Справа № 320/20645/24
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Євгейчук Ю.О., за участі представника позивача Познякової О.В., представників відповідача Рзаєвої Сабіни Вадуд Кизи та Петрова О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" та Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна

В С Т А Н О В И В :

10.05.2024 Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг", у якому просило суд:

- підтвердити обгрунтованість адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» податковий номер 34435248, накладеного рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 09.05.2024;

- застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» податковий номер 34435248 у всіх банківських установах.

В обґрунтування заяви вказує, що посадові особи Головного управління ДПС у Київській області з метою проведення перевірки здійснили вихід за податковою адресою Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг", однак уповноваженою особою товариства відмовлено посадовим особам податкового органу в допуску до перевірки, в той час, як відмова платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки за наявності законних підстав на її проведення є однією із підстав для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого підлягає підтвердженню в судовому порядку.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. заяву Головного управління ДПС у Київській області про підтвердження обгрунтованості адміністративного арешту майна, зупинення видаткових операцій - задоволено частково.

Визнано обґрунтованим рішення Головного управління ДПС у Київській області від 09.05.2024 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг", податковий номер 34435248.

У задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом доведено наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків відповідно до вимог Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволені заяви про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що податковим органом було направлено запит від 14.02.2024 №1650/12/10-36-23-02. Товариством з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" було надано відповідь на вказаний запит з віповідними підтверджуючими документами. Проте, контролюючим органом без належних на то підстав було прийнято наказ №1266-п з порушенням вимог п. 81.1 ст. 81 ПК України, у зв`язку з чим відповідачем було недопущено посадових осіб податкового органу до перевірки.

Разом з тим, відповідач вказує на наявності спору про право, оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" подано позов до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу від 03.05.2024 року №1266-п, у зв`язку з чим, наявні підстави для закриття провадження у справі.

Головним управлінням ДПС у Київській області також подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог.

На обгрунтування апеляційної скарги зазначають, що судом першої інстанції залишено поза уваги приписи п. 94.2 ст. 94 ПКУ, зокрема, арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Також податковим органом було надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, яким підтримали висновки суду першої інстанції в частині задоволених вимог.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, яким наполягають на необгрунтованості позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, представник відповідача навпаки підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що ГУ ДПС у Київській області було прийнято наказ від 09.05.2024 №1266-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Еста Холдинг» (податковий номер 34435248)», яким наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку відповідача за період діяльності з 01.01.2017 по 31.12.2021 з питань дотримання чинного законодавства при виплаті доходів із джерелом походження з України на користь нерезидента компанії EFIN LIMITED (Республіка Кіпр), з 09.05.2024 року, тривалістю 10 робочих днів (а.с. 12).

Головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» було відмовлено у проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, про що співробітниками ГУДПС у Київській області складено акт від 09.05.2024 (а.с. 13-15).

В.о. заступника начальника ГУ ДПС у Київській області було прийнято рішення від 09.05.2024 №21576/6/10-36-23-02 про застосування умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг», (податковий номер 34435248) (а.с. 9).

На підставі зазначеного рішення контролюючий орган звернувся до суду із даною заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, а також просив застосувати адміністративний арешт коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» у всіх банківських установах.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підстави застосування адміністративного арешту майна та порядок його застосування визначені ст. 94 ПК України.

Так, згідно п. 94.1 ст. 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до п. 94.2 ст. 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин:

- платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі;

- фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон;

- платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу;

- відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством;

- відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам;

- платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі;

- платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу;

- платник податків (його посадові особи або особи, які здійснюють готівкові розрахунки та/або провадять діяльність, що підлягає ліцензуванню) відмовляється від проведення відповідно до вимог цього Кодексу інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки).

Відповідно до п.п. 94.3, 94.4 ст. 94 ПК України арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно п. 94.5 ст. 94 ПК України арешт майна може бути повним або умовним.

Повним арештом майна визнається заборона платнику податків на реалізацію прав розпорядження або користування його майном. У цьому випадку ризик, пов`язаний із втратою функціональних чи споживчих якостей такого майна, покладається на орган, який прийняв рішення про таку заборону.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Відповідно до п. 94.6 ст. 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у п. 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження. Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Таким чином, аналіз норм ст. 94 ПК України дає підстави дійти висновку, що законодавець чітко визначив, що однією із підстав для застосування адміністративного арешту майна є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, вказана перевірка проводиться за наявності законних підстав для її проведення.

Судом установлено, що у рішенні про застосування адміністративного арешту майна платника податків від 09.05.2024 в якості підстав для застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" вказано: «відмова в допуску до проведення/ відмова від проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадовим (службовим) особам управління трансфертного ціноутворення Головного управління ДПС у Київській області».

Згідно сталої позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постанові від 11.01.2024 у справі №520/19803/23, перевірка причин відмови у допуску посадових осіб податкового органу до проведення податкової перевірки з боку платника податків, обґрунтованості рішення про застосування адміністративного арешту майна входять до предмета доказування у справах, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 283 КАС України.

Так, відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно вимог п. 78.4 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу (78.5 ст. 78 ПК України).

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абз. 5, 6 п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції та не спростовано в суді апеляційної інстанції, позивачем складено акт відмови від проведення перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» від 09.05.2024 №1165/10-36-23-02 (а.с. 13).

На підставі зазначеного акту та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 8) ГУ ДПС у Київській області прийнято рішення від 09.05.2024 про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» (а.с. 9).

Саме посилаючись на обставини відмови відповідача від допуску до проведення перевірки, позивач вказує на наявність підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податку та арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача у всіх банківських установах.

Однак, відповідач, наполягає, що наказ на проведення перевірки є безпідставним, оскільки підприємством на запит податкового органу було надано усю необхідну інформацію, а також в наказі зазначено невірну назву підприємства.

Разом з тим, колегією суддів підтверджено, що в наказі вказано посилання на п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України, як на підставу проведення перевірки. (а.с.12)

Підпунктом 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відтак, вказана податковим органом в наказі підстава є однією з визначених законом підстав для проведення документальної позапланової перевірки.

Крім того наказ на проведення перевірки відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту підпунктом 81.1 статті 81 Кодексу, а саме: містить дату видачі (03.05.2024), найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету (встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства), вид (документальна позапланова), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом (на підставі п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України), дату початку і тривалість перевірки (з 09.05.2024, тривалістю 10 робочих днів), період діяльності, який буде перевірятися (з 01.01.2017 по 31.12.2021), має підпис заступника керівника контролюючого органу, який скріплено печаткою контролюючого органу (а.с. 12).

Технічні помилки у назві підприємства не можуть свідчити про невідповідність такого наказу вимогам законодавства, оскільки наказ дає можливість чітко ідентифікувати суб`єкта та адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, про що було вірно зазначено судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що порядок та підстави проведення документальної позапланової виїзної перевірки податковим органом було дотримано та здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому недопуск посадових осіб позивача до проведення перевірки був неправомірним.

Отже, оскільки відповідач, без достатніх на це підстав, відмовився від проведення перевірки, факт чого у встановлений ПК України спосіб, задокументований актом № 1165/10-36-23-02 від 09.05.2024, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про обґрунтованість умовного адміністративного арешту майна платника податків - відповідача у справі, адже його застосовано за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.

Щодо доводів відповідача про оскарження товариством наказу про проведення перевірки, колегія суддів вважає їх безпідставними з огляду на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21, та погоджується із висновками суду першої інстанції, що в даному випадку не може розглядатися як «спір про право» та не перешкоджає розгляду судом заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна такого платника податків.

Так, податковим органом правомірно було прийнято рішення №21576/6/10-36-23-02 від 09.05.2024 про застосування умовного адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» на підставі акту від 09.05.2024 №1165/10-36-23-02 та звернення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків (а.с. 8), з огляду на що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача про застосування адміністративного арешту коштів у вигляді зупинення видаткових операцій на всіх рахунках відповідача у всіх банківських установах, колегія суддів також підтримує висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 4 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 20.1.31 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках/електронних гаманцях такого платника податків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

Отже, як вірно було зауважено судом першої інстанції, що ця норма надає право податковому органу звертатися до суду з вимогою щодо зупинення видаткових операцій платника податків у випадку недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень.

В силу п. п. 16.1.13 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний допустити посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, аналіз вказаних норми законодавства свідчить, що недопущення посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень може відбуватися лише під час проведення податковим органом перевірок.

Проте, як вірно було встановлено судом першої інстанції та не спростовано апеляційним судом, перевірка ГУ ДПС у Київській області Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» не проводилась, відповідач відмовився від її проведення, факт чого підтверджується актом №1165/10-36-23-02 від 09.05.2024.

Разом з тим, наведені заявником підстави, не визначено підставами для накладення арешту на кошти платника податку згідно змісту проаналізованих приписів ст.94 та п.п.20.1.31 п.20.1 ст.20 ПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необгрунтованість позовних вимог в цій частині, з огляду на що апеляційна скарга позивача також не підлягає задоволенню.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи містять заяву представника податкового органу, якою просить долучити рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.06.2024 № 26994/10-36-23-02 про звільнення з під адміністративного арешту майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Еста Холдинг» (податковий номер 34435248) (т.1 а.с.128-132).

Таким чином, доводи апеляційних скарг не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, доводи апелянтів не заслуговують уваги з вищевикладеним.

Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Повний текст постанови виготовлено 06.08.2024.

Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 272, 283, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" та Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Холдинг" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Карпушова

Л.В. Губська

О.В. Епель