Справа № 140/5722/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5722/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) та просить визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.01.2023 по 30.05.2023 у зв`язку з отриманою травмою пов`язаною із захистом Батьківщини; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.01.2023 по 30.05.2023 у зв`язку з отриманою травмою пов`язаною із захистом Батьківщини (з урахування раніше виплачених сум).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . Наразі є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира військової частини позивача було направлено у відрядження в район виконання завдання для виконання бойових завдань на території України з метою забезпечення національної безпеки і оборони України.

11.11.2022 під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, збройними формуваннями російської федерації був нанесений артилерійський обстріл в районі населеного пункту Орлянське, Куп`янського району, Харківської області та позивач отримав акубаротравму. Останнім висновком військово-лікарської комісії, було встановлено, що травма була пов`язана із захистом Батьківщини.

18.12.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою виплати йому недоотримане грошове забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку пораненням/травмою, пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 23.01.2023 по 30.05.2023.

Однак, відповідач не надав відповіді на даний рапорт.

На момент переведення, із позивачем було проведено розрахунки до яких не було включено виплату грошового забезпечення за травму, яку було пов`язано із захистом Батьківщини за період лікування позивача.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 03.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.19).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача проти позову заперечив з наступних підстав (а.с.22-41).

В обґрунтування своєї правової позиції посилається на те, що за період лікування та перебування у відпустці за час перебування в районі виконання бойових завдань по 13.01.2023 включно позивачу було нараховано та виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду у повному обсязі.

Вважає, що за період часу з 13.01.2023 по 30.05.2023, коли позивач перебував на лікуванні і відпустці для лікування у довідках ВЛК вказано, що лікування пов`язане з проходженням військової служби, а отже у відповідності до Постанови №168 та Наказу №260 за цей період позивач не набув право на виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн. пропорційно дням лікування та перебування у відпустці для лікування.

Представник відповідача зауважує, що у довідці ВЛК №72 не зазначено про те, що отримана позивачем травма пов`язана із захистом Батьківщини та не зазначено ступінь тяжкості травми, що відповідно до вищезазначених нормативно-правових актів виключає право позивача на нарахування та виплату додаткової винагороди за період лікування та перебування у відпустці після лікування.

З наведених підстав просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №149 від 15.06.2022 року солдат ОСОБА_1 , гранатометника 1 стрілецької роти 1-го стрілецького батальйону вибув у відрядження в район виконання бойових завдань на території України, в оперативно-тактичне угрупування «Соледар», з 16.06.2022 до особливого розпорядження (а.с.29).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №295 від 11.11.2022 року позивач, який перебував в районі виконання бойових завдань на території України, в оперативно-тактичному угрупувавші «Лиман» і зазнав поранення, з 11.11.2022 вибув на лікування в комунальне некомерційне підприємство «Куп`янська міська лікарня», смт. Ківшарівка Харківської області (а.с.30).

Довідкою №218/5/408А від 17.11.2022, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , підтверджено, що ОСОБА_1 одержав акубаротравму під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань з відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, в районі населеного пункту Орлянське Куп`янського району, Харківської області (а.с.7).

Як слідує з наказу в/ч НОМЕР_1 №315 від 29.11.2022 позивач 27.11.2022 повернувся з лікування, з КЕШ «Куп`янська міська лікарня», смт. Ківшарівка Харківської області, в район виконання бойових завдань на території України, в оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с.31).

За вказаний період ОСОБА_1 було повністю виплачено грошове забезпечення за час лікування у з КНП «Куп`янська міська лікарня», що підтверджується карткою особовго рахунку військовослужбовця за 2022 рік (а.с.32).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №14 від 14.01.2023 солдат ОСОБА_1 з 13.01.2023 вибув на лікування у госпіталь, військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 (а.с.34).

Як слідує з матеріалів справи, за час лікування позивачу видано довідку військово-лікарської комісії №72 від 28.01.2023 відповідно до якої позивач отримав захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с.13).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №30 від 30.01.2023 ОСОБА_1 , прибув з госпіталю, військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , в пункт постійної дислокації військової частини 30.01.2023. Зі згаданого наказу вбачається, що з 31.01.2023 позивач вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 діб з 31.01.2023 року по 01.03.2023 (а.с.35).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №71 від 10.03.2023 позивач з військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) 11.03.2023 вибув на лікування в госпіталь, військова частина НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 (а.с.36).

З наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №85 від 23.03.2023слідує, що ОСОБА_1 з госпіталю, військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , переведений на лікування у лікарню, комунальне некомерційне підприємство «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, м. Луцьк (а.с.37).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №158 від 31.05.2023 позивач 31.05.2023 року прибув до пункту постійної дислокації, м. Володимир, з лікарні, комунальне некомерційне підприємство «Волинська обласна психіатрична лікарня» с. Липини Волинської області (а.с.38).

Згідно з виписки з історії хвороби ОСОБА_1 від 30.05.2023, виданої комунальним некомерційним підприємством «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» позивачу встановлено діагноз розлад адаптації у вигляді астено-невротичної реакції F 43.2 (а.с.12).

Крім того, вищезгаданим лікувальним закладом позивачу видано довідку військово-лікарської комісії №246 від 25.05.2023 в якій зазначено про те, що позивач дійсно отримав захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с.9).

На звернення ОСОБА_1 з вимогою про виплату недоотриманої суми грошового забезпечення відповідач відповіді не надав.

Не погоджуючись із бездіяльність в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд враховує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII з наступними змінами та доповненнями (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2011-XII) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частинами другою-четвертою цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, Постанова №168 не містить такої обов`язкової умови як безперервне перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Як свідчать дані карток особового рахунку військовослужбовця за 2022-2023 роки (а.с.32-33), позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000 гривень за період з жовтня 2022 року по 13.01.2023, що підтверджується і відзивом відповідача.

Спірним питанням в межах розгляду даної справи є наявність у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за період його лікування та перебування у відпустці з 23.01.2023 по 30.05.2023.

Як уже вказувалося судом вище, положеннями Постанови №168 передбачено дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:

1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;

2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Так, матеріалами справи підтверджується та обставина, що у період з 13.01.2023 по 30.01.2023 ОСОБА_1 перебував на лікуванні у госпіталі, військова частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №14 від 14.01.2023 та довідкою військово-лікарської комісії №72 від 28.01.2023 (а.с.13, 34).

З тексту вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_1 23.01.2023 проведено операцію остеотомії таранної та човникоподібної кісток з видаленням остеофітів після закритого неконсолідованого перелому човникоподібної кістки правої ступні (25.06.2022) з тимчасовим порушенням функції правої нижньої кінцівки. Зазначено, що захворювання пов`язане із проходженням військової служби.

Суд звертає увагу на тому, що матеріали справи не містять даних про те, що позивач з моменту його поранення, яке мало місце 11.11.2022, виконував інші бойові завдання, де б міг отримати нові поранення.

У період з 13.03.2023 по 30.05.2023 позивач проходив стаціонарне лікування у КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради, що підтверджується копією виписки №1443 (а.с.12), із розділу «скарги» якої вбачається, що ОСОБА_1 поступив на лікування зі скаргами, а саме: постійно тріщить голова, дзвін у лівому вусі, безсоння, часті пробудження під час сну, тривога. У розділі «лікування» даної виписки вказано амітриптилін, карбамазепін. В розділі «консультації», зокрема, зазначено, що ступінь важкості травми легка.

25.05.2023 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради видано довідку військово-лікарської комісії №246 з якої вбачається, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с.9).

Суд звертає увагу на те, що процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями визначена Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, що затверджене наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Так, відповідно до пункту 1.2. даного Положення військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Пунктом 21.1. Положення встановлено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до п. 21.5. Положення постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, в тому числі, в таких формулюваннях:

«Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо воно виникло під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції (операції об`єднаних сил), забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України;

«Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, крім захворювань (поранень, контузій, каліцтв, травм), які виникли (одержані) в періоди служби, передбачені підпунктами «а», «ґ» цього пункту, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Із довідок військово-лікарської комісії від 25.05.2023 №246 та 28.01.2023 №72 слідує, що за результатами медичного огляду ОСОБА_1 ВЛК прийшла до висновку, що захворювання позивача пов`язані з проходженням військової служби.

З огляду на вказане, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивач не набув права на виплату винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування позивача на стаціонарному лікуванні у спірний період, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи та у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

ішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя А.Я. Ксензюк