Справа № 308/4155/24
Суддя: Крегул М. М.
Дата ухвалення: 2024-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/4155/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 травня 2024 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судових засідань Микуланинець О.І.,
представник позивача Пензеник В.
представника відповідача Вовканич А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що 10 лютого 2024 року відносно ОСОБА_1 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1411461, складена поліцейським 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Синчук Тетяною Віталіївною.
Позивач вважає, що оскаржувана постанова ЕНА № 1411461 є незаконною, винесена з порушенням закону та підлягає скасуванню.
Зазначила, що не порушувала вимог дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено». 10 лютого 2024 року, близько 13 години 20 хвилин, перебуваючи на АЗС «АNР», після розмови у справі з іншою особою, сіла за кермо автомобіля, увімкнула лівий покажчик повороту і здійснювала маневр розвороту, щоб виїхати з території АЗС у відповідному місці виїзду, однак в цей час мій автомобіль зупинила поліцейська ОСОБА_2 , яка без будь-яких на це законних підстав винесла оскаржувану постанову. На усні пояснення та зауваження позивача щодо того, що нею не порушено ніяких вимог дорожнього знаку чи знаків, вона належним чином не відреагувала.
При цьому, доказів вчинення правопорушення не існує, оскільки не існувало і самого адміністративного правопорушення.
Також вказує, що в пункті 5 оскаржуваної постанови зазначено, що «10.02.2024 13:23:24 /с. Великі Лази, вулиця Східна/ Водій порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», здійснивши проїзд в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4.6.ПДР «Порушення вимог знаків пріоритету».
Разом з тим, в даному випадку дорожній знак 3.21 відноситься до категорії «Заборонні знаки», а не «Знаки пріоритету», а пункт 8.4.6 ПДР, зазначений у постанові, стосується саме знаків пріоритету і ніяк не стосується заборонних знаків.
Крім того, поліцейською було складено оскаржувану постанову порушенням порядку визначено КУпАП, порушено права позивача, визначені ст. 268 КУпАП України, справа розглянута без попередження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи.
З урахуванням наведеного позивач просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 10 лютого 2024 року, серії ЕНА №1411461.
15.04.2024 року від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що 10.02.2024 року під час несення служби в с. Великі Лази, вул. Східна поліцейським - ОСОБА_2 було виявлено порушення вимог пункту 8.4.б ПДР України так як водій транспортного засобу Skoda Octavia з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 (далі - Позивач) здійснив в`їзд в зону дії дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонений» на територію автозаправки «ANP», за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Інспектор належним чином представився, пояснив суть правопорушення, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України.
Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог 8.2. б ПДР України - проїзд в зоні дії дорожнього знаку 3.21 «В`їзд Заборонено», прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо Позивача.
Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Інспектор виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340грн., відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУПАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови, та під підпис було запропоновано отримати її копію.
Щодо доводів позивача про те, що не здійснював в`їзд в зону дії заборонного дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонений», а мотивує тим, що розмовляв на АЗС з іншою особою та в подальшому сів за ТЗ, включив світловий покажчик повороту та намагався виїхати з території АЗС спростовується відеозаписом наданим суду.
З відеозапису також вбачається, що зупинивши вищевказаний ТЗ о 13 год 23 хв 50 сек, поліцейська повідомляє Водію/Позивачу, що остання рухається в зоні дії заборонного знаку 3.21. «В`їзд заборонено», на що Позивач відповідає: «Я просто дуже спішу», не обмовляючись ні словом про те, що вона знаходилась вже на території АЗС. Тобто, словами: «Я просто дуже спішу», позивачка визнає свої дії, що вона заїхала тому що дуже спішить.
Також зазначає, що на відео видно як при наближенні ТЗ Шкода Октавіа до поліцейських в неї не працюють світлові покажчики повороту, про що пише Позивач в позовній заяві.
Крім того, вбачається, що весь час зафіксований на нагрудну камеру поліцейського йде розгляд справи за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП - порушення вимоги дорожнього заборонного знаку 3.21 «В`їзд заборонено». Про знаки Пріоритету, на які вказує позивач у позовній заяві не йде мова. Більше того, поліцейським було подано на ім`я начальника УПП в Закарпатській області ДПП відповідний рапорт про уточнення деяких даних щодо змісту постанови серії ЕНА №1411461 від 10.02.2024 року, а саме через нестабільну роботу службового планшету та перебиванні й підвисання мережі, при винесенні Постанови серії ЕНА №1411461 на гр. ОСОБА_1 планшет сам випадково підтяг неправильну фабулу правопорушення.
У зв`язку з чим просить вважати правильним зазначенням пункту ПДР порушеного громадянкою ОСОБА_1 - саме пункт 8.4.В так як в ньому передбачено порушення вимог заборонних знаків
Щодо тверджень позивача, що справа про скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП була розглянута поліцейською за відсутності Позивачки (ст. 249 КУпАП), що Позивачу не надано можливість пояснити ситуацію про що свідчать відсутність її підписів у постанові, її не повідомлено про дату та час розгляду справи, не дотримано вимог до змісту постанови (ст. 283 КУпАП), а саме - Постанова серії ЕНА №1411461 від 10.02.2024 року не містить даних, щодо порядку оскарження постанови, відповідач зазначає, що такі є необґрунтованими та такими, що їх не варто брати до уваги.
Зазначає, що у додатковому повідомленні Позивачу про дату та час розгляду справи не було необхідності так, як Водій не заявляв клопотання про відкладення справ, а знаходився поруч поліцейських.
Також з відеозапису (доказу) по справі, видно, що о 13 год 31 хв 44 сек Позивач ставить два підписи: за ознайомлення її з правами особи, яка притягається до відповідальності (13 год 29 хв ознайомлення з правами) та за отримання копії постанови.
З урахуванням наведеного відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.03.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк на усунення недоліків.
Ухвалою судді від 28.03.2024 року провадження у справі відкрито і призначено судовий розгляд.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Пензеник В. підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав та мотивів наведених в ній.
Представник відповідача Вовканич А. у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив у задоволенні таких відмовити з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.
Спірні правовідносини регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР) та ст.286 КАС України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Згідно з ч.2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.
Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, в тому числі частини 1 статті 122 КУпАП.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.
Як встановлено судом, 10 лютого 2024 року відносно позивача ОСОБА_1 , винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1411461, складена поліцейським 1 взводу 2 роти УПП батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області Синчук Тетяною Віталіївною.
Зі змісту постанови слідує, що 10.02.2024 року о 13 год. 23 хв. в с Великі Лази, вул. Східна, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Scoda Octavia НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» здійснивши проїзд в зоні дії знаку, чим порушила п. 8.4. б ПДР України порушення вимог знаків пріоритету, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Диспозицією ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
До матеріалів справи, через систему «Електронний суд», представником відповідача долучено відеозапис «розгляд справи ОСОБА_1 mp4», записано 0165569, з нагрудної камери поліцейського, який досліджено у судовому засіданні.
Разом з тим, досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що в оскаржуваній постанові є відсутнім посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фіксацію правопорушення, а також не долучено відеозапис.
Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст.ст. 73, 74 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 , від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.
Окрім цього, в оскаржуваній постанові вказаного, що правопорушення вчинено за проїзд в зоні дії знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушено п. 8.4.б ПДР України «Порушення вимог знаків пріоритету».
Разом з тим, дорожній знак 3.21 відноситься до категорії «Заборонні знаки».
Щодо тверджень відповідача про те, що поліцейським було подано на ім`я начальника УПП в Закарпатській області ДПП відповідний рапорт про уточнення деяких даних щодо змісту оскаржуваної постанови, суд відхиляє такі, оскільки рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, так як механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.
За змістом ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Такого висновку дійшла Велика Палати Верховного Суду у своїй постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19.
В пункті 30 постанови Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
У своєму рішенні від 10.02.1995 у справі «Аллене де Рібемон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №1411461 від 10 лютого 2024 року, слід скасувати, а провадження у справі закрити.
Керуючись ст. ст. 90, 241-256, 271, 286 КАС України, ст. ст. 121, 247, 251, 258, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Постанову серії ЕНА №1411461 від 10 лютого 2024 року про накладення адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати, провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Ф.Ернеста, 3).

Час та дата складання повного тексту рішення 15.05.2024 року о 10 год. 25 хв..

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду М.М. Крегул