Справа № 380/16232/23
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2024 року

м. Київ

справа №380/16232/23

адміністративне провадження № К/990/23641/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів - Жука А.В., Губської О.А.,

перевірив касаційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №380/16232/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на службі,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівської митниці, у якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ в.о. начальника Львівської митниці Державної митної служби України від 29 червня 2023 року №588-о «Про звільнення ОСОБА_1 » в частині припинення державної служби та застосування до нього дисциплінарного стягнення - звільнення із займаної посади, а також в частині припинення дії контракту про проходження державної служби у зв`язку із звільненням ОСОБА_1 ;

- зобов`язати начальника Львівської митниці Державної митної служби України чи особу, яка виконує його обов`язки, поновити його на службі у Львівській митниці Державної митної служби України та на посаді заступника начальника відділу митного оформлення №9 митного поста «Яворів» Львівської митниці.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року, позов задоволено частково. Змінено дату припинення державної служби та звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу митного оформлення №9 митного поста «Яворів» Львівської митниці у наказі Львівської митниці №588-о від 29 червня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 », визначивши дату припинення державної служби та звільнення з посади наступний день після закінчення особливого періоду чи наступний день після фактичного звільнення позивача з військової служби. У задоволення решти позовних вимог відмовлено.

Справа судом першої інстанції розглянута за правилами загального позовного провадження.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 15 березня 2024 року, від 10 квітня 2024 року, від 13 травня 2024 року та від 10 червня 2024 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

19 червня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» вп`яте надійшла касаційна скарга Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 01 липня 2024 року касаційну скаргу залишено без руху, а заявнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, відповідачу необхідно було надати суду документ про сплату судового збору в установленому законом розмірі, а також надати докази, що підтверджують поважність наведених підстав пропуску процесуального строку, або надіслати заяву про поновлення процесуального строку, із зазначенням інших поважних і об`єктивних причин його пропуску та надати докази, що їх підтверджують.

На виконання ухвали Суду, відповідачем через підсистему «Електронний суд» надіслано клопотання про доручення доказів, до якої додано платіжну інструкцію від 11 липня 2024 року №1926, та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження. В обґрунтування заяви посилається на те, що 17 січня 2024 року Восьмий апеляційний адміністративний суд оголосив постанову, повний текст складено та підписано 29 січня 2024 року. 02 квітня 2024 року Львівською митницею подано касаційну скаргу на зазначене рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду. Проте, 10 квітня 2024 року, 13 травня 2024 року, 10 червня 2024 року ухвалами Верховного Суду касаційну скаргу повернуто відповідачу. Заявник зазначає, що проаналізувавши підстави, зазначені в ухвалах про повернення касаційних скарг, то щоразу суд касаційної інстанції обґрунтовує необхідністю наведення у касаційній скарзі додаткових аргументів, доводів та обґрунтувань, які не були зазначені в ухвалі суду, якою було повернуто попередньо подану касаційну скаргу. Звертає увагу, що Львівська митниця щоразу подаючи нову касаційну скаргу намагалася врахувати аргументи суду, які були підставою для повернення таких, що свідчить про добросовісне користування процесуальними правами. Також зазначає, що в усіх випадках повторні касаційні скарги подавались до суду касаційної інстанції у достатньо стислі строки після повернення попередньо поданої скарги. Таким чином, митницею вживалися заходи з метою касаційного оскарження судових рішень у найкоротші строки. Просить вважати причину пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень поважною та поновити пропущений строк.

Питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеною процесуальною нормою чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги. Для цього особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Суд звертає увагу скаржника, що чинне законодавство України не передбачає зупинення процесуального строку у разі звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою та повернення такої касаційної скарги.

При цьому, Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційної скарги скаржником у найкоротший строк.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Кодексу адміністративного судочинства України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку та відхиляючи їх, Верховний Суд зазначає, що клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження з наведених підстав не можна вважати обґрунтованим, оскільки касаційна скарга неодноразово поверталася відповідачу у зв`язку з недотриманням ним вимог статей 328 і 330 КАС України щодо належного викладення підстав касаційної скарги, тобто неналежного оформлення касаційної скарги.

Верховний Суд повторно зазначає, що повернення касаційної скарги не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Отже, зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження (більше 4 місяців з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання цієї касаційної скарги та майже 4 місяці з дня отримання ухвали Верховного Суду про повернення вперше поданої касаційної скарги), клопотання скаржника про його поновлення з наведених підстав не можна вважати обґрунтованим, зазначені скаржником причини пропуску строку на подання касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а отже, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені заявником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави пропуску Львівською митницею строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №380/16232/23.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 січня 2024 року у справі №380/16232/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання незаконним і скасування наказу, поновлення на службі.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала, у спосіб їх надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М.В. Білак

А.В. Жук

О.А. Губська