Справа № 560/1749/24
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1749/24
РІШЕННЯ

іменем України

05 серпня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області при винесенні рішення від 05.05.2023 №54 при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком з 18 квітня 2023 року та від 10.07.2023 №54 при перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком з 18 квітня 2023 року, які призвели до заниження страхового стажу та індивідуального коефіцієнтну заробітної плати пенсіонерки та розміру її пенсії за віком;

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 при призначенні пенсії з 18.04.2023 період роботи з 27.08.1984 по 16.05.1991 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах, тобто один рік роботи за один рік 6 місяців та період роботи з 01.02.1999 по 27.09.1999, відповідно до запису трудової книжки, а також відмови врахувати при обчисленні пенсії довідки про заробітну плату за період роботи в районах Крайньої Півночі за 1984-1991 роки видану муніципальним архівом муніципального району «усть-янський улус (район)» республіки саха (якутія) від 19.09.2022 №916 з 18 квітня 2023 року - з дати первинного призначення пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 : період роботи з 27.08.1984 по 16.05.1991 в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, період роботи з 01.02.1999 по 27.09.1999, відповідно до записів трудової книжки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести ОСОБА_1 обчислення пенсії за віком з 18 квітня 2023 року з урахуванням періоду роботи з 27.08.1984 по 16.05.1991 в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме один рік роботи у вказаний період часу у районі Крайньої Півночі, за один рік та шість місяців, зарахувати період роботи з 01.02.1999 по 27.09.1999, відповідно до записів трудової книжки, а також врахувати при обчисленні пенсії за віком з 18 квітня 2023 року довідку про заробітну плату видану муніципальним архівом муніципального району «усть-янський улус (район)» республіки саха (якутія) від 19.09.2022 №916 за період роботи в районах Крайньої Півночі за 1984-1991 роки, враховуючи фактично виплачені кошти.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком. Водночас, як зазначає позивач, при призначенні йому пенсії відповідачем не було зараховано в пільговому обчисленні (один рік за один рік і шість місяців) періоду його роботи в районах Крайньої Півночі з 27.08.1984 по 16.05.1991, а також протиправно не зараховано період роботи з 01.02.1999 по 27.09.1999 згідно трудової книжки. З урахуванням зазначеного, позивач вважає протиправні дії відповідачів, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подали до суду відзив на позов, в якому останні заперечують проти позовних вимог та просять суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначив про безпідставність вказаних відповідачем у відзиві на позов тверджень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.04.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву позивача та прийнято рішення № 54 від 05.05.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV).

При зверненні за призначенням пенсії позивачкою надано довідку про заробітну плату від 19.09.2022 №916, видану муніципальним архівом республіки саха (російської федерації).

Пенсію позивачу обчислено з врахуванням страхового стажу 21 рік 6 місяців 2 дні та заробітної плати за періоди роботи з 01.09.1984 по 31.08.1989 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.01.2001 по 30.11.2001 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку). Розмір пенсії з 18.04.2023 становив 4661,76 грн.

В подальшому відповідачем пенсію ОСОБА_1 перераховано, зокрема, при перерахунку пенсії не взято до уваги довідку від 19.09.2022 №916, оскільки, на виконання вимог статті 40 Закону для підтвердження достовірності вказаної довідки про заробітну плату, виданої організацією, що знаходиться на території держави-агресора, первинних документів позивачка не надала, тому підстави для врахування довідки при обчисленні пенсії відсутні.

В результаті перерахунку розмір пенсії ОСОБА_1 з 18.04.2023 склав 2520,00 грн (12236,71 грн (середня заробітна плата у галузях економіки України за 2020-2022 роки) х 0,14045 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) = 1718,65 грн (заробіток для обчислення пенсії) х 0,21500 (коефіцієнт страхового стажу) = 369,51 грн (розмір пенсії за віком) + 92,38 грн (підвищення згідно ч. 3 ст. 29 (369,51 х 25%)) = 461,89 грн (загальний розмір пенсії) + 1631,11 грн (доплата до мінімальної пенсійної виплати 2093,00 грн) + 427,00 грн (доплата особам, яким не виповнилося 70 років) = 2520,00 грн.).

В результаті проведеного перерахунку пенсії за період з 18.04.2023 по 31.07.2023 утворилась переплата в сумі 7353,38 грн., про що повідомлено позивача листом від 24.07.2023 №2200-0305-8/66903.

Також, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.07.2023 №2200-0305-8/66903 позивачку повідомлено, зокрема, про те, що при перерахунку пенсії не враховано довідку про заробітну плату від 19.09.2022 №916, видану муніципальним архівом республіки саха (російської федерації), а також відсутні підстави для врахування до страхового стажу позивачки період роботи з 01.02.1999 по 27.09.1999 згідно трудової книжки від 03.09.1979 серії НОМЕР_1 , а саме в записі дати про прийняття на роботу міститься виправлення, що не відповідає вимогам Інструкції.

Не погоджуючись з такими діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Згідно із п.5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі"працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, до 1 березня 1960 року зараховувати за два роки роботи при розрахунку стажу для отримання пенсії за віком, по інвалідності і за вислугу років, а після 1 березня 1960 року - за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно з п.1, 2 Розділу 1 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Президії Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 № 530/П-28, пільги, встановлені Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" і від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, що працюють з районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", надаються всім робочим і службовцям (в тому числі місцевим жителям і іншим особам, прийнятим на роботу на місці) державних, кооперативних і громадських підприємств, установ, організацій, що знаходяться в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Пільги, передбачені статтями 1, 2, 3, 4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року, з урахуванням змін та доповнень, внесених Указом від 26 вересня 1967 року, надаються незалежно від наявності письмового строкового трудового договору.

Системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців) є сукупність наступних обставин:

1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях;

2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

При цьому основним документом, підтверджуючим факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях, є її трудова книжка. Також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема архівною довідкою.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 27.07.2022 у справі № 560/755/19, від 17.10.2022 у справі № 592/5589/17.

Верховний Суд зазначив, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупності.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.09.1979 позивач з 27.08.1984 по 16.05.1991 працювала в кар`єрі "Солуур" ГЗК "Куларзолото" об`єднання "Якутзолото".

Зазначений період трудової діяльності також додатково підтверджується довідкою про заробітну плату від 19.09.2022 №916, видану муніципальним архівом республіки саха (російської федерації).

Спору, що місцевість, де працював позивач у спірні періоди, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Відтак, враховуючи, що стаж роботи ОСОБА_1 з 27.08.1984 по 16.05.1991 в районі Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, підтверджується записами в трудовій книжці, які також безпосередньо кореспондуються з відомостями у відповідній довідці, то такий спірний період роботи позивача підлягає пільговому розрахунку як один рік роботи за один рік шість місяців.

Доводи пенсійного органу мотивовані лише тим, що позивач не надав для підтвердження достовірності вказаної довідки про заробітну плату, виданої організацією, що знаходиться на території держави-агресора, первинних документів, що, однак, не може бути достатньою підставою для відмови у зарахуванні відповідного періоду у пільговому обчисленні, враховуючи відомості з трудової книжки позивача, а також архівної довідки.

Стосовно незарахування періоду роботи позивача з 01.02.1999 по 27.09.1999 до її страхового стажу згідно трудової книжки від 03.09.1979 серії НОМЕР_1 , з підстав того, що в записі дати про прийняття на роботу міститься виправлення, що не відповідає вимогам Інструкції, суд зазначає наступне.

Як зазначалося вище, згідно з приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

За приписами п.26 Порядку №637 якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974р. №162 (зі змінами) (далі Інструкція №162), що була чинна на момент видачі позивачеві трудової книжки від 25.07.1988 серії НОМЕР_1 , трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу; прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження та заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і уставами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видано дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції і про виплачені у зв`язку із цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не вносяться.

Пунктом 2.5 Інструкції №162 передбачено, що у разі виявлення неправильного чи неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагородження і заохочення і інші виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати робітнику в цьому необхідну допомогу.

Згідно з п.2.7 Інструкції №162 якщо підприємство, що внесло неправильний чи неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності вищестоящою організацією, якій підпорядковувалося ліквідоване підприємство.

Аналогічні приписи містяться і у п.п.1.1, 2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за №110.

При цьому, п.1.2 Інструкції №58 від 29.07.1993р. передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Пунктами 2.12-2.13 Інструкції №58 передбачено, що після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні із заявою про призначення пенсії за віком подано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 03.09.1979.

Надана трудова книжка позивача містить належні записи про прийняття на роботу та звільнення з роботи, записи оформлені належним чином, у разі необхідності засвідчені підписами та скріплені печатками підприємств. Титульний аркуш трудової книжки містить відтиск печатки та підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок, а також підпис особи на ім`я якої видана трудова книжка.

В даному випадку, підставою для неврахування до страхового стажу періоду трудової діяльності позивача згідно записів у трудовій книжці стала та обставина, що в записі дати про прийняття на роботу міститься виправлення. Дані обставини не є спірними сторонами не заперечується.

Згідно записів у трудовій книжці позивача судом встановлено, що позивач в період з 01.02.1999 по 27.09.1999 працювала помічником пекаря у СП "Універсам".

Суд зазначає, що наявність виправлення в записі дати про прийняття на роботу, жодним чином не впливає на можливість зарахувати періоди роботи позивача до страхового стажу, оскільки формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на загальних підставах. Наведене цілком узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, висновки якого мають враховувати суди відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України. Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині вищевказаного періоду роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду до суду не надано, при цьому слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про те, що період роботи позивача з 01.02.1999 по 27.09.1999, який зазначений в трудовій книжці позивача, безпідставно не був зарахований відповідачем до страхового стажу позивача.

З огляду на наведене, відповідачами безпідставно не взято до уваги зміст трудової книжки стосовно трудової діяльності позивача, не здійснено відповідний підрахунок стажу позивача та передчасно прийнято рішення про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 від 10.07.2023 №54.

Враховуючи вищезазначене, суд, із урахуванням ст. 9 КАС України, вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту права позивача та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 від 10.07.2023 №54, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 період її роботи у районах Крайньої Півночі з 27.08.1984 по 16.05.1991 у пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року; період її роботи у СП "Універсам" згідно трудової книжки від 03.09.1979 серії НОМЕР_1 з 01.02.1999 по 27.09.1999 до страхового стажу та здійснити перерахунок пенсії з 18.04.2023 з урахуванням цих періодів, врахувавши при обчисленні пенсії довідку про заробітну плату видану муніципальним архівом муніципального району «усть-янський улус (район)» республіки саха (якутія) від 19.09.2022 №916.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області при винесенні рішення від 05.05.2023 №54 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 18 квітня 2023 року, які призвели до заниження страхового стажу та індивідуального коефіцієнтну заробітної плати пенсіонерки та розміру її пенсії за віком, суд виходить з наступного.

Судом з матеріалів справи встановлено, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за принципом екстериторіальності, розглянуто заяву позивача від 18.04.2023 про призначення пенсії, та прийнято рішення № 54 від 05.05.2024 про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-IV).

Пенсію позивачу обчислено Головним управлінням ПФУ в Хмельницькій області з врахуванням страхового стажу 21 рік 6 місяців 2 дні та заробітної плати за періоди роботи з 01.09.1984 по 31.08.1989 (згідно довідки про заробітну плату) та з 01.01.2001 по 30.11.2001 (згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку). Розмір пенсії з 18.04.2023 становив 4661,76 грн.

Отже, аналізуючи зазначене суд не вбачає протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області при винесенні рішення від 05.05.2023 №54 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 18 квітня 2023 року, які б призвели до заниження страхового стажу та індивідуального коефіцієнтну заробітної плати пенсіонерки та розміру її пенсії за віком, оскільки останнім лише приймалося рішення про призначення пенсії.

Щодо належного відповідача, суд зазначає таке.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону № 1058-IV).

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування , затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України № 13-1 від 07.07.2014) (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.3 Порядку № 22-1:

- заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб;

- заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436;

- заява про призначення пенсії може подаватись представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно із пунктом 1.8 Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 встановлено:

- рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи;

- рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

За приписами пункту 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Вищевказане свідчить про те, що розгляд документів та безпосередньо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії розглядає пенсійний орган за принципом екстериторіальності. Тобто, не за місцем проживання/реєстрації пенсіонера.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви про призначення пенсії за віком та винесення рішення за заявою позивача здійснювало Головне управління ПФУ в Чернігівській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку, перерахунок пенсії позивача згідно матеріалів справи проводило Головне управління ПФУ в Хмельницькій області.

Отже, належними відповідачами у справі є Головне управління ПФУ в Чернігівській області та Головне управління ПФУ в Хмельницькій області.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині позовних вимог до Головного управління ПФУ в Рівненській області.

З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому підлягає стягненню з Головного управління ПФУ в Хмельницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 №54 від 10.07.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи період її роботи у районах Крайньої Півночі з 27.08.1984 по 16.05.1991 у пільговому обчисленні з розрахунку один рік за півтора року; до страхового стажу період її роботи у СП "Універсам", згідно трудової книжки від 03.09.1979 серії НОМЕР_1 , з 01.02.1999 по 27.09.1999, та здійснити перерахунок пенсії за віком з 18.04.2023 з урахуванням цих періодів, врахувавши при обчисленні пенсії довідку про заробітну плату видану муніципальним архівом муніципального району «усть-янський улус (район)» республіки саха (якутія) від 19.09.2022 №916.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005 , код ЄДРПОУ - 21390940) Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н, 33028 , код ЄДРПОУ - 21084076)

Головуючий суддя І.І. Тарновецький