками становить 50 процентів і більше робочого часу на рік.

Отже, відповідачем правомірно не зараховано вказаний період до пільгового стажу.

Записом № 20 трудової книжки встановлено, що 10 листопада 2020 року позивача прийнято до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» начальником комерційного відділу; запис про звільнення позивача відсутній.

Із загального періоду роботи позивачем визначено спірним період з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року (по дату звернення із заявою про призначення пенсії).

За формою РС-право спірний період не зараховано до страхового стажу позивача.

Інформацією, зазначеною в індивідуальних відомостях про застраховану особу (форма - ОК-5) станом на 06 березня 2024 року, підтверджується зайнятість позивача з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року з виплатою заробітної плати та сплатою роботодавцем страхових внесків.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією […] і відповідно повинна включати страховий стаж по день звернення із заявою.

Отже, період з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що для обчислення пенсії пенсійним органом врахована заробітна плата за період з 01 липня 2000 року по 31 березня 2022 року, що підтверджується розрахунком заробітку для обчислення пенсії, доданого позивачем до позову.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року […].

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма - ОК-5) станом на 06 березня 2024 року містять необхідну інформацію про нараховану заробітну плату та сплачені з неї внески, а тому заробітна плата за період з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року підлягає врахуванню для обчислення розміру пенсії.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI), та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Ця норма кореспондується з приписами статті 8 Закону № 345-VI.

Одночасно за змістом статті 1 Закону № 345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менш як упродовж 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням певних трудових обов`язків (пункт 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383).

При виборі та застосуванні норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17, від 06 липня 2023 року у справі № 200/5813/20-а, згідно з яким саме по собі віднесення посади позивача за тим чи іншим кодом професій не є показником тривалості його робочого часу.

З огляду на цю правову позицію суд оцінює зайнятість позивача повний робочий день не за кодом професій, а за наданими доказами.

Трудова книжка не встановлює зайнятість позивача повний робочий день за Списком № 1. Довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 23 грудня 2021 року № 1100 визначає зайнятість як 50 процентів і більше робочого часу на рік (а не 80 процентів і більше). Довідки про кількість підземних виходів від 30 листопада 2021 року № 561, № 562 також не підтверджують зайнятість позивача повних робочий день за Списком № 1 протягом 7, 5 років.

З огляду на викладене суд вважає правомірним незастосування до позивача приписів абзацу 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, статті 8 Закону № 345-VI.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача під час призначення пенсії позивачеві з 27 квітня 2023 року щодо незарахування:

до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день);

до страхового стажу періодів роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року;

а також щодо неврахування заробітної плати з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року.

Визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 23 лютого 2024 року № 51 у цьому випадку суд вважає неефективним способом захисту, оскільки після цього рішення різні управління приймали інші рішення з тими же самими показниками.

Похідна вимога підлягає задоволенню шляхом зобов`язання відповідача зарахувати з 27 квітня 2023 року до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоди роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день);

до страхового стажу періоди роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року;

врахувати заробітну плату з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року до середнього заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії.

В іншій частині позову слід відмовити.

Суд не приймає до уваги доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, що воно є неналежним відповідачем у справі, оскільки іншими управліннями не розлядалися питання зарахування спірних періодів.

Оскільки при перерахунку на виконання цього судового рішення відповідач повинен враховувати зараховані іншими управліннями періоди після прийнятого ним рішення від 23 лютого 2024 року № 51, то суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає необхідним звернути увагу на допущену в пенсійних документах помилку, яка полягає в тому, що остання форма РС-право не враховує період відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку при підрахунку пільгового стажу в цілому, що некоректно відображається й в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29 травня 2024 року № 51 (протокол від 28 травня 2024 року), і пільговий стаж у загальних показниках залишається незмінним - 09 років 01 місяць 17 днів, у той час як повинен бути збільшеним на період з 02 березня 2007 року по 10 січня 2010 року.

Суд зазначає, що висновки суду, викладені в мотивувальній частині його рішення є в однаковій мірі обов`язковими для врахування суб`єктом владних повноважень при здійсненні своїх повноважень на виконання рішення суду, як і висновки, визначені в резолютивній частині рішення.

Відповідно до речення 1 частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це сума судового збору покладається на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області під час призначення пенсії ОСОБА_1 з 27 квітня 2023 року щодо незарахування:

до пільгового стажу за Списком № 1 періодів роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день);

до страхового стажу періодів роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року;

а також щодо неврахування заробітної плати з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, місцезнаходження: вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область, 33028) зарахувати з 27 квітня 2023 року до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) за Списком № 1 періоди роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, 01 березня 2007 року (один день);

до страхового стажу періоди роботи: з 27 жовтня 2006 року по 28 лютого 2007 року, з 01 квітня 2023 року по 27 квітня 2023 року;

а також врахувати заробітну плату з 01 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року до середнього заробітку, з якого обчислюється розмір пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, місцезнаходження: вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, Рівненський район, Рівненська область, 33028) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 500 (п`ятсот) гривень.

Повідомлення учасників справи здійснюється через електронну пошту, у тому числі неофіційну, виходячи з презумпції обізнаності (особа, яка, звертаючись до суду, в заяві, або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, то вона погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту і має цікавитись, чи отримала лист, чи ні), або через систему «Електронний суд».

Учасник судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, повинен виконати вимоги частини другої статті 129 КАС України та за допомогою електронної пошти (телефону) негайно підтвердити суду про отримання судового повідомлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 серпня 2024 року.

Суддя Ю.М. Льговська