Справа № 380/16540/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/16540/23 пров. № А/857/12133/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р.. Мікули О.І.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року (головуючий суддя Хома О.П., м. Львів, повний текст 19.04.2024) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 16.06.2023 №332 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 28.06.2023 №793 о/с «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- поновити його на службі (посаді) поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції з 29.06.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року у задоволенні позовних вимог - відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В апеляційній скарзі зазначає, що, безсумнівно поліцейському заборонено перебувати на службі з ознаками/стані сп`яніння.

Однак вказаний факт має бути підтверджено допустимими та належними доказами, іншими словами має бути дотримана відповідна процедура, алгоритм.

При цьому, апелянт зазначає, що 07 травня 2023 року, згідно розстановки сил та засобів УПП у Львівській області ДПП позивач заступив на службу по охороні адміністративної будівлі поліції (пості), відповідно не являвся водієм транспортного засобу який не мав проходити передрейсовий медичний огляд.

Дисциплінарна комісія УПП у Львівській області ДПП та начальник ДУ ТМО МВС України по Львівській області, як у висновку службовому розслідування так і у листі - відповіді від травня 2023 року погодились та зазначили, що 07 травня 2023 року позивач не являвся водієм службового транспортного засобу та не підлягав процедурі передрейсового огляду медичним працівником у спеціалізованому кабінеті.

Також зазначає, що так званий кабінет медичних передрейсових оглядів водіїв у якому позивач перебував 07 травня 2023 року та піддавався у присутності фельдшера А.Степаненко процедурі огляду за допомогою алкотестеру не являється в розумінні вимог закону (Положення) спеціально створеним приміщенням для проведення таких оглядів.

У Кабінеті відсутній Табель оснащеності та власне сам робочий засіб вимірювальної техніки (алкотестер).

Відповідно до Типового положення про утворення кабінетів передрейсових оглядів водіїв, виключно у сільській місцевості дозволяється проведення таких оглядів фельдшером, а в усіх інших закладах огляди проводяться лікарем, про що йдеться у листі - відповіді МОЗ від червня 2023 року та у листі Департаменту охорони здоров`я МВС України адресованих в травні 2023 року позивачу.

Як йдеться у висновку службового розслідування та оскаржуваному рішенні суду першої інстанції позивачеві, за наявністю підозр перебування з ознаками чи-то в стані алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти огляд з використанням алкотестера або в медичному закладі, з чим позивач погодився.

Результати огляду позивача у приміщенні поліції з використанням алкотестеру медичним працівником було внесено до Журналу передрейсового огляду водіїв яким, як, йшлось вище він не являвся.

При цьому, у Журналі оглядів водіїв є виправлення запису щодо цифрового покажчику кількості проміле за наслідками огляду позивача за 07 травня 2023 року та запис: «Виправленому вірити», про що також йдеться у висновку службового розслідування.

Це ставить під сумнів, як процедуру огляду позивача з використанням алкотестеру, фах та компетентність медичного працівника, який є фельдшером, а не лікарем. Вказаній обставині (доказу) суд першої інстанції не надав належної оцінки.

Відповідно до судової практики, викладеної у висновках (постановах) Верховного суду, а також постановах Восьмого апеляційного адміністративного суду (постанови у справі № 380/157/22 від 17 січня 2023 року; № 300/3566/22 від 09 березня 2023 року, постанова ВС КАС № 300/3566/22 від 09 березня 2023 року пов`язаних з розв`язанням спорів у відносинах проходження поліцейськими публічної служби, йдеться про таке:

Показники газоаналізатора Драггер не є належними та допустимими доказами в питаннях підтвердження факту перебування працівника поліції на робочому місці у стані сп`яніння, оскільки порядок використання таких засобів вимірювальної техніки стосується лише водіїв транспортних засобів, яким позивач 07 травня 2023 року не являвся, оскільки пішим заступав на КПП № 1 УПП у Львівській області ДПП, службове авто не отримував.

Виключно належним та допустимим доказом у таких випадках є виключно медичний огляд (освідування) працівника та саме відмова працівника поліції від проходження медичного огляду на стан сп`яніння є ознакою дискредитації, про що у свою чергу йдеться у висновках ВС КАС викладених у постанові від 17 липня 2019 року справа № 806/2555/17 публікація у газеті «Закон і Бізнес» під назвою «Відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння дискредитує звання поліцейського».

Позивач не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння із здачею біологічних зразків, добровільно (самостійно) здав такі.

Результат токсикологічного дослідження нуль (0,0) проміле, про що позивач надав в розпорядження Комісії копію направлення від 07 травня 2023 року та результати дослідження.

Вказані письмові докази позивачем були надані в суд першої інстанції, з оглядом судом оригіналу документу, справжність якого комісія під сумнів не поставила.

Натомість суд першої інстанції підтримав висновки Дисциплінарної комісії яка не надала оцінки долучений ще зі стадії службового розслідування доказ, та суд поставив під сумнів результати токсикологічного дослідження, не маючи інших альтернативних результатів лабораторного дослідження крові. Суд першої інстанції та відповідач були вправі в межах строку зберігання контрольних зразків крові ініціювати та призначити відповідну експертизу. Проте, такої заявлено не було.

Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів яким суд має дати відповідну оцінку, про що йдеться у пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Отже, необхідною передумовою для констатації факту перебування на робочому місці у стані сп`яніння є медичний висновок за результатами огляду працівника якого виявили на робочому місці з ознаками/стані сп`яніння відсутній, а від медичного огляду на стан сп`яніння, як вказано вище апелянт (позивач) не уникав.

Щодо використання 07 травня 2023 року при огляді позивача (не в медичному закладі) алкотестеру на підтвердження стану алкогольного сп`яніння зазначу таке:

16 червня 2023 року у телеграм-каналі правових позицій Верховного Суду опубліковано висновок викладений у Постанові ВС КАС від 28 грудня 2021 у справі № 813/4069/17 у якій, в питаннях допустимості та достовірності доказів при вирішенні публічно - правового спору, (де однією із сторін являвся позивач - поліцейський) йдеться про належне підтвердження технічної справності газоаналізатора.

Відповідно до Умов проведення вимірювань, прилад не слід тримати близько до антен мобільних телефонів та передавальних станцій. Поряд з цим слід не починати тест раніше, ніж через 15 хвилин після прийому алкоголю. Реальні залишки алкоголю в роті можуть призвести до некоректних показань. Вони можуть залишитись від ароматичних напоїв, аерозолів на спиртовій основі, ліків, капель, (які позивач того дня (07 травня 2023 року) вживав, від автора апеляції). В цьому випадку, як йдеться в умовах застосування алкотестера слід почекати 15 хв.

Щодо інших порушень допущених відповідачем та власного інтерпретування положень антикорупційного закону, який на думку суду першої інстанції також порушив позивач зазначає, що у наказі ДПП від 16 червня 2023 року № 332 «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» серед іншого йдеться, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ст. ст. 38, 42 Закону України: «Про запобігання корупції» на позивача слід накласти дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Разом з тим, вказані статті (норми) Закону регламентують додержання вимог закону та етичних норм поведінки, компетентність і ефективність та умов неефективного використання державної і комунальної власності, чого не має у випадку з позивачем.

За висновками відповідача та суду першої інстанції, вчинене позивачем діяння є корупційним дисциплінарним правопорушенням що виразилось у появі співробітника поліції на робочому місці (службі) з ознаками/стані сп`яніння, що є нівелюванням правових норм.

Судом у вказаній вище справі також було встановлено, що рапорти працівників міліції не містять доказів на підтвердження відомостей щодо неналежної поведінки позивача.

Положеннями статті 19 Закону України «Про національну поліцію» (Закон № 580-VI11) передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VII1 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно- правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Стаття 13 Закону №2337-УІІІ передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Зміст положень Дисциплінарного статуту свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Водночас, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни.

Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

У цій справі підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції був висновок відповідача про перебування позивача на службі в нетверезому стані.

Чинним законодавством не визначено характеру та обсягу доказів, якими може підтверджуватися факт перебування особи на службі (на роботі) в стані алкогольного сп`яніння, а тому під час підтвердження або спростування таких обставин необхідно застосовувати загальні положення КАС України, що регулюють порядок надання доказів і розкривають поняття їхньої належності, достатності, допустимості.

Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом. Аналогічний висновок був висловлений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі № 826/1610/18.

Дисциплінарна комісія та суд першої інстанції під час проведення службового розслідування та розгляду справи в суді не взяли до уваги висновок на підтвердження відсутності у позивача алкоголю в крові, які долучені до матеріалів справи, однак, що є очевидним і підтверджено висновком службового розслідування, особи, які проводили службове розслідування, проігнорували цей результат та не перевірили його, мотивувавши пізнім часом його проведення.

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, (залишено поза увагою), що порядок встановлення стану сп`яніння особи на роботі регулюється Тимчасовою інструкцією про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння, затвердженою заступником Міністра охорони здоров`я СРСР 01 вересня 1988 року № 06-14/33-14 яка є доповненням до наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР від 08 вересня 1988 року № 694 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння».

Зазначений наказ включений до Переліку наказів МОЗ СРСР, які застосовуються в Україні, що додається до вказівки Міністерства охорони здоров`я України від 28 травня 1996 року № 165.

Згідно з пунктом 2 Тимчасової інструкції медичний огляд для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння здійснюється в спеціалізованих кабінетах наркологічних диспансерів (відділень) лікарями психіатрами-наркологами або лікувально-профілактичних закладах лікарями психіатрами-наркологами та лікарями інших спеціальностей, які пройшли відповідну підготовку.

Згідно з пунктом 7 Тимчасової інструкції основою медичного висновку з питання станів, пов`язаних зі споживанням алкоголю, повинні служити дані всебічного медичного огляду. Після його завершення проводиться відбір повітря, що видихається або біологічних рідин організму для їх дослідження на наявність алкоголю.

Відповідно до п. 13 Тимчасової інструкції на підставі медичного огляду формулюється висновок, в якому повинно бути чітко охарактеризовано стан оглянутого на момент обстеження.

З аналізу вищевказаних норм, можна прийти до висновку, що такий стан можна підтвердити лише за наслідками виключно медичного огляду.

Також, апелянт вважає, що до спірних правовідносини не застосовуються норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, оскільки вона визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, однак не застосовується для процедури огляду працівників на стан алкогольного спґяніння.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив таку залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в поліції у взводі №1 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП у званні капрала поліції.

На ім`я заступника начальника управління - начальника ВМАЗ УПП у Львівській області ДПП капітана поліції Струка Володимира 08.05.2023 за вх. №8213вн/41/12/02-2023 надійшов рапорт командира батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_2 , яким він доповів про звернення до нього 07.05.2023 з рапортом командира роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капітана поліції ОСОБА_3 про відсутність на шикуванні та інструктажі капрала поліції ОСОБА_1 .

Як вказано у рапорті ОСОБА_2 , згодом поблизу контрольно-пропускного пункту (далі - КПП) при вході на територію УПП у Львівській області ДПП капітан поліції ОСОБА_3 побачив капрала поліції ОСОБА_1 та звернувся до нього з метою встановлення причини відсутності останнього на шикуванні та інструктажі. Останній в розмову вступав неохоче, спілкування уникав. Під час спілкування у капрала поліції ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідала обстановці. Останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest або ж пройти такий огляд у медичному закладі. Капрал поліції ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням алкотестеру.

Капрал поліції ОСОБА_1 у приміщенні кабінету №2 будівлі УПП у Львівській області ДПП, за участі капітана поліції ОСОБА_2 , капітана поліції ОСОБА_4 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та капітана поліції ОСОБА_3 о 07:36 год. 07.05.2023 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад АRНЕ-0202. Результат такого огляду позитивний 0,31 проміле (тест № 1524). З результатами огляду ОСОБА_1 ознайомлений під підпис.

Дана подія зафіксована на портативний відеореєстратор №471479.

До вказано рапорту капітаном поліції ОСОБА_2 долучено тест огляду на стан алкогольного сп`яніння №1524.

08.05.2023 в УПП у Львівській області ДПП за вих. № 8213вн/41/12/-2023 зареєстровано акт про перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 07.05.2023 та за вих. № 8214н/41/12/- 2023 - акт про недопущення до виконання службових обов`язків у зв`язку з перебуванням на службі у стані алкогольного сп`яніння поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 07.05.2023.

Вказані обставини зумовили складення 08.05.2023 начальником УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 доповідної записки №41344 про факт перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння працівника УПП у Львівській області ДПП та призначення службового розслідування.

Наказом від 08.05.2023 №945 призначено службове розслідування у формі письмового провадження, утворено дисциплінарну комісію та відсторонено від виконання службових обов`язків капрала поліції ОСОБА_1 .

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією 06.06.2023 складено висновок службового розслідування, призначеного за фактом перебування 07.05.2023 поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вказаного висновку, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 5, 6, 14 частини третьої статті 1, частин першої та другої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців другого, третього пункту 1, абзацу сьомого пункту 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2016 № 1179, статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 № 1705, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, рекомендовано застосувати до поліцейського взводу №і 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування від 06.06.2023 видано наказ «Про застосування до працівника УПП у Львівській області ДПП дисциплінарного стягнення» від 16.06.2023 №332, яким до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом «По особовому складу» від 28.06.2023 №793о/с капрала поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 управління патрульної поліції у Львівській області відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції.

Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до статті 8 Закону № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Крім того, судом враховано, що частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, зокрема перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2-4 Розділу V Порядку №893 передбачено, що службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до пункту 8 Розділу V Порядку №893 за рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Згідно з пунктом 14 Розділу V Порядку №893 під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання .

Статтею 17 Дисциплінарного статуту передбачено відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), яке згідно до частини першої є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду (частина 1 статті 17).

Частиною 4 статті 17 Дисциплінарного статуту передбачено, що відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) без видання письмового наказу керівника допускається у разі появи на роботі у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відмови поліцейського від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На період відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) у поліцейського вилучається службове посвідчення, спеціальний нагрудний знак, табельна вогнепальна зброя та спеціальні засоби (частина 7 статті 17).

Під час відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) поліцейський зобов`язаний перебувати на робочому місці, визначеному керівником, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та сприяти проведенню службового розслідування (частина 8 статті 17).

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до статті 29 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Частинами першою та другою статті 22 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Крім того, судом правильно враховано те, що Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейського (далі Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Відповідну до пунктів 4 та 5 розділу І вказаних Правил під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно з абзацом 7 пункту 2 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Судом першої інстанції у даній спірній ситуації зґясовано, що факт перебування ОСОБА_1 07.05.2023 на службі у стані алкогольного сп`яніння підтверджується позитивними результатами тесту №1524 газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад ARHE-0202 від 07.05.2023 станом на 07:36, відповідно до якого вміст алкоголю становить 0,31% проміле. Позивач ознайомлений з результатами тесту, що підтверджується його власноручним підписом.

Відхиляючи заперечення ОСОБА_1 щодо вживання спиртних напоїв і перебування 07.05.2023 у стані алкогольного сп`яніння, пояснення причини позитивного тесту на стан алкогольного сп`яніння - вживанням ним настоянки глоду на спирту у зв`язку із різким підняттям артеріального тиску, проблеми з яким у нього наявні протягом останніх років, сул слушно вказав, що такі доводи позивача не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами: матеріали справи не містять медичних висновків чи заключень лікарів про наявність у позивача гіпертонічної хвороби або інших захворювань, при яких показано вживання саме настоянки глоду на спирту, а не будь-якого іншого препарату.

Відповідно ж до наявних у матеріалах службового розслідування пояснень фельдшера ОСОБА_7 , котра здійснювала медичний огляд ОСОБА_1 07.05.2023, який включав вимірювання артеріального тиску та пульсу та такі були в нормі, від поліцейського не надходило скарг на погане самопочуття.

Відхиляючи заперечення позивача щодо перебування на службі 07.05.2023 в стані алкогольного сп`яніння з покликанням на токсикологічне дослідження № 2285, відповідно до якого: «кров 0 г/л % етанолу», суд слушно зауважив, що з матеріалів службового розслідування встановлено, що долучене ОСОБА_1 до заздалегідь підготовлених власних письмових пояснень від 16.05.2023 токсикологічне дослідження № 2285 було предметом вивчення дисциплінарною комісією, за наслідками якого остання дійшла висновку про невідповідність такого вимогам Тимчасової інструкції про порядок медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю та стану сп`яніння, затвердженої заступником Міністра охорони здоров`я СРСР № 06-14/33-14 від 01.08.1988.

Зокрема, направлення на токсикологічне дослідження від 07.05.2023 та результат токсикологічного дослідження № 2285 не містять інформації про особистий документ особи, у відповідності до якого особу установлено під час відбору біологічного матеріалу та дослідження такого, а також передбаченої Тимчасовою інструкцією інформації щодо стану, в якому 07.05.2023 перебував ОСОБА_1 , тому дисциплінарна комісія не може підтвердити, що 08.05.2023 у діагностично-лабораторному відділенні ВНМД КНП 1 ТМО досліджувався саме біологічний матеріал (кров) капрала поліції ОСОБА_1 , забір якого здійснено 07.05.2023.

З огляду на це, суд першої інстанції підставно погодився з таким висновком дисциплінарної комісії, оскільки такий ґрунтується на детальному вивчені та аналізі токсикологічного дослідження № 2285 і відповідає фактичним обставинам, а за відсутності відомостей про документ, на підставі якого було встановлено особу, у якої здійснювався відбір біологічного матеріалу на дослідження, токсикологічне дослідження № 2285 не спростовує факту перебування позивача 07.05.2023 у стані алкогольного сп`яніння, встановленого результатами тесту №1524 газоаналізатора Drager Alcotest 6820, прилад ARHE-0202.

Відхиляючи доводи позивача про порушення відповідачем порядку медичного огляду його на стан сп`яніння з допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, суд першої інстанції правильно врахував, що Пленум Верховного Суду України у пункті 25 постанови «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 роз`яснив, що нетверезий стан, наркотичне або токсичне сп`яніння можуть підтверджуватися як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.

Крім того, Верховний Суд, дотримуючись таких рекомендацій, у постанові від 04.10.2018 у справі №806/2272/16, вказав: «… відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при розгляді справ нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом».

При цьому, судом вірно враховано, що з даних сервісної книжки Drager Alcotest 6820, серійний номер приладу ARHE-0202, зґясовано, що даний технічний прилад являється газоаналізатором для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі. Використання газоаналізатора Drager Alcotest 6820, серійний номер приладу ARHE-0202 є можливим при дотриманні умов експлуатації, технічного обслуговування, калібрування та повірки.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджено справність спеціального технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARHE-0202 станом на 07.05.2023, відтак суд підставно вважав, що позитивні результати тесту №1524 жодних сумнівів у достовірності не викликають.

При цьому, ОСОБА_1 добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального приладу Drager Alcotest 6820, самостійно привів прилад у робочий стан, продув без зусиль з першого разу, озвучив результат, поставив власноручний підпис на чеку, своєї незгоди щодо отриманого результату не висловлював.

Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з портативних відео реєстраторів № 471173 та № 471479 під час дослідження відео-доказів.

Крім того перебування позивача 07.05.2023 під час служби у стані алкогольного сп`яніння підтверджується також актом про перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 07.05.2023 та актом про недопущення до виконання службових обов`язків у зв`язку з перебуванням на службі у стані алкогольного сп`яніння поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №4 УПП у Львівській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 07.05.2023, зареєстрованими 08.05.2023 в УПП у Львівській області ДПП за вих. № 8213вн/41/12/-2023 та за вих. № 8214н/41/12/- 2023 відповідно.

З наданих у ході службового розслідування пояснень капітана поліції ОСОБА_2 , капітана поліції ОСОБА_4 , капітана поліції ОСОБА_3 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та лейтенанта поліції ОСОБА_8 вбачається, що всі вони вбачали у капрала поліції ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Капрал поліції ОСОБА_1 помітно хвилювався, діалог вів неохоче.

З огляду на наведене в сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку, що такі докази підтверджують перебування ОСОБА_1 07.05.2023 на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Надаючи оцінку доводам позивача про порушення порядку проведення службового розслідування, зокрема початку проведення такого за відсутності відповідного наказу, то суд першої інстанції підставно вважав, що такі не знайшли свого підтвердження, бо службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, підставою для призначення службового розслідування є, зокрема рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про, зокрема перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктами 2-4 Розділу V Порядку №893 передбачено, що службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування.

Так відповідно, відповідачем 08.05.2023 видано наказ №945 «Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».

Отже, службове розслідування у відповідності до пункту 2 Розділу V Порядку №893 розпочалось з 08.05.2023.

Наказ ДПП від 08.05.2023 №945 надійшов на адресу УПП у Львівській області ДПП 15.05.2023 за вх. №133НзДПП, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією журналу обліку наказів (інв.№3064 розпочато 02.01.2023).

При цьому, позивач підтвердив суду першої інстанції про ознайомлення з наказом від 08.05.2023 №945 16.05.2023, давши стверджувальну відповідь.

З огляду на зазначене вище, правильним є висновок суду про вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який полягає в порушенні службової дисципліни, однією із складових якої є перебування у стані алкогольного сп`яніння, що є несумісним з проходженням служби в поліції та суперечить змісту присяги працівника Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських та вимог Дисциплінарного статуту та Закону №580-VIII.

Вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку полягає у тому, він, будучи працівником правоохоронного органу, володіючи нормами законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, свідомо заступив на службу у стані алкогольного сп`яніння.

Усвідомлюючи свій стан, позивач не врахував негативний вплив спиртних напоїв на поведінку, не передбачив можливих негативних наслідків перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння, не вжив заходів та негайно не поінформував безпосереднього керівника про причини та умови, що ускладнюють виконання ним основних повноважень поліції та належне виконання посадових обов`язків поліцейського, чим створив загрозу громадянам і колегам та знехтував нормами законодавства, що регламентують діяльність поліції.

Окрім цього, позивач з метою приховати стан алкогольного сп`яніння та уникнути відповідальності за вчинене ним правопорушення, не прибув на шикування та інструктаж, який проводив командир роти № 2 батальйону № 4 УПП у Львівській області ДПП капітан поліції ОСОБА_3 підпорядкованому особового складу.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 802/1150/17-а звернув увагу на те, що підставою для застосування дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, які передбачені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2019 року в справі № 819/736/18, від 19 травня 2022 року в справі № 480/4079/18.

У постановах Верховного Суду, від 19.04.2021 у справі №240/2677/20, від 17.06.2021 у справі №804/6242/17, від 12.05.2022 у справі №260/1/19, від 26.06.2022 у справі №2240/2329/18 від 14.07.2022 у справі №520/1795/19 зазначено, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Враховуючи викладене, суд вірно вважав, що наявні докази повністю підтверджують правильність висновку службового розслідування та факт порушення позивачем службової дисципліни внаслідок невиконання визначених законом обов`язків поліцейського та недотримання позивачем професійно-етичних норм поведінки поліцейських, що призвело до вчинку, який дискредитує звання поліцейського.

Висновок службового розслідування від 08.06.2023 в сукупності з іншими належними та допустимим письмовими та відео-доказами спростовує доводи позивача та його представника про відсутність достатніх та належних доказів порушення ОСОБА_1 службової дисципліни.

Тому, правильним є висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на наведене вище суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з дотримання норм матеріального та процесуального права тому таке слід залити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги - відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року по справі №380/16540/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді А.Р. Курилець

О.І. Мікула

повний текст складено 05.08.2024 у зв`язку з перебуванням суддів у відпустках