Справа № 400/6826/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2024 р. № 400/6826/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач) про:

визнання протиправними дії відповідача з неврахуванням до страхового стажу позивача періоду навчання у середньому професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.08.1982;

зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоду навчання у середньому професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.08.1982.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у 2024 році відповідач призначив йому пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак без зарахування до його страхового стажу періоду його навчання у середньому професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.08.1982 та тій підставі, що у відповідному дипломі відсутній підпис голови екзаменаційної комісії і печатка непридатна для сприйняття її змісту. На переконання позивача, така підстава для відмови в зарахуванні до його страхового стажу періоду його навчання є протиправною.

У відзиві на позовну заяву від 25.07.2024 відповідач заперечив проти позову і просив у його задоволені відмовити повністю. Відзив умотивовано тим, що до страхового стажу для призначення пенсії не враховано період навчання в середньому сільському професійно-технічному училищі міста Янгієр (Республіка Узбекистан) з 01.09.1979 по 01.08.1982, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 , на підставі якого внесено запис про період навчання до трудової книжки, відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, а також печатка, якою засвідчено документ, непридатна для сприйняття її змісту. Уточнюючих довідок позивач не надав.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до статті 263 КАС України (без виклику сторін у судове засідання).

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно і всебічно з`ясувавши всі її обставини в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

З 11.04.2024 позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні позивачу пенсії за віком до його страхового стажу не було зараховано період його навчання в середньому сільському професійно-технічному училищі міста Янгієр (Республіка Узбекистан) з 01.09.1979 по 01.08.1982.

17.05.2024 позивач подав відповідачу заяву про зарахування до його страхового стажу періоду навчання в середньому сільському професійно-технічному училищі.

У листі від 31.05.2024 № 9053-8036/Г-02/8-1400/24 відповідач повідомив, що вказаний період не підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 , на підставі якого внесено запис про період навчання до трудової книжки, відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, а також печатка, якою засвідчено документ, непридатна для сприйняття її змісту.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. Він переконаний, що відповідач порушив його право на отримання пенсії за віком в належному розмірі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». (далі Закон № 1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Абзацом тридцять шостим статті 1 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною першою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV цей Закон набирав чинності з 01.01.2004.

Тому страховий стаж за період до 01.01.2004 обчислюється на підставі документів і в порядку, визначених законодавством, що діяло до набрання чинності Законом № 1058-IV, тобто Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, періоди роботи позивача до 31.12.2003 можуть бути зараховані до страхового стажу лише на підставі документів і в порядку, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Пунктом «а» частини третьої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Отже, періоди роботи позивача до 31.12.2003 згідно зі статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» можуть бути зараховані до страхового (трудового) стажу на підставі документів, що їх підтверджують;

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак у разі наявності трудової книжки страховий стаж за періоди роботи до 31.12.2003 встановлюється на підставі відповідних записів у ній.

Відповідно до абзацу першого пункту 2.2 Інструкції про порядок введення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (чинна до 17.08.1993), заповнення трудових книжок вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Згідно з абзацом першим пункту 13 постанови Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної центральної ради професійних союзів від 06.09.1973 № 656 «Про трудові книжки робітників і службовців» при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження і заохочення, внесені у трудову книжку під час роботи на даному підприємстві, установі, організації завіряються підписом керівника підприємства, установи та організації або спеціально уповноваженою особою ним особою та печаткою.

Таким чином, власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Суд встановив, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_2 , заповненій 20.11.1982, зазначено на підставі диплома НОМЕР_1 про навчання позивача в ССПТУ з 01.09.1979 по 01.08.1982. Прийнятий позивач вперше на роботу помічником машиніста крана 2 розряду АТП-4 Автоуправління 20.09.1982, тобто менш чим за три місяці після завершення навчання у професійно-технічному закладі.

Згідно з дипломом НОМЕР_1 , виданого 01.08.1982, позивач з 01.09.1979 по 01.08.1982 навчався середньому сільському професійно-технічному училищі міста Янгієр.

У цьому дипломі відсутній підпис голови екзаменаційної комісії, а також печатка, якою засвідчено документ, непридатна для сприйняття її змісту.

Вказаний диплом підписаний директором училища та його заступником з навчально-виробничої роботи (частини).

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що факт навчання позивача у спірний період підтверджується належними і допустимими доказами.

Водночас відповідач фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення диплома про освіту на позивача, що є непропорційним заявленій законній меті (підтвердження періоду роботи позивача).

Крім цього, враховуючи частину третю статті 44 Закону № 1058-IV відповідач мав право без додаткового звернення позивача самостійно в разі необхідності перевірити достовірність поданих відомостей про навчання позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що перерва між днем закінчення навчання у середньому сільському професійно-технічному училищі міста Янгієр і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу позивача період його навчання з 01.09.1979 по 01.08.1982.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Квитанцією від 18.07.2024 підтверджується понесення позивачем судових витрат у розмірі 1211,20 грн на сплату судового збору за подачу адміністративного позову, а тому ця сума підлягає відшкодуванню шляхом стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з неврахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у середньому професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.08.1982;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) період його навчання у середньому професійно-технічному навчальному закладі з 01.09.1979 по 01.08.1982.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54020; ) судовий збір у розмірі 1211 (Одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 07 серпня 2024 року