Справа № 520/16822/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07 серпня 2024 р. Справа № 520/16822/24
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді, в якому просить суд:

1. Визнати розпорядження Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області № 477 від 11.08.2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 » таким, що прийняте з порушеннями чинного законодавства, та скасувати його.

2. Зобов?язати начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області поновити ОСОБА_1 на посаді начальника управління правового, кадрового забезпечення та контролю виконавчого комітету Бердянської міської ради.

3. Зобов?язати начальника Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу у відповідності до положень статті 235 К3пП України.

Ухвалою суду від 24.06.2024 року позовну заяву залишено без руху.

Надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду оригіналу квитанції про сплату судового збору в сумі 968,96 грн. та заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом та вказати в заяві інші обґрунтовані підстави для поновлення строку з наданням відповідних підтверджуючих доказів причин пропуску строку звернення.

Через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду з іншими причинами пропуску звернення з даним позовом до суду та надано до суду оригінал квитанції про сплату судового збору.

В обгрунтування вказаного клопотання зазначено нові підстави для визнання поважними причин пропушеного строку звернення до суду позивачем з даним позовом, а саме, що 02.04.2023 повернувся із Запоріжжя в Харків. 05.04.2023-16.04.2023 поїздка в Ізюм для оцінки матеріального збитку майну позивача і складання переліку необхідних робіт, відвідування комунальних служб з питань щодо можливості відновлення комунікацій та відновлення постачання комунальних послух, які можливо здійснити в тих умовах. 17.04.2023-20.04.2023 перебування в Харкові, зустріч з адвокатом і укладення договору про надання правничої допомоги з метою збору документів щодо звільнення шляхом направлення адвокатських запитів. 21.04.2023 - по вересень 2023 багаторазові поїздки в м. Ізюм з питань відновлення облікових документів ТЦК СП, та вирішенням питань з відновлення житла. Під час знаходження в Харкові (13.05.23-15.05.2023) організація та намагання отримати пропуск від Військової адміністрації Харківської області на допуск територію с. Мороховець Харківського району Харківської області з метою пошуку документів, в т.ч. військового квитка, оскільки в с. Мороховець знаходився офіс підприємства, директором якого був позивач, та звільнився за пару днів до початку повномасштабного вторгнення росії, але офіс звільнити не встиг від речей і своїх документів. 10.07.2023-13.07.2023 перебування в м.Хмельницький на співбесіді у СБУ; 24.07.2023-26.07.2023 перебування в м. Хмельницький подача рапорту для добровільної мобілізації до Служби безпеки України. 3 серпня 2023 року позивач був вимушений неодноразово виїздити до м. Київ, м. Хмельницький, м. Івано-Франківськ, м. Львівдля співбесід, тестувань, проходження спеціальних перевірок і т.п. Ці дії потребували великого обсягу часу та підготовки і, в обставинах військової агресії та військового стану, були пріоритетними для позивача як для громадянина. В деякі поїздки позивач їздив на власному автомобілі, в деякі за допомогою сервісу Бла-бла-кар, в деякі - потягом, на підтвердження останнього додано квитки. 08.08.2023-11.08.2023 та 22.08.2023-25.08.2023 поїздки до архіву МВС у Київ з метою отримання виписок із особової справи. 05.09.2023-08.09.2023 поїздка в м. Хмельницький подача пакету документів. 12.09.2023-25.09.2023 перебування в м. Ізюм, вирішення питання з утеплення будинку і модифікації системи опалення у зв?язку із знищенням в місті всієї інфраструктури котельних. 03.10.2023 - 06.10.2023 поїздка в м. Хмельницький з метою уточнення даних, подача додаткових документів, що вимагалися. 27.10.2023-31.10.2023 перебування у м. Львів, співбесіда в управлінні СБУ.

Дослідивши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі ВАТ Нафтова компанія Юкос проти Росії).

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 р. № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Щодо доводів позивача про помилкове звернення заявника із попередніми позовами до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у порядку цивільного судочинства та попереднє звернення до Харківського окружного адміністративного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.15 Закону №2493-ІІІ, при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Ранги присвоюються одночасно з обранням (прийняттям) на службу в органи місцевого самоврядування або обранням (призначенням) на вищу посаду.

Отже, однією із кваліфікуючих вимог набуття найманим працівником правового статусу посадової особи місцевого самоврядування та публічного службовця є подія присвоєння такому учаснику суспільних відносин рангу посадової особи місцевого самоврядування.

Отже, у спірних правовідносинах з наведених вище судом міркувань заявник не міг не усвідомлювати факту набуття правового статусу публічного службовця, а відтак, і факту про поширення на усі спори, пов"язані з проходженням служби у правовому статусі посадової особи місцевого самоврядування з присвоєним рангом посадової особи місцевого самоврядування предметної юрисдикції окружних адміністративних судів відповідно до ч.2 ст.20 КАС України.

Тому помилкове звернення заявника із попередніми позовами до Орджонікідзевського районного суду міста Харкова у порядку цивільного судочинства (справа №644/1398/24, справа №644/2206/24) у розумінні ч.1 ст.121 КАС України не можуть бути кваліфіковані судом у якості поважних причин пропуску строку на звернення до суду.

Стосовно доводів позивача про запровадження правового режиму воєнного стану, ведення бойових дій, повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України, обстрілів, руйнувань приміщень та інфраструктури, припинення електропостачання та інших факторів військового характеру суд зазначає, що саме заявник повинен довести наявність безпосереднього причинного - наслідкового зв"язку між дією будь-якого із згаданих факторів і конкретною власною життєвою ситуацією протягом визначеного процесуальним законом строку звернення до суду, тобто зазначити яким чином конкретний фактор заважав подачі позову, а також про багато різних поїздок містами України, то суд зазначає, що Харківський окружний адміністративний суд з 24.02.2022 року працює у штатному режимі та свою роботу не припиняв.

Тобто, жодних факторів позивачем до суду не доведено, а тому вказані обставини суд не може визнати поважними причинами пропуску строку на звернення до суду.

Стосовно посилання позивача на ст.ст. 233 та 234 Кодексу законів про працю, суд зазначає наступне.

З`ясування причин указаного припинення повинно відбуватись у межах строку звернення до суду згідно з ч.5 ст.122 КАС України, а остаточне формування правової позиції з приводу незгоди із відповідністю управлінського волевиявлення суб"єкта владних повноважень стосовно припинення публічної служби положенням закону може бути безперешкодно здійснено вже після звернення до суду з урахуванням ч.1 ст.47, ст.80, ч.2 ст.121, ч.2 ст.173, ч.3 ст.262 КАС України.

Суд повторно зазначає, що згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Положення ч.2 ст.122 КАС України відносно спірних правовідносин слід визнати спеціальними нормами права порівняно із положеннями ст.ст.233 та 234 Кодексу законів про працю України, а тому посилання заявника на приписи ст.ст.233 та 234 Кодексу законів про працю України у даному конкретному випадку слід визнати юридично неспроможними.

Подібні за змістом та суттю правові висновки Верховного Суду з приводу правил вирішення колізії між приписами ч.5 ст.122 КАС України та інших актів законодавства в частині строку звернення до суду у відносинах з проходження публічної служби сформульовані у постановах від 02.05.2024р. по справі №420/26754/23 та від 28.03.2024р. по справі №420/22052/23.

У силу ч.5 ст.242 КАС України правові позиції згаданих постанов Верховного Суду виключають правомірність поновлення заявнику пропущеного строку на звернення до суду у спорі з приводу звільнення з військової служби на підставі ст.ст.233 та 234 Кодексу законів про працю України.

Доводи заявника про постійне затягування з наданням (надсиланням) відповідних документів відносно переведення та звільнення позивача з боку виконавчого комітету Бердянської міської ради та Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області; невчасні розрахунки та невчасне надання документів про суми, нараховані та виплачені при звільненні; ненадання відповідей на адвокатські запити відносно трудових відносин у даному конкретному випадку на увагу суду не заслуговують з огляду на невиправдано значний пропуск строку звернення до суду згідно з ч.5 ст.122 КАС України.

Щодо доводів заявника про незаконне та безпідставне переведення на посаду головного спеціаліста, юриста виконавчого комітету Бердянської міської ради, а також про незаконне звільнення з посади головного спеціаліста, юриста виконавчого комітету Бердянської міської ради за своєю правовою суттю є доводами позову, а не доводами існування поважних причини пропуску строку на звернення до суду.

Так, всім вищевказаним доводам позивача про пропуск позивачем строку звернення до суду було надано оцінку ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 року по справі № 520/12596/24, якою заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 31.05.2024 р. залишено без задоволення.

Також суд зазначає, що позивач не скористався правом апеляційного оскарження ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 року, натомість подав повторно адміністративний позов.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 по справі № 520/16822/24 надано оцінку вищевказаним доводам позивача та визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді, заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді залишено без задоволення.

На виконання вимог ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 по справі № 520/16822/24 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та зазначено нові підстави пропущення строку звернення до суду, а саме те, що 02.04.2023 позивач повернувся із Запоріжжя в Харків. 05.04.2023-16.04.2023 поїздка в Ізюм для оцінки матеріального збитку майну позивача і складання переліку необхідних робіт, відвідування комунальних служб з питань щодо можливості відновлення комунікацій та відновлення постачання комунальних послух, які можливо здійснити в тих умовах. 17.04.2023-20.04.2023 перебування в Харкові, зустріч з адвокатом і укладення договору про надання правничої допомоги з метою збору документів щодо звільнення шляхом направлення адвокатських запитів. 21.04.2023 - по вересень 2023 багаторазові поїздки в м. Ізюм з питань відновлення облікових документів ТЦК СП, та вирішенням питань з відновлення житла. Під час знаходження в Харкові (13.05.23-15.05.2023) організація та намагання отримати пропуск від Військової адміністрації Харківської області на допуск територію с. Мороховець Харківського району Харківської області з метою пошуку документів, в т.ч. військового квитка, оскільки в с. Мороховець знаходився офіс підприємства, директором якого був позивач, та звільнився за пару днів до початку повномасштабного вторгнення росії, але офіс звільнити не встиг від речей і своїх документів. 10.07.2023-13.07.2023 перебування в м.Хмельницький на співбесіді у СБУ; 24.07.2023-26.07.2023 перебування в м. Хмельницький подача рапорту для добровільної мобілізації до Служби безпеки України. 3 серпня 2023 року позивач був вимушений неодноразово виїздити до м. Київ, м. Хмельницький, м. Івано-Франківськ, м. Львівдля співбесід, тестувань, проходження спеціальних перевірок і т.п. Ці дії потребували великого обсягу часу та підготовки і, в обставинах військової агресії та військового стану, були пріоритетними для позивача як для громадянина. В деякі поїздки позивач їздив на власному автомобілі, в деякі за допомогою сервісу Бла-бла-кар, в деякі - потягом, на підтвердження останнього додано квитки. 08.08.2023-11.08.2023 та 22.08.2023-25.08.2023 поїздки до архіву МВС у Київ з метою отримання виписок із особової справи. 05.09.2023-08.09.2023 поїздка в м. Хмельницький подача пакету документів. 12.09.2023-25.09.2023 перебування в м. Ізюм, вирішення питання з утеплення будинку і модифікації системи опалення у зв?язку із знищенням в місті всієї інфраструктури котельних. 03.10.2023 - 06.10.2023 поїздка в м. Хмельницький з метою уточнення даних, подача додаткових документів, що вимагалися. 27.10.2023-31.10.2023 перебування у м. Львів, співбесіда в управлінні СБУ.

Так, суд зазначає, що вище вказані позивачем обставини про перебування у різних містах України не можуть були підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки не заважали позивачу звернутись до суду з позовом раніше, а також позивач не був позбавлений можливості скористатись правом подання позовної заяви через систему "Електронний Суд".

Таким чином, заява про поновлення пропущеного строку звернення до суду є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Згідно із ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому, слід зазначити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, що передбачено ч.8 ст. 169 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді.

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду по справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області про поновлення на посаді - повернути позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою й усіма доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.