Справа № 743/743/24
Суддя: Маринчак Нінель Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 743/743/24
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05 серпня 2024 року м. Київ

Суддя-доповідач Шостого апеляційного адміністративного суду Маринчак Н.Є., перевіривши матеріали апеляційної скарги громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області до ОСОБА_1 , громадянина Ісламської Республіки Афганістан про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року адміністративний позов Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області задоволено повністю. Затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 (шість) місяців громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 23 липня 2024 року (відповідно до штампу поштового конверту) представник громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 - адвокат Савицький І.О. звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 289, 296 Кодексу адміністративного судочинства України з наступних підстав.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовано приписами статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 16 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення. Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Отже, розгляд справ з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства є одним із видів спеціального провадження, в якому подача апеляційної скарги на рішення суду та розгляд справи апеляційним судом здійснюється в межах десятиденного строку.

Статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України передбачена можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження учаснику справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, однак це стосується лише моменту початку строку на оскарження, зокрема, день вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення винесено та проголошено 04 червня 2024 року за участю відповідача - громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 та перекладача Кіпоренка К. В .

Натомість до суду із апеляційною скаргою апелянт звернувся 23 липня 2024 року (відповідно до штампу поштового конверту).

Наведене свідчить про порушення апелянтом десятиденного строку звернення до суду із апеляційною скаргою.

За матеріалами апеляційної скарги, апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що апелянт не орієнтується у законодавстві України; доручення на надання правничої допомоги адвокату Савицькому І.О. було видано лише 11 липня 2024 року; в період з 17 липня 2024 року по 19 липня 20254 року адвокат Савицький І.О. перебував на лікуванні у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, відтак, на переконання апелянта, строк на апеляційне оскарження повинен бути поновлений.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що, зважаючи на встановлені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України строки оскарження судових рішень, та враховуючи той факт, що апелянт був присутній під час винесення та проголошення оскаржуваного рішення 04 червня 2024 року, останньому роз`яснено строки та порядок його апеляційного оскарження (враховуючи, що під час розгляду справи був присутній перекладач), останнім днем для подання апеляційної скарги є 14 червня 2024 року.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 08 лютого 2023 року у справі № 717/314/22, зазначив, що, оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Доводи апелянта щодо отримання доручення на надання правничої допомоги адвокатом Савицьким І.О. лише 11 липня 2024 року не можуть слугувати поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки така обставина виникла уже після пропущення апелянтом десятиденного строку апеляційного оскарження, який закінчився 14 червня 2024 року.

Більш того, апелянтом не надано доказів негайного звернення з вимогою надати безоплатного адвоката після ознайомлення з повним текстом рішення суду 14 червня 2024 року, так само як існування об`єктивних перешкод для негайного звернення для вирішення цього питання, а тому зволікання відповідача з таким питанням не може вважатися поважною причиною пропуску строку звернення до суд з апеляційною скаргою.

Також апелянт не зазначив поважних причин неможливості подання апеляційної скарги самостійно.

Доводи апелянта щодо незнання законодавства України та не забезпечення його безоплатною правовою допомогою належними та допустимими доказами не підтверджено.

Обставин звернення відповідача до суду для забезпечення його безоплатною правовою допомогою або ж відмови у задоволенні такого звернення матеріали апеляційної скарги не містять.

Крім того, належних доказів перебування адвоката Савицького І.О. в період з 17 липня 2024 року по 19 липня 20254 року на лікуванні у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю матеріали апеляційної скарги не містять, оскільки долучена апелянтом інформаційна довідка є неідентифікованою та не встановлює приналежність адвокату Савицькому І.О.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Відтак, суд визнає наведені апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи недостатніми та необґрунтованими.

Таким чином, апелянту необхідно усунути наступні недоліки: подати до суду мотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року.

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються правила статті 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням апелянту десятиденного строку з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 169, 286, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя-доповідач,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 червня 2024 року - відмовити.

Апеляційну скаргу громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати апелянту десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Маринчак Н.Є.