Справа № 420/2445/22
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2445/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції), представника позивача адвоката Макарської К.О. (в режимі відеоконференції), представника відповідача Лук`яненка П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 1-3, 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної частини) № 61 від 25 червня 2021 року Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення в частині, що стосуються позивача;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розрахувати та відшкодувати ОСОБА_2 кошти утримані з її грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної частини) № 61 від 25 червня 2021 року Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 не виплачену премію за червень 2021 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за увесь час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 04.08.2021 року, обчислений шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення позивача за останні два місяці служби на кількість календарних днів затримки виплати позивачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 31 січня 2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №8-РС ОСОБА_2 було прийнято у Збройні Сили України на військову службу за контрактом, про що було зроблено відповідний запис у військовому квитку Серії НОМЕР_3 . 05 березня 2020 року ОСОБА_2 було прийнято присягу. 23 березня 2020 року позивача було переведено на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .

23 квітня 2021 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №81 старшого матроса ОСОБА_2 бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 увільнено від займаної посади та призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .

04 серпня 2021 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №154 старшого матроса ОСОБА_2 кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 звільнено у запас за підпунктом «ґ» (через сімейні обставини (військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років).

Позивач вказала, що підставою для звільнення її у запас став той факт, що з невідомих їй на той час підстав у липні 2021 року вона була позбавлена преміальних виплат за червень, а також отримала заробітну плату менше ніж отримувала до цього. На її вимогу ознайомитись з наказом, що став підставою для притягнення її до відповідальності, їй було відмовлено та зазначено, що будь-які документи будуть надані лише у відповідь на адвокатський запит.

03 січня 2022 року адвокат позивача отримала на електронну адресу архів «Бамбуза.rar» зі сканованими копіями документів. У зазначеному архіві містилась сканована копія листа №2869 від 31.12.2021 року за підписом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_3 , що є відповіддю на адвокатський запит, направлений 17 грудня 2021 року.

Серед отриманих копій документів була також сканована копія наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення» №61 від 25.06.2021 року.

Саме цей наказ став підставою для накладення на старшого матроса ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення «Сувора догана», позбавлення ОСОБА_2 премії за червень місяць 2021 року у повному обсязі, притягнення її до повної матеріальної відповідальності, здійснення відшкодування у розмірі 20 відсотків від місячного грошового забезпечення до повного відшкодування суми завданої шкоди.

Як стало відомо, 26 квітня 2021 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №102 «Про призначення службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення» було призначено службове розслідування за клопотанням помічника командира частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби майора ОСОБА_4 , для встановлення причин та умов, що сприяли незаконній виплаті грошової допомоги для оздоровлення.

Відповідно до вказаного наказу, начальник електротехнічної служби ОСОБА_5 мав провести службове розслідування, акт з матеріалами розслідування та наказ про підсумки розслідування мав бути переданим на затвердження та підпис до 16.00 год. 14.05.2021 року.

14 травня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, в якому просив продовжити термін проведення службового розслідування за фактами незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення до 30.05.2021 року, у зв`язку з тим, що службове розслідування було призначено 26.04.2021 року, коли він перебував у відпустці та у зв`язку із тим, що даний наказ йому було доведено 12.05.2021 року. Як вбачається з рапорту, термін проведення службового розслідування було продовжено до 20.05.2021 року.

Однак, результатом службового розслідування став Акт №162 службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення, який було складено та затверджено тільки 25.06.2021 року, тобто через 2 місяці з моменту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №102 «Про призначення службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення» від 26.04.2021 року.

Позивач вказала, що як вбачається з доданих документів, службове розслідування мало бути проведено до 20.05.2021 року, таким чином оскаржуваний наказ мав бути підписаний не пізніше ніж 30.05.2021 року.

Отже, оскаржуваний наказ було підписано з пропущенням строку, встановленого п.87 Дисциплінарного статуту та п.13 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Також позивач зазначила, що відповідно до ч.6 ст.8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» наказ доводиться до винної особи під підпис. ОСОБА_2 не було ознайомлено ані з актом, ані з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної частини) №61 від 25 червня 2021 року «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення».

Також позивач вважає, що твердження стосовно того, що позивач визнала свою вину, про що зазначила у рапорті, не відповідає дійсності, оскільки вину вона не визнавала. Крім того, у рапорті ОСОБА_2 зазначила, що переплату було виявлено в процесі самоконтролю, тобто помилку було виявлено ОСОБА_2 , однак допущена вона була іншою особою.

З будь-якими документами (керівними документами з організації фінансового господарства, посадовими інструкціями, тощо), які б закріплювали посадові обов`язки позивача, остання не ознайомлювалась та не підписувала, тобто у своїй роботі вона керувалась виключно вказівками та усними наказами свого безпосереднього керівника - ОСОБА_6 .

Позивач вказала, що безпосередніми виплатами військовослужбовцям займався виключено ОСОБА_7 , а вона такого доступу не мала та виплати не здійснювала. Таким чином, притягнення її до відповідальності та стягнення з неї матеріальної шкоди є протиправним.

Крім того, позивачу не відомо, чи взагалі матеріальна шкода наявна, оскільки відповідач мав змогу звернутись до осіб, яким було помилково перераховано грошові кошти з вимогою про їх повернення, а такі особи могли повернути відповідачу помилково перераховані кошти.

Стосовно відомостей №136, №160 та №161, про які йшла мова в акті, та в яких була зазначена вірна інформація, дійсно складались ОСОБА_8 та передавались ОСОБА_9 , в той час як реєстри, в яких було допущено помилки, ОСОБА_10 не формувала та жодного відношення до них не мала. Реєстри, що були підставою для перерахування коштів, формувались іншими особами, зокрема ОСОБА_11 .

Позивач зазначила, що оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної частини) №61 від 25 червня 2021 року «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення», виходячи з назви, стосується тільки незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення, однак з тексту наказу вбачається, що він стосується ще і неналежної виплати винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань.

Отже, враховуючи все викладене, позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру прийняття оскаржуваного наказу, неповно з`ясовано усі обставини справи під час прийняття оскаржуваного наказу, що призвело до необґрунтованого висновку про невиконання та неналежне виконання позивачем покладених та неї обов`язків та притягнення до відповідальності невинної особи.

Позивач вважає, що зазначене призвело до порушення прав позивача та притягнення її до дисциплінарної відповідальності без урахування позитивної характеристики та відсутності дисциплінарних стягнень.

Ухвалою суду від 08.02.2022 року звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Розгляд справи призначено проводити без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами. Цією ж ухвалою у відповідача витребувано докази.

У зв`язку зі звільненням з посади судді Одеського окружного адміністративного суду ОСОБА_12 у зв`язку з поданням заяви про відставку, згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2023 року, зазначена справа передана на розгляд судді Андрухіву В.В.

Ухвалою від 20.03.2023 року прийнято до провадження вказану справу. Ухвалено розгляди справу спочатку в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 22.04.2024 року витребувано від військової частини НОМЕР_1 докази. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 20.06.2024 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 02.07.2024 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 24.07.2024 року на 14:00 год., з`явилися позивач (в режимі відеоконференції), представник позивача (в режимі відеоконференції) та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вважав їх необґрунтованими, просив у задоволенні позову відмовити.

30.03.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, зокрема, таке.

Представник відповідача вказав, що згідно наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців. Наказ про призначення службового розслідування прийнято 26.04.2021, а наказ про підсумки службового розслідування - 25.06.2021, отже терміни проведення службового розслідування не порушено.

Стосовно незаконної виплати винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань матросу ОСОБА_13 у розмірі 10000,00 грн., представник позивача вказує, що нарахуванням грошового забезпечення на карткові рахунки військовослужбовців займався ОСОБА_14 , а доступу до відповідних програм позивач не мала. Представник відповідача вказав, що ОСОБА_14 визначив позивачу завдання та обсяг її роботи та вимагалось лише заповнити правильно відомості в паперовій та електронній формі. Також представник позивача вказує, що ОСОБА_15 подавала дані відомості начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 на перевірку.

Відносно незаконної виплати разової допомоги для оздоровлення за 2020 рік у розмірі 12075,00 грн., яка сталася внаслідок неуважності позивача та її безвідповідального ставлення до служби, так як у грошовому атестаті старшого матроса ОСОБА_16 за №136 від 22.05.2020 року, виданому військовою частиною НОМЕР_4 , є запис, згідно якого грошова допомога на оздоровлення йому вже була виплачена, а свою позицію позивач взагалі не коментує, є лише написаний нею власноруч рапорт від 17.03.2021 року, в якому вона просить утримати з її грошової допомоги на оздоровлення переплату за помилково перераховану виплату грошової допомоги на оздоровлення у сумі 12075,00 грн.

Відповідач також зазначив, що командуванням військової часинці НОМЕР_1 була надана позивачу можливість ще до призначення службового розслідування від 26.04.2021 року, до притягнення її до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, повернути вищезазначені переплати.

Позивач особисто телефонувала отримувачу неналежних коштів із проханням про їх повернення. Якщо б кошти було повернуто, позивач дізналася б про це першою.

Також відповідач зазначає про порушення позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Заслухавши вступне слово позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 31 січня 2020 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 № ОСОБА_17 (прізвище після укладення шлюбу ОСОБА_18 було прийнято у Збройні Сили України на військову службу за контрактом, про що було зроблено відповідний запис у військовому квитку Серії НОМЕР_3 .

05 березня 2020 року позивач прийняла Присягу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 23 березня 2020 року № 63 позивача було призначено на посаду бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується записом у військовому квитку позивача серії НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 26.04.2021 року №102, відповідно до клопотання помічника командира частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби майора ОСОБА_19 , для встановлення причин та умов, що сприяли незаконної виплаті грошової допомоги для оздоровлення, та відповідно вимог наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 Про затвердження Порядку проведення службового розслідування в ЗС України , наказано до 14.05.2021 року провести службове розслідування стосовно незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення. Відповідно до вказаного наказу, проведення службового розслідування доручено начальнику електротехнічної служби капітану ОСОБА_20 з поданням акту з матеріалами розслідування та наказу про підсумки розслідування на затвердження та підпис до 16.00 год. 14.05.2021 року (а.с. 26, т. 1).

14 травня 2021 року ОСОБА_5 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом, в якому просив продовжити термін проведення службового розслідування за фактами незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення до 30.05.2021 року, у зв`язку з тим, що службове розслідування було призначено 26.04.2021 року, коли він перебував у відпустці та у зв`язку із тим, що даний наказ йому було доведено 12.05.2021 року. Як вбачається із рапорту, за резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 термін проведення службового розслідування було продовжено до 20.05.2021 року (а.с. 27, т. 1).

25.06.2021 року т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 затверджено Акт №162 службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення (а.с. 30-35, т. 1).

Так, відповідно до вказаного Акту № 162, в ході службового розслідування встановлено наступне.

До списків військової частини старшого матроса ОСОБА_21 зараховано відповідно до наказу №64 від 23.03.2020 року, на посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 1 реактивного артилерійського дивізіону призначено відповідно до наказу №81 від 24.04.2020 року.

Під час здавання справ та посади бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старшим матросом ОСОБА_8 було виявлено факт незаконних виплат грошового забезпечення, а саме:

- військовослужбовцю військової служби за контрактом старшому матросу ОСОБА_16 було повторно виплачена грошова допомога для оздоровлення за 2020 рік в розмірі 12075,00 грн. відповідно до платіжної відомості №89 від 24.09.2020 р.

- військовослужбовцю військової служби за контрактом старшому матросу ОСОБА_13 було здійснено виплату винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань відповідно до наказу Міністерства оборони України від 18.09.2020 року №340 за жовтень та листопад 2020 року, хоча дана винагорода мала бути нарахована та виплачена старшому матросу служби за контрактом ОСОБА_22 у розмірі 100000 грн.

Відповідно до пояснень помічника командира з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 стало відомо, що здійснення незаконних виплат сталося внаслідок припущення помилок бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старшого матроса ОСОБА_23 . Власну провину старший матрос ОСОБА_10 визнає стосовно незаконної виплати грошової допомоги на оздоровлення старшому матросу ОСОБА_16 , про що написала рапорт від 17.03.2021 року, де вказано, що визнає вину та просить утримати з її грошової допомоги на оздоровлення в розмірі 12075,00 грн. Також у своєму поясненні помічник командира з фінансово-економічної роботи - начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_7 зауважує, що до посадових обов`язків бухгалтера фінансово-економічної служби з нарахування грошового забезпечення та заробітної плати входить проводити самоконтроль щодо правильності нарахування сум грошового забезпечення, а до посадових обов`язків начальника фінансово-економічної служби входить організація проведення підлеглими посадовими особами заходів самоконтролю. Також вказав, що відповідно до керівних документів з організації фінансового господарства обов`язки з контролю правильності нарахування грошового забезпечення на будь-яких посадових осіб, крім бухгалтера фінансово-економічної служби з нарахування грошового забезпечення, не покладаються.

Відповідно до наданих пояснень старшого матроса ОСОБА_23 стало відомо, що виплатою грошової допомоги на оздоровлення та виплатою винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань відповідно до наказу Міністерства оборони України від 18.09.2020 року №340 вона займалась відповідно до усної вказівки помічника командира з фінансово-економічної роботи-начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 . Нею була підготовлена відомість на виплату на підставі наказів, наданих стройовою службою. Готовий документ в електронному варіанті передала начальнику ФЕС військової частини НОМЕР_1 для перевірки. Кожну відомість начальник ФЕС майор ОСОБА_7 перевірив, і за цей період часу жодних зауважень до поданих нею документів не озвучував. Також з пояснення відомо, що безпосереднім зарахуванням грошового забезпечення на карткові рахунки військовослужбовців займався сам ОСОБА_14 , оскільки доступу до відповідних програм вона не мала (а.с.28).

В Акті службового розслідування вказано, що стосовно повторно виплаченої грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік в розмірі 12075,00 грн. військовослужбовцю за контрактом старшому матросу ОСОБА_16 , то дана переплата пов`язана з неуважністю та недбалим ставленням до виконання своїх функціональних обов`язків, так як в грошовому атестаті старшого матроса ОСОБА_16 за №136 від 22.05.2020 року, який був виданий військовою частиною НОМЕР_4 , є запис, згідно якого грошова допомога на оздоровлення йому була виплачена.

Стосовно неналежної виплати ОСОБА_13 винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань відповідно до наказу Міністерства оборони України від 18.09.2020 року №340 за жовтень та листопад 2020 року, то причиною даного порушення є так само, як і у попередньому випадку - неуважність та недбале ставлення позивача до виконання своїх функціональних обов`язків, відповідно до яких бухгалтер фінансово-економічної служби зобов`язаний на підставі складених відомостей на виплату грошового забезпечення та заробітної плати складати реєстри в банківські установи для зарахування сум на карткові рахунки особового складу, але всупереч даній вимозі старший матрос ОСОБА_10 склала реєстри, які не відповідають відомостям на дану виплату. У відомості №136, №160 та №161, які подавалися начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 для перевірки майору ОСОБА_9 вірно зазначений старший матрос ОСОБА_24 , а реєстрах був вказаний старший матрос ОСОБА_25 .

В Акті зазначено, що своїми діями старший матрос ОСОБА_10 порушила вимоги статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, згідно якої на військовослужбовців покладено обов`язок сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки і додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; статті 16 Статуту внутрішньої служби, згідно якої кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями та інструкціями, що спричинило умови для незаконної виплати грошової допомоги на оздоровлення та винагороду за створення безпечних умов виконання завдань.

У висновку Акта службового розслідування зазначено, що даний випадок трапився внаслідок особистої безвідповідальності, неналежного виконання своїх функціональних обов`язків колишнім бухгалтером фінансово-економічної служби старшим матросом ОСОБА_8 та недостатнім контролем за роботою особового складу фінансово-економічної служби з боку помічника командира з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_6 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.06.2021 року № 61 «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення» (а.с. 36-39, т. 1), наказано:

1. За порушення вимог статті 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV та статті 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, та неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, згідно п. «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на старшого матроса ОСОБА_21 накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».

2. Помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби, керуючись Розділом XVI пунктом 5 наказу МО України №260 - позбавити старшого матроса О. Бамбузу премії за червень місяць 2021 року у повному обсязі.

3. Відповідно до ст.6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» притягнути старшого матроса ОСОБА_21 до повної матеріальної відповідальності.

5. Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» відшкодування завданої державі шкоди здійснювати щомісячно із грошового забезпечення старшого матроса ОСОБА_23 у розмірі 20 відсотків від її місячного грошового забезпечення до повного відшкодування суми завданої шкоди.

04 серпня 2021 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №154 старшого матроса ОСОБА_26 , кухара господарчого відділення взводу матеріального забезпечення 1 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , відповідно до п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено у запас за підпунктом «ґ» (через сімейні обставини (військовослужбовці-жінки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років) (а.с. 40).

Згідно Свідоцтва про шлюб від 30.10.2021 року Серії НОМЕР_5 , виданого Приморським відділом ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_26 змінила прізвище на - Коровянська (а.с.15).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ).

Згідно п.11 Статуту внутрішньої служби ЗС України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до п.16 Статуту внутрішньої служби ЗС України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються Статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Згідно п.4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну таємницю;

додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до п. «в» ст.48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення, зокрема: сувора догана.

Згідно ст.83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст.84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту, зокрема, передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до ст.86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно ст.87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.

Згідно п.5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках:

за невихід на службу (навчання) без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення;

у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження у військовому званні на один ступінь, позбавлення військового звання - за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова надійшла до військової частини;

у разі накладення на військовослужбовця в календарному місяці більше трьох дисциплінарних стягнень, крім дисциплінарного стягнення "зауваження", - за місяць, у якому накладено дисциплінарні стягнення, або за місяць, у якому до військової частини надійшло повідомлення про накладення дисциплінарного стягнення вищим командиром;

у разі відрахування з ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи через невиконання індивідуального навчального плану (індивідуального плану наукової роботи) або недисциплінованість - за місяць, у якому було здійснено відрахування;

у разі неуспішного закінчення ад`юнктури або докторантури вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти або науково-дослідної установи - за місяць, у якому закінчилося навчання;

у разі звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку, у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем - з місяця, у якому надійшов витяг з наказу про звільнення;

у разі притягнення військовослужбовця наказом відповідного керівника до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, під час виконання ними службових обов`язків, яка призвела до матеріальних збитків на загальну суму, що перевищує п`ятнадцять прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб на день видання наказу про притягнення особи до матеріальної відповідальності, - за місяць, у якому видано наказ про притягнення до матеріальної відповідальності;

у разі скоєння у військовій частині аварій, подій, пов`язаних із загибеллю людей з вини військовослужбовців під час виконання ними службових обов`язків, чи злочинів - за місяць, у якому сталася аварія, подія, пов`язана із загибеллю людей.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі:

1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій;

2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб;

3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин;

4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення;

5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» стягнення сум завданої шкоди в разі притягнення винної особи до матеріальної відповідальності здійснюється щомісяця із грошового забезпечення особи в розмірі до 20 відсотків її місячного грошового забезпечення.

Відповідно до ч.7 ст.8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню.

Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом МО України від 21.11.2017 року № 608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за № 1503/31371 (далі за текстом - Порядок № 608).

Згідно пункту 7 розділу І Порядку № 608 службове розслідування за фактами завданої шкоди державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, проводиться з дотриманням вимог даного Порядку та положень Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі".

Відповідно од п.3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення:

неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення;

причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби;

ступеня вини військовослужбовця;

порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства;

причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення;

причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Інші посадові (службові) особи у разі необхідності звертаються за підпорядкованістю з клопотанням про призначення службового розслідування.

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Порядку № 608 службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Пунктом 1 розділу IV Порядку № 608 визначено, що особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані:

дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення;

виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника;

розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Порядку № 608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником).

Згідно пункту 3 розділу V Порядку № 608 в описовій частині акта службового розслідування зазначаються, серед іншого, вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено.

Пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 встановлено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. Доведення здійснює безпосередній командир (начальник) військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення, або старший (за підпорядкуванням) командир (начальник).

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Щодо доводів позивача про порушення строку проведення службового розслідування та видання спірного наказу суд зазначає, що службове розслідування було проведено у строки, визначені пунктом 13 розділу ІІІ Порядку № 608, з урахуванням продовження цього строку командиром на 1 місяць, а тому порушень з боку відповідача в цій частині судом не встановлено.

Щодо суті порушень, за які позивача притягнуто до матеріальної та дисциплінарної відповідальності, суд зазначає таке.

Суд бере до уваги доводи позивача, що складені нею розрахунково-платіжні відомості №136, №160 та №161, про які йде мова в Акті службового розслідування, містять правильну інформацію про нарахування виплати саме ст. матросу ОСОБА_27 загалом суми 10000 грн (5000 грн. + 3315,63 грн + 1684,37 грн), і ці відомості були передані ОСОБА_9 . У той час як реєстри, у яких було допущено помилки (замість ОСОБА_27 зазначено ОСОБА_28 ), позивач не формувала та жодного відношення до них не мала. Реєстри, що були підставою для перерахування формувались іншими особами, зокрема ОСОБА_11 .

Зазначені доводи позивача підтверджуються наданими відповідачем копіями розрахунково-платіжних відомостей №136, №160 та №161, які містять підпис позивача (а.с.194, 196, 198 т.1), у той час як відомості розподілу виплат, на підставі яких безпосередньо здійснено перерахування коштів ОСОБА_28 замість ОСОБА_27 , підпису позивача не містять (а.с.195, 197 т.1).

Також суд звертає увагу на те, що надана відповідачем до суду посадова інструкція бухгалтера (з нарахування одноразових видів грошового забезпечення, винагород військовослужбовцям та заробітної плати працівникам) фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , не містить підпису позивача (а.с.199-202 т.1).

Отже, до позивача не було доведено її посадові обов`язки у фінансово-економічній службі військової частини НОМЕР_1 (як бухгалтера), а також ступінь її відповідальності, яка, зокрема, визначена у пункті 3 розділу 4 посадової інструкції (бухгалтер несе відповідальність за завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених діючим законодавством та нормативними документами щодо порядку притягнення до матеріальної відповідальності).

При цьому, суд зауважує, що на посаду бухгалтера ФЕС військової частини НОМЕР_1 позивач призначена наказом від 23.03.2020 року, а надана суду копія посадової інструкції за вказаною посадою містить напис про затвердження інструкції наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24 грудня 2020 року № 388. Тобто, в період з 23 березня по 23 грудня 2020 року посадової інструкції за посадою позивача взагалі не було.

Слід зазначити, що згідно висновків Акту службового розслідування та наказу від 25.06.2021 № 61 позивача притягнуто до відповідальності за неналежне виконання своїх функціональних обов`язків, однак під час службового розслідування всупереч приписам п.1 розділу IV Порядку № 608 особою, якою проводилося службове розслідування, не виконано обов`язку вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення. Зокрема, не з`ясовано, які ж функціональні обов`язки, передбачені яким нормативним документом та якою посадовою інструкцією, мала виконувати позивач та не виконала належним чином, що призвело до завдання шкоди державі.

Суд зауважує, що як Акт службового розслідування, так і спірний наказ лише містять посилання на порушення вимог статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби ЗС України та ст.4 Дисциплінарного статуту ЗС України. Однак, зі змісту наведених вище вказаних норм Статутів, у контексті наведених вище обставин, не вбачається, які саме покладені на позивача обов`язки військової служби нею були порушені та які порушення військової дисципліни допущені позивачем.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про недоведеність під час службового розслідування протиправності поведінки позивача у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків та вини саме позивача у завданні шкоди державі.

Отже умови для притягнення позивача до матеріальної відповідальності відсутні, і наказ відповідача від 25.06.2021 № 61 в частині, що стосується покладення на позивача повної матеріальної відповідальності (п.3, 5 наказу) є протиправним та підлягає скасуванню.

Також суд вважає недоведеним і порушення позивачем військової дисципліни, про що зазначено вище, а тому підстави для накладення на позивача пунктом 1 наказу від 25.06.2021 № 61 дисциплінарного стягнення "сувора догана" є були відсутні. Тому в цій частині зазначений наказ також слід визнати протиправним та скасувати.

За таких обставин, через необґрунтованість застосування до позивача дисциплінарного стягнення, відсутність підстав для притягнення позивача до матеріальної відповідальності, суд доходить висновку і про відсутність передбачених пунктом 5 розділу XVI Порядку №260 підстав для позбавлення позивача премії за червень 2021 року у повному обсязі. Тому п.2 наказу від 25.06.2021 року також слід визнати протиправним та скасувати.

Скасовуючи вказаний пункт наказу, відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України, з метою ефективного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу не виплачену премію за червень 2021 року.

При цьому, на думку суду, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача вказаної премії, оскільки така премія позивачу ще не нарахована, її розмір відповідним наказом командира військової частини не визначений. У даному випадку, нарахування премії є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходила службу. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу вказану премію.

Беручи до уваги безпідставне утримання відповідачем з позивача коштів у загальній сумі 16216,40 грн, що підтверджується довідкою відповідача від 15.06.2024 № 157/624 (а.с.222), слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ОСОБА_26 ) кошти, утримані з її грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 61 від 25 червня 2021 року Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення. Тому дана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за увесь час затримки повного розрахунку при звільненні за період з 04.08.2021 року, обчислений шляхом множення середньоденного розміру грошового забезпечення позивача за останні два місяці служби на кількість календарних днів затримки виплати позивачу, суд зазначає, що дана вимога задоволенню не підлягає, оскільки є передчасною.

Обов`язок відповідача нарахувати та виплатити позивачу певні суми виникає лише на підставі цього рішення, а тому до здійснення відповідних виплат не можна стверджувати про виникнення у позивача права на виплату їй середнього заробітку за вказаний період.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач наголошує на пропуску позивачем встановленого строку звернення до суду з вказаним позовом. Відповідач посилається на те, що позивачу було відомо про обставини видання оскаржуваного наказу про притягнення її до матеріальної відповідальності, позивач брала участь у службовому розслідуванні та надавала пояснення. Про утримання з позивача коштів згідно оскаржуваного наказу вона була обізнана, під час звільнення з позивачем проведено повний розрахунок.

Разом з тим, суд бере до уваги доводи позивача, що її не було ознайомлено ані з Актом службового розслідування, ані з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 61 від 25 червня 2021 року «Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення», що підтверджується матеріалами справи, хоча такий обов`язок покладено на відповідача пунктом 3 розділу IV та пунктом 2 розділу VI Порядку № 608.

Отже, виходячи з дати фактичного ознайомлення позивача з зазначеними Актом та наказом, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладені судом доводи, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати позивачем не понесені, а тому розподілу між сторонами не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 123, 241-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_6 ) до військової частини НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати пункти 1-3, 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 61 від 25 червня 2021 року Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення в частині, що стосуються позивача.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ОСОБА_26 ) кошти, утримані з її грошового забезпечення на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 61 від 25 червня 2021 року Про підсумки службового розслідування за фактом незаконної виплати грошової допомоги для оздоровлення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ОСОБА_26 ) не виплачену премію за червень 2021 року.

У задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2024 року.

Суддя В.В. Андрухів