Справа № 260/3854/24
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3854/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Скраль Т.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), через уповноваженого представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2024 року ОСОБА_1 , через уповноваженого представника ОСОБА_2 звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, якою просить: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області щодо відмови у врахуванні до страхового стажу періоди служби відповідно до довідки №4/202 від 14.12.1999 року, тобто у період з 31.12.1991 року по 05.12.1997 року (5 років 12 місяців 11 місяців 4 дні); 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком починаючи з 26.03.2024 року.

17 червня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Зобов`язано Головне управління ПФУ в Закарпатській області надати суду до 31 липня 2024 року відмовні матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

21 червня 2023 року на виконання вимог суду, відповідачем 1 надано матеріали відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

1. Позиції сторін.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до довідки №4/202 (переклад на українську мову) від 14.12.1999 року, мічман запасу, ОСОБА_1 1969 р.н. проходив службу в збройних силах з 12 листопада 1987 року по 05 грудня 1997 року. Відповідно до довідки №4/201 (переклад на українську мову) від 14.12.1999 року, ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовому обліку у військовому комісаріаті АДРЕСА_3 , і проходив військову службу з 12 листопада 1987 року по 05 грудня 1997 рік. Також, відповідно до витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) №291 від 30.12.2023 року, вислуга років ОСОБА_1 становить 11 років 10 місяців 24 днів. Тобто, одночасно існує ситуація, коли територіальні органи Міністерства оборони України визнають роки служби з 1991 по 1997 рік, а органи Пенсійного фонду України, такі періоди не враховують. Тобто, вважають, що наявність страхового стажу ОСОБА_1 у період з 31.12.1991 року по 05.12.1997 року (5 років 12 місяців 11 місяців 4 дні) підтверджений належними і допустимими доказами, і необґрунтованими є посилання відповідача щодо неможливості призначення пенсії, з урахуванням вищевказаних довідок, з огляду на припинення з 01.01.2023 участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки на періоди служби позивача в російській федерації положення Угоди до виходу з неї України поширювалися та передбачали право на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди, з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав, та заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

25 червня 2024 року відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначають, що страховий стаж заявника становить 17 роки 08 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за доданими документами до страхового стажу не зараховано: свідоцтво про навчання №000624 від 12.06.1982 року, оскільки відсутні відомості про присвоєння кваліфікації; період надстрокової військової служби, згідно довідки №4/202 від 14.12.1999 року, врахований по 31.12.1991 рік, у зв`язку з припиненням з росією 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежним Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Крім цього, просять суд звернути увагу, що довідка № 845 від 25.03.2024 p., яка підтверджує особливий статус особи потребує уточнення, оскільки відсутні відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення, що не відповідає змісту Додатку 6 до Порядку № 413 у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2023 р. № 887. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області лише повідомлено ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії. Звертають увагу суду, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розгляд заяви позивача не здійснювало, тобто позбавлено фактичних та юридичних підстав з приводу надання обґрунтованих пояснень щодо відмови у призначенні пенсії, а тому і прав позивача на призначення пенсії не порушило.

26 червня 2024 року відповідачем 1 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позову. В обґрунтуванні зазначають, що в ході розгляду заяви позивача про призначення пенсії до страхового стажу не враховано: свідоцтво про навчання №000624 від 12.06.1982 року - відсутні відомості про присвоєння кваліфікації; період надстрокової військової служби, згідно довідки №4/202 від 14.12.1999 року, врахований по 31.12.1991 рік, у зв`язку з припиненням з росією 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Стаж для розрахунку права становить 17 років 08 місяців 27 днів.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

2. Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 26 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 349 про призначення пенсії за віком, (а.с. 33-34).

02 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням № 02 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки загальний страховий стаж складає 17 років 08 місяців 27 днів, (а.с. 54).

До страхового стажу не враховано:

- свідоцтво про навчання №000624 від 12.06.1982 року - відсутні відомості про присвоєння кваліфікації;

- період надстрокової військової служби, згідно довідки №4/202 від 14.12.1999 року, врахований по 31.12.1991 рік, у зв`язку з припиненням з росією 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежним Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Довідка № 845 від 25.03.2024 p., яка підтверджує особливий статус особи потребує уточнення, оскільки відсутні відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

09 квітня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом направлено ОСОБА_1 рішення про відмову у призначенні пенсії № 02 від 02 квітня 2024 року, (а.с. 5).

Не погодившись із рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду.

3. Мотиви суду та норми права, застосовані судом.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції Українигромадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), зокрема, у статтях 1 і 8 відповідно.

Закон України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статей 6, 7 Закону № 1788 особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що 26 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою № 349 про призначення пенсії за віком, (а.с. 33-34).

02 квітня 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області рішенням № 02 відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки загальний страховий стаж складає 17 років 08 місяців 27 днів, (а.с. 54).

До страхового стажу не враховано:

- свідоцтво про навчання №000624 від 12.06.1982 року - відсутні відомості про присвоєння кваліфікації;

- період надстрокової військової служби, згідно довідки №4/202 від 14.12.1999 року, врахований по 31.12.1991 рік, у зв`язку з припиненням з росією 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежним Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Довідка № 845 від 25.03.2024 p., яка підтверджує особливий статус особи потребує уточнення, оскільки відсутні відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача, щодо того, що до страхового стажу зараховується період надстрокової військової служби, згідно довідки №4/202 від 14.12.1999 року, врахований по 31.12.1991 рік, у зв`язку з припиненням з росією 01.01.2023 участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежним Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №1058 якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

У відповідності до статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

13.03.1992 між країнами СНД укладено Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Згідно абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації «Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн» від 14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами.

Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійною забезпечення» (надалі Постанова №1328) постановлено про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року у місті Москві.

З огляду на визначені наслідки припинення дії міжнародного договору України необхідно дійти висновку, що денонсація Угоди від 13.03.1992 означає, що вказана Угода припинила породження зобов`язань для сторін у майбутньому, але не впливає на права, зобов`язання або юридичне становище учасників цієї Угоди, які виникли в результаті її виконання, - вони зберігаються і після припинення вказаної Угоди.

Суд наголошує на тому, що закон не має зворотної дії в часі. До того ж не зарахування стажу роботи чи розмірів заробітної плати в період чинності міжнародної угоди, осіб які працювали за межами України, у зв`язку з денонсацією угоди щодо пенсійного забезпечення з державами, - є неприпустимим та порушує конституційні принципи. Так, працюючи за межами України, особа мала легітимні очікування щодо її пенсійного забезпечення.

За наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу.

Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою, в тому числі щодо страхового стажу, отриманого громадянами до підписання Угоди.

Таким чином, суд не приймає до уваги посилання відповідачів на припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, оскільки таке припинення не стосується (не впливає) періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в час дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року.

Судом встановлено, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25 березня 2024 року № 845 ОСОБА_1 дійсно перебував на військовому обліку і по особових даних значиться період проходження військової служби, в тому числі, надстрокова військова служба з 05 жовтня 1990 року по 05 грудня 1997 року, (а.с. 40).

Враховуючи вищенаведене, відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду надстрокової військової служби з 01 січня 1992 року по 05 грудня 1997 року є протиправною.

Доводи відповідача 2 щодо не зарахування до страхового стажу відповідно до свідоцтва про навчання № 000624 від 12 червня 1982 року є безпідставними, оскільки відповідно до статті 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатур.

Враховуючи вищенаведене, відмова у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду надстрокової військової служби з 01 січня 1992 року по 05 грудня 1997 року та навчання з 01 вересня 1985 року по 18 травня 1987 року, відповідно до свідоцтва № 000624 від 12 червня 1982 року є протиправною, а відтак необхідно зарахувати дані періоду роботи до страхового стажу.

Таким чином, відповідач 2 приймаючи рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії № 02 від 02 квітня 2024 року діяв у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивача на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом, підтверджено наявність страхового стажу позивача, то сукупний страховий стаж позивача становить понад 25 років, що є достатнім для призначення йому пенсії за віком.

З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за віком, суд з метою ефективного захисту прав позивачки вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію за віком.

При цьому, відповідно до Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 за принципом екстериторіальності вже визначений територіальний орган Пенсійного фонду України, що призначає пенсію Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Таким чином, наслідком скасування, прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області за результатами розгляду заяви позивача про призначення пенсії рішення є виникнення саме у цього територіального органу Пенсійного фонду України обов`язку призначити пенсію.

В той же час, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону № 1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Оскільки, ОСОБА_1 55 років досягнув 05 січня 2024 року, та із заявою про призначення пенсії звернувся 26 березня 2024 року, тобто в межах строку визначеного пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058, то призначення пенсії має відбутися з 06 січня 2024 року.

Щодо доводів відповідача в оскаржуваному рішенні про те, що довідка № 845 від 25 квітня 2024 pоку, яка підтверджує особливий статус особи потребує уточнення, оскільки відсутні відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення, судом встановлено наступне.

Документи, необхідні для призначення пенсії, визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1).

Порядком Порядок №22-1 визначено чіткий порядок звернення за призначенням пенсії та перелік необхідних документів.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, у тому числі, такі документи:

- довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;

- посвідчення учасника бойових дій;

- посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону);.

Судом встановлено, що до заяви про призначення пенсії від 26 березня 2024 року № 349 ОСОБА_1 надано посвідчення серії НОМЕР_2 від 28 листопада 2023 року, (а.с. 48).

Суд зауважує, що надання довідки згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи у межах спірних правовідносин передбачено Порядком №22-1 альтернативно.

Суд зазначає, що надана позивачем копія посвідчення серії НОМЕР_2 від 28 листопада 2023 року у розумінні вимог Порядку №22-1 підтверджує те, що позивач брав безпосередню участь в проведенні антитерористичної операції в районах її проведення.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку про протиправність, в контексті частини 2 статті 2 КАС України, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 02 від 02 квітня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та необхідність захисту порушеного права позивача, виходячи з повноважень суду, визначених статтями 9 та 245 КАС України, шляхом зобов`язання відповідача 2 зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії період надстрокової військової служби з 01 січня 1992 року по 05 грудня 1997 року та навчання з 01 вересня 1985 року по 18 травня 1987 року, відповідно до свідоцтва № НОМЕР_3 від 12 червня 1982 року та призначення пенсії за віком, згідно з пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту настання права на пенсію за віком, тобто з 06 січня 2024 року.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Зважаючи на те, що позивача від сплати судового збору звільнено, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), через уповноваженого представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 02 від 02 квітня 2024 року про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 для обчислення розміру пенсії період надстрокової військової служби з 01 січня 1992 року по 05 грудня 1997 року, навчання з 01 вересня 1985 року по 18 травня 1987 року, відповідно до свідоцтва № 000624 від 12 червня 1982 року та призначення пенсії за віком, згідно з пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту настання права на пенсію за віком, тобто з 06 січня 2024 року.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05 серпня 2024 року.

СуддяТ.В.Скраль