Справа № 380/12052/23
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2024 року

м. Київ

справа №380/12052/23

адміністративне провадження № К/990/24666/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року

та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року

у справі № 380/12052/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1, у якому просила визнати незаконним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про результати службового розслідування за фактом нез`явлення вчасно на службу головного сержанта ОСОБА_1 » № 136 від 28 квітня 2023 року.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

20 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі №380/12052/23.

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику.

20 червня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням заявнику касаційної скарги строку у 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції:

- обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів на обґрунтування вказаної заяви.

- касаційної скарги в новій редакції із зазначенням підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Копію указаної ухвали отримано позивачем 19 липня 2024 року.

29 липня 2024 року ОСОБА_1 подала (направила поштою) заяву про усунення недоліків, до якої долучено клопотання про поновлення строку та касаційну скаргу (доповнення щодо дотримання вимог статті 330 КАС України).

Так в обґрунтування причин пропуску строку позивач наголошує, що не є юристом з освітою, маючи укладений договір про надання їй правничої допомоги, правомірно розраховувала на те, що обов`язкові дії від її імені будуть вчинені іншою, уповноваженою нею особою. Проте ні вона, ні особа, яку вона уповноважила на представництво її інтересів у суді касаційної інстанції, не могли передбачити події, які пов`язані зі станом здоров`я уповноваженої особи (адвоката).

При цьому, зазначає, що строки лікування адвокатом тривалі, а незадовільний стан здоров`я особи відносяться до обставини непереборної сили є також обставинами, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підтвердженню копіями медичних документів про перебування на лікуванні.

Водночас позивач вказує, що 20 березня 2024 року, не отримавши копії постанови апеляційного суду, адвокат Мазур В.В. готує позивачу короткий текст касаційної скарги та подає скаргу до касаційного суду. У період направлення скарги стан здоров`я адвоката різко погіршується, тому з 26 лютого 2024 року по 08 березня 2024 року адвокат Мазур В.В. розпочинає своє лікування. Станом на 10 липня 2024 року адвокату Мазуру В.В., у зв`язку з виявленням в період його лікування ознак інвалідності, видано направлення на медико-соціальну експертну комісію (копії завірених Мазуром В.В. документів - додаються).

05 квітня 2024 року адвокатом Мазуром В.В. наручно отримано повний текст оскаржуваної постанови. 09 квітня 2024 року Верховний Суд постановив ухвалу про повернення касаційної скарги, яку адвокатом Мазуром В.В. отримано 16 квітня 2024 року. При цьому, підписати касаційну скаргу та надати адвокату Карпінець В.Ю. всі документи, у позивача виявилось за можливе тільки після прибуття із відпустки (перебувала за кордоном) - 16.04.2024 року.

Так, касаційна скарга у найкоротші строки, 20 червня 2024 року сформована та направлена до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.

Проаналізувавши подану скаржником заяву, а також матеріали касаційного провадження, Суд зазначає наступне.

Так скаржник оскаржує рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду 20 лютого 2024 року, а повторна касаційна скарга у цій справі надійшла до суду поштою лише 26 червня 2024 року.

При цьому, подана заява містить ті ж самі зазначення підстав пропуску строку, що і у заяві, поданій при поданні касаційної скарги.

Разом з тим, оцінку вказаним обставинам Верховним Судом надано в ухвалі від 11 липня 2024 року про залишення касаційної скарги без руху, та визнано неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року.

Жодних інших підстав чи обґрунтувань подана заява про поновлення строку не містить. Також скаржником так і не обґрунтовано, та не надано доказів щодо поважності причин пропуску строку на подання повторної касаційної скарги у період з 16 квітня 2024 року (дата отримання копії ухвали про повернення касаційної скарги від 09 квітня 2024 року) до 02 червня 2024 року (дата початку періоду відпустки позивача), які унеможливлювали відповідні дії скаржника у цей період.

Щодо посилання позивача про перебування адвоката на лікуванні, що є поважною причиною пропуску строку, Суд зазначає.

Так дійсно перебування представника позивача на лікуванні у період з 26 лютого 2024 року по 08 березня 2024 року є поважною причиною пропуску строку, однак позивач ніяким чином не обґрунтував неможливість подання касаційної скарги адвокатом після закінчення такого лікування. Як вбачається із матеріалів касаційного оскарження скаржник повторно звернувся лише 20 червня 2024 року, тобто з пропуском більше як 2 місяці.

Отже, ураховуючи усе вищезазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання касаційної скарги пройшло майже 4 місяці, у зв`язку із визнанням судом неповажними підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, та у силу положень пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Зважаючи на необґрунтованість позивачем поважності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, Верховний Суд не перевіряє наявність усунення недоліку у частині зазначення підстав (підстави), на яких подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 КАС України підстави (підстав) (пункт 4 частини другої статті 330 КАС України), з належним її обґрунтуванням, а також обґрунтуванням наявності виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

З огляду на викладене, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки наведені скаржником підстави щодо поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 380/12052/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

Ж. М. Мельник-Томенко