Справа № 148/523/24
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/523/24
Провадження №2-а/148/13/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом. В обгрунтування позовних вимог послався на те, що 03.08.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 - підполковником ОСОБА_2 винесено постанову №1405, згідноякої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

11.07.2023 в АДРЕСА_1 до позивача під`їхав автомобіль з особами, які представились військовою комендатурою ІНФОРМАЦІЯ_3 і повідомили про необхідність пред`явлення їм документів, що ОСОБА_1 невідкладно зробив. Ознайомившись з документами, зазначеними особами було заповнено та вручено йому повістку №РЗ/0717, згідно якої було повідомлено, що для встановлення відповідності перебування на військовому обліку слід прибути 12.07.2023 о 09:00 год. за адресою Свідницького, 5.

Зазначена у повістці вимога про необхідність з`явитись 12.07.2023 за адресою: Свідницького, 5 для встановлення відповідності перебування на військовому обліку, суперечить обставинам вчиненого правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, оскільки його притягнуто за те, що він не прибув 12.07.2023 на 09:00 год. на призовну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження ВЛК з метою встановлення ступеня придатності до військової служби, хоч його туди і не викликали. Тобто правопорушення, за яке його притягнуто до відповідальності, він не вчиняв.

Більше того, 21.07.2023 він самостійно, без виклику відповідачем прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, який йому вручено не було, а лише вказано, де потрібно поставити підпис. Зробити його фотокопію не представлялось можливим, оскільки телефон у нього було вилучено черговим на вході.

Розуміючи, що протокол відносно нього складено неправомірно, того ж дня, 21.07.2023, він звернувся на наданням професійної правничої допомоги та на адресу відповідача було скеровано клопотання про долучення до його особової справи документів на підтвердження представництва його інтересів в ІНФОРМАЦІЯ_4 адвокатом.

03.08.2023 близько 14 год. 00 хв. адвокат прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак на розгляд справи його не допустили.

20.02.2024 на адресу позивача надійшов лист з Тульчинського ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2024 про стягнення з нього штрафу у розмірі 6800,00 грн. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, було встановлено наявність оскаржуваної постанови №1405 від 03.08.2024 про накладення адміністративною стягнення.

Вказану постанову позивач вважає незаконною з огляду на те, що згідно неї його викликали з`явитись для встановлення відповідності перебування на військовому обліку за адресою: АДРЕСА_2 , а притягли до відповідальності за неприбуття за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження ВЛК. Мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить зазначення, що він не прибув на призовну дільницю 21 липня 2023 року, хоча дана обставина не відповідає дійсності. Крім того, в протоколі №Т472 від 21.07.2023 (як вказано в оскаржуваній постанові) зазначено, що розгляд справи відбудеться о 14 год. 00 хв. 03.07.2023, замість 03.08.2023 (день, коли винесено постанову); винним у вчиненні адміністративного правопорушення визнано ОСОБА_3 , а не ОСОБА_1 ; дата набрання чинності постанови вказана 14.07.2023, замість 14.08.2023.

Позивач вважає, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності складається із суцільних помилок та невідповідностей та, як результат, не містить ознак законності.

За таких обставин позивач просить постанову № 1405 від 03.08.2023, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП визнати незаконно і скасувати, а провадження у справі закрити.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без участі сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

26.04.2024 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 до суду надійшов відзив на позов, згідно якого позов не визнається, як безпідставний. Так, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

11.07.2023 позивачу, відповідно до розписки про отримання повістки № РЗ/0717, було повідомлено про необхідність прибути 12.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення відповідності перебування на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 . Незважаючи на те, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про необхідність з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач проігнорував виклик і у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився. Таким чином, він не виконав обов`язки, визначені в ЗУ «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу».

З метою притягнення до адміністративної відповідальності, 21.07.2023 начальником відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , майором ОСОБА_4 складено адміністративний протокол № Т/472 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Про те, що розгляд справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відбудеться 03.08.2023 о 14 годині в кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 було повідомлено належним чином, а саме вголос під час складання протоколу, що підтверджується його особистим підписом в протоколі, а також ОСОБА_1 доводились права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 68 Конституції України, про що ОСОБА_1 також поставив свій підпис.

ОСОБА_1 на розгляд справи не прибув, хоч і усвідомлював, що в разі його відсутності, справа може бути розглянута без нього.

Враховуючи вищезазначене, а також враховуючи, що ОСОБА_1 не надав доказів, які підтверджують поважність причин його неприбуття 12.07.2023 відповідно до повістки №РЗ/0717 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , 03.08.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову № 1405 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень, яка є законною та обгрунтованою.

На думку представника відповідача, вказана постанова хоч і містить незначні описки, при цьому не виключає вини ОСОБА_1 , що сам визнає позивач у своїй позовній заяві, та того факту, що він не прибув у зазначену в отриманих ним документах дату, час та місце. Тому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 45-47).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії повістки №РЗ/0717 вбачається, що ОСОБА_1 , який проживає: АДРЕСА_4 , належить з`явитися для встановлення відповідності перебування на військовому обліку до ІНФОРМАЦІЯ_3 та запропоновано прибути 12.07.2023 о 09:00 год. за адресою: Свідницького, 5 (а.с. 8).

З копії розписки № РЗ/0717 встановлено, що 11.07.2023 ОСОБА_1 вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09.00 год. 12.07.2023, про що наявний його підпис (а.с. 48).

Згідно копії рапорту офіцера відділення офіцерів запасу і кадрів ОСОБА_5 від 12.07.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до повістки №РЗ/0717 12.07.2023 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 49).

З копії протоколу №Т/472 від 21.07.2023 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП вбачається, що 11.07.2023 ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен 12.07.2023 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення відповідності перебування на військовому обліку за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про необхідність з`явитися 12.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується розпискою про отримання повістки, проігнорував даний виклик, та у зазначену дату не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , цим самим порушив абз. 2 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14.00 год. При цьому дата розгляду справи містить незасвідчені виправлення, з яких неможливо встановити, коли саме відбудеться розгляд справи: «03.07.2023» чи «03.08.2023» (а.с. 50).

Згідно копії постанови за справою про адміністративне правопорушення № 1405 від 03.08.2023, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 грн. у зв`язку з вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за наступних обставин.

Так, 11.07.2023 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаному громадянину ОСОБА_1 вручено повістку №РЗ/0717, відповідно до якої 12 липня 2023 року на 09:00 год. він повинен був прибути на призивну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 для проходження військово - лікарської комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, про необхідність 12.07.2023 на 09:00 год. прибути на призовну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_3 , проігнорував даний виклик та у зазначену дату не прибув. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив абз. 2 ч. 10 ст.1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст.17 Закону України «Про оборону України». Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_6 був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зазначено. що розгляд справи відбудеться о 14.00 год. 03.07.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2024 державним виконавцем Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з виконання вказаної вище постанови (а.с. 10).

Вирішуючи даний спір, суд виходить із такого.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою КМУ №921 від 07.12.2016 р. (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Частиною 3 статті 22 Закону України „Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно УказуПрезидента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану"постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Відповідно до п.19 Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Частина 2 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період, у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ст. 7, 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно з ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи. Частино 2 ст. 277 КУпАП не передбачені спеціальні строки розгляду справ про правопорушення передбачені ст. 210-1 КУпАП.

Аналіз наведених вище правових норм, дає можливість дійти висновку, що про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП

При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

З досліджених в судовому засіданні доказів та встановлених обставин, суд доходить висновку, що при притягненні позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП встановлених законодавством вимог не дотримано.

Так, підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності став протокол № Т/472 від 21.07.2023 про адміністративне правопорушення, згідно якого 11.07.2023 ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен 12.07.2023 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для встановлення відповідності перебування на військовому обліку за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про необхідність з`явитися 12.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зазначену дату не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП. Згідно даного протоколу розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09.00 год. При цьому, дата, на яку позивачу потрібно було з`явитися для розгляду вказаної справи, зазначена в протоколі, містить виправлення, які не засвідчено у встановленому законом порядку і встановити, чи це «03.07.2023», чи «03.08.2023», неможливо. Як неможливо встановити, чи вносилися дані виправлення до чи після підписання вказаного протоколу ОСОБА_1 .

Водночас, згідно оскаржуваної постанови №1405 від 03.08.2024 зазначено, що ОСОБА_1 вручено повістку №РЗ/0717, відповідно до якої 12.07. 2023 на 09:00 год. він повинен був прибути на призивну дільницю ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , для проходження військово - лікарської комісії, з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. Також в постанові вказано, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений, про розгляд справи 03.07.2024, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, в якому ОСОБА_6 розписався.

Отже, в протоколі про адміністративне правопорушення №Т/472 від 21.07.2023 та в постанові №1405 від 03.08.2023 не співпадають обставини вчинення адміністративного правопорушення, які інкримінуються позивачу, не співпадають адреси, куди йому потрібно було з`явитися та для чого. Так само за наявності виправлень в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме в даті розгляду справи, які не засвідчені уповноваженою особою, суд не може погодитись з доводами відповідача про те, що позивач був належним чином повідомлений дату розгляду справи. Вказані розбіжності, на переконання суду, не є незначними неточностями, як про це зазначає відповідач у відзиві, адже фактично ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності за інше правопорушення, яке йому ставилося в провину.

Крім того, справа про адміністративне правопорушення була розглянута та оскаржувана постанова винесена у відсутність ОСОБА_1 , який не зміг надати своїх заперечень, доводів та доказів. При цьому належних, допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем суду не надано.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Отже, судом установлено, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не дотримані вимоги ст. ст. 254, 256, 268, 279, 280КУпАП щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Крім того, при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено «поза розумним сумнівом», на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. В той же час, при внесенні оскаржуваної постанови, не зазначено належних та допустимих доказів, передбачених ст.251 КУпАП, які були отримані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210-1 КУпАП, належним чином не мотивовано висновку про винуватість позивача, що суперечить вимогам ст. 7, 245, 252, 280, 283 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова винесена з порушенням встановленої процедури та є протиправною.

Доводи позивача є обгрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, відповідачем на їх спростування не надано належних та допустимих доказів.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 72-77, 79, 90, 139, 205, 242-246, 286 КАС України, статтями 7, 9, 210-1, 235, 245, 247, 215, 252, 254, 256, 268, 279, 280, 283, 293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову № 1405 від 03.08.2023, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником

ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, визнати протиправною і скасувати, закривши провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Повне рішення складено 06.08.2024.

Суддя Л.А. Штифурко