Справа № 400/5852/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 р. № 400/5852/24

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу,

за позовомВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,
до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пров. Бебюш Капон, 16,м. Первомайськ,Миколаївська обл., Первомайський р-н,55213,
провизнання протиправною та скасування постанови від 19.04.2024 у виконавчому провадженні №74792156,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районні Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з вимогами про визнання протиправним та скасування постанови старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районні Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чувашової Алесі Федорівни від 19.04.2024 у виконавчому провадженні №74792156 про стягнення з військової частини НОМЕР_1 виконавчого збору у розмірі 32000,00 гривень.

Свої позовні вимоги військова частина обґрунтувала тим, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №400/8811/23 зобов`язано нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 106124,20 гривень, оскільки це рішення майнового характеру, то у такому випадку, відповідно до ч.2 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір з боржника повинен стягуватися у розмірі 10% суми, що підлягає примусовому стягненню, але у цьому випадку, відповідач протиправно застосував розмір виконавчого збору передбачений ч.3 ст.27 Закону, як для рішень немайнового характеру.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив, в якому свою позицію аргументував тим, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст.63 передбачений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. Таким чином, рішення за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення є рішеннями немайнового характеру, а тому до цих проваджень необхідно застосовувати виконавчий збір у розмірі передбаченому ч.3 ст.27 Закону.

Судом тричі призначались судові засіданні в режимі відеоконференції. 22.07.2024 судове засідання не відбулося, у зв`язку з відключенням електроенергії в приміщенні суду. Судові засідання 08.07.2024 та 06.08.2024 не відбулися, оскільки представник позивача не зміг підключитися до відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів технічних причин на його боці.

Відповідно до ч.5 ст.195 КАС України, ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, його представник, який подав відповідну заяву, крім випадку коли суд після призначення судового засідання чи під час такого засідання втратив технічну можливість забезпечити проведення відеоконференції.

06.08.2024 оскільки представники сторін в судове засідання не з`явилися, до відеоконференції не підключилися, враховуючи, що це вже друге судове засідання, суд ухвалив рішення про розгляду справи без участі представників сторін, в порядку письмового провадження відповідно до вимог, передбачених ч.9 ст.205 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

31.01.2024 постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі №400/8811/23 задоволено позов ОСОБА_1 та визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 року по 09.05.2019 року включно; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 року по 09.05.2019 року у розмірі 106124 грн. 20 коп. (сто шість тисяч сто двадцять чотири гривні 20 копійок) відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року за №100.

09.02.2024 Миколаївським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №400/8811/23.

19.04.2024 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районні Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №74792156 про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.11.2018 року по 09.05.2019 року у розмірі 106124 грн. 20 коп. (сто шість тисяч сто двадцять чотири гривні 20 копійок) відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 року за №100.

Також, 19.04.2024 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районні Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про стягнення виконавчого збору, якою вирішено стягнуто з боржника військової частини НОМЕР_1 за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника, а саме 32000 гривень.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до ч.2. ст.27 Закону, виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Вирішуючи цей спір, суд виходить з наступного. Виконавчий збір у розмірі 10 відсотків відповідно до вимог ч.2 ст.27 Закону, стягується виключно у разі: 1) стягнення коштів; 2) повернення майна; 3) стягнення заборгованості зі сплати аліментів. По цій справі йде мова не про стягнення коштів, а про зобов`язання боржника здійснити нарахування та виплату коштів. Тобто, жодна обставина передбачена ч.2 ст.27 Закону у цьому випадку відсутня.

Натомість, відповідно до ст.63 Закону, рішення немайнового характеру, це рішення за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення. У цьому випадку, як раз йде мова про зобов`язання військову частину здійснити нарахування та виплату середнього заробітку за час затримки на користь стягувача. Зазначення рішення суду може бути виконано виключно самим боржником, і не передбачає механізму примусового виконання, як у випадку рішень майнового характеру, коли державний/приватний виконавець має право вчинити дії щодо арешту, вилучення (списання коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Тобто, різниця між рішеннями майнового та немайнового характеру у розумінні Закону України «Про виконавче провадження» проходить саме у можливості чи неможливості державним/приватним виконавцем його примусово виконати незалежно від дії та волі боржника. Рішення немайнового характеру, як раз відрізняються тим, що бути виконаними без участі боржника не можуть. Натомість, такі рішення можуть мати майновий еквівалент або якимось іншим чином впливати на майновий стан боржника. Та обставина, що зобов`язання боржника у цьому випадку навіть мають чітко виражені грошові межі (106124,20 гривень) не змінюють їх немайновий характер, оскільки виконати це рішення може лише боржник особисто, шляхом нарахування та виплати відповідної суми. В іншому випадку, якщо б стояло питання про стягнення коштів в розмірі 106124,20 гривень, а не зобов`язання їх нарахувати та виплатити, то виконання цього рішення відбувалося не у порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а в порядку передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Саме виконання рішення суду державним виконавцем стосовно військової частини в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», як раз красномовно свідчить про немайновий характер зобов`язань.

За таких обставин, відповідач правомірно застосував у цьому випадку ч.3 ст.27 Закону під час визначення розміру виконавчого збору, а не ч.2 ст.27. Враховуючи викладене, суд не вбачає в діях відповідача протиправності та підстав для визнання постанови протиправною та її скасування.

В задоволенні позову відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 205, 241, 244, 242 - 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) до Першого відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пров. Бебюш Капон, 16,м. Первомайськ,Миколаївська обл., Первомайський р-н,557) відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 06.08.2024