Справа № 260/1252/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1252/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Ониська Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився;

представник позивач адвокат Гренджа Вікторія Юріївна не з`явився;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області представник Зоркін Ростислав Васильович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

05 березня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ), яким просить суд: "1. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (15 років); 2. Скасувати розпорядження по п/с 90 від 23.11.2023, ГУ ПФУ в Закарпатській області про припинення нарахування пенсії гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 3. Зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Рішення 90 від 27.02.2023 року про призначення пенсії за віком (шифр 101); 4. Стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 1211,20 грн.".

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року було витребувано докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року було постановлено розгляд даної справи провести за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 травня 2024 року було призначено судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року було призначено судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року було призначено судове засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Свої позовні вимоги позивач мотивував наступним. Позивач звернувся із письмовою заявою до Головного Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про призначення пенсії за віком. На вказане звернення позивача відповідачем було призначено з 20 лютого 2023 року пенсію за віком. Проте, оскаржуваним розпорядженням, у зв`язку з відсутності необхідного стажу роботи, було прийнято рішення про припинення виплати пенсії за віком. Таке розпорядження позивач вважає необґрунтованим, в зв`язку з чим звернувся до суду із даним позовом.

Відповідачем до суду було подано відзив на позов, відповідно до якого просив суд відмовити повністю в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідач вказує, що до трудового стажу позивача не було зараховано спірні періоди його роботи, оскільки під час здійснення перевірки виявлено, що до загального стажу роботи ОСОБА_1 безпідставно зараховано період роботи в колгоспі "Прогрес" з 01 липня 1969 року по 18 лютого 1972 року (до досягнення 14 річного віку), а також переглянуто стаж роботи з 1981 року по 1983 року в колгоспі "Прогрес" та за 1989 року, 1994 року, 1999 року в колгоспі " ОСОБА_2 ".

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо їх виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А відтак, оскільки позивач та його представник належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду даної справи, у відповідності до статті 205 КАС України їх неявка не перешкоджає розгляду даної справи по суті.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив у задоволенні таких відмовити в повному обсязі з підстав наведених у відзиві на позов.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 20 лютого 2023 року, позивач, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком, як особа яка досягла 65 років, та за наявності трудового стажу понад 15 років, відповідно до статті 27 частини 3закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" від 09.07.2003 року № 1058-ІУ.

Відповідачем за результатами розгляду вказаної заяви позивачеві було призначено пенсію за віком починаючи з 20 лютого 2023 року, відповідно до рішення 90 від 27 лютого 2023 року про призначення пенсії за віком (а.с. 30).

Листом Головного управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 29 листопада 2023 року позивача було повідомлено, що в результаті перевірки первинного призначення пенсії встановлено відсутність необхідного страхового стажу для призначення пенсії, оскільки до стажу роботи безпідставно зараховано період 01 липня 1969 року по 18 лютого 1972 року, та відкореговано стаж за 1981, 1983, 1989, 1994, 1999 pоки, у зв`язку з чим виникла переплата пенсії за період з 20 лютого 2023 року по 30 листопада 2023 рік у розмірі 19575 грн (а.с. 8).

В подальшому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області листом від 18 грудня 2023 року було повідомлено позивача, що в результаті перевірки первинного призначення пенсії встановлено відсутність необхідного страхового стажу для призначення пенсії, оскільки до стажу роботи безпідставно зараховано період з 01 липня 1969 року по 18 лютого 1972 року (до досягнення 14 річного віку). Виправлено початок періоду роботи в колгоспі 15 січня 1981 31 грудня 1981 на 01 липня 1981 року та на кінець періоду роботи в колгоспі 01 січня 1983 15 листопада 1983 року на 30 листопада 1983 року. Виправлено початок періоду роботи 01 травня 1989 року по 09 жовтня 1989 року на 02 квітня 1989 року. За період роботи у колгоспі у 1994 році введено 8 трудоднів та у 1999 році введено 33 трудодні згідно довідки № 69/28 від 20 лютого 2023 року. Після доопрацювання пенсійної справи загальний стаж роботи становить 14 років 2 місяці 13 днів (а.с. 10).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було прийняте Розпорядження по п/с 90 від 23 листопада 2023 року, яким, відповідно до службової управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг № 6767/03-16 від 17 листопада 2023 року пенсію ОСОБА_1 , припинено кодом "15" (до з`ясування), з 20 лютого 2023 року (в зв`язку з відсутнім страховим стажем для призначення пенсії - 15 років) (а.с. 31).

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту - Закон України № 1058-ІV) цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно із статтею 9 частиною 1 Закону України № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема пенсія за віком.

Статтею 26 Закону України № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком, відповідно до якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 років за наявності страхового стажу від 20 років.

Положеннями статті 24 частин 1, 2 та 4 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності зазначеним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01 січня 2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі по тексту - Закон України № 1788-ХІІ).

Відповідно до статті 56 Закону України № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 частиною 1 Закону України № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено і Порядком № 637.

Щодо не зарахування до страхового стажу період роботи позивача в колгоспі "Прогрес" з 01 липня 1969 року по 18 лютого 1972 року у зв`язку з недосягненням 14 річного віку для набуття права членства в колгоспі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 56 частин 1 та 2 Закону України № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

В той же час статтею 188 Кодексу законів про працю Української РСР від 10.12.1971 року №322-VIII (у редакції станом на день набрання ним чинності з 01.06.1972 року) було передбачено, що не допускається прийняття на роботу осіб молодше шістнадцяти років. У виняткових випадках, за погодженням з фабричним, заводським, місцевим комітетом професійної спілки, можуть прийматись на роботу особи, які досягли п`ятнадцяти років.

Разом із тим за змістом статті 187 Кодексу законів про працю Української РСР неповнолітні, тобто особи, що не досягли вісімнадцяти років, у трудових правовідносинах прирівнюються у правах до повнолітніх, а в галузі охорони праці, робочого часу, відпусток та деяких інших умов праці користуються пільгами, встановленими законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Аналіз вищенаведених правових норм, що починаючи з 01 червня 1972 року не допускалося прийняття на роботу осіб молодше шістнадцяти років, при цьому спірним періодом роботи, який позивачу не було зараховано до стажу в колгоспі "Прогрес" є 01 липня 1969 року по 18 лютого 1972 року.

А відтак, суд зауважує, що у спірний період часу, відсутня імперативна заборона прийняття на роботу, в тому числі в якості члена колгоспу чи за трудовим договором особу, яка досягла 14 років.

Довідкою від 07 вересня 2017 року № 271 підтверджено період роботи позивача з 1969 року по 1983 року в колгоспі "Прогрес" с. Слобода, Кагарлицького району, Київської області, за фактичною тривалістю відпрацьованих людино-днів (а.с. 74)

В той же час, ні зі змісту оскаржуваного розпорядження, ні під час розгляду даної справи по суті, судом не було встановлено, що відповідачем досліджувалися умови членства позивача в колгоспі "Прогрес" та нормативно-правового акту чинного на час виникнення спірних відносин, який б вказував на заборону прийняття на роботу осіб молодше 14 років.

За наведених вище обставин не зарахування відповідачем до трудового стажу період роботи позивача в колгоспі "Прогрес" з 01 липня 1969 року по 18 лютого 1972 року, не можна вважати обґрунтованим.

Щодо відкоригування зарахованого страхового стажу період роботи позивача в колгоспі "Прогрес" з 1981 року по 1983 року та в колгоспі "Чапаєва" за 1989 року, 1994 року, 1999 року, суд зазначає наступне.

Довідкою від 07 вересня 2017 року № 271 підтверджено період роботи позивача з 1969 року по 1983 року в колгоспі "Прогрес" с. Слобода, Кагарлицького району, Київської області, за фактичною тривалістю відпрацьованих людино-днів (а.с. 74)

Довідкою від 20 лютого 2023 року № 69/28 підтверджено період роботи позивача в колгоспі "Чапаєва" за 1989 року, 1994 року, 1999 року, за фактичною тривалістю відпрацьованих людино-днів (а.с. 76)

Також, матеріали справи містять трудову книжку колгоспника № 456, де зазначено, що позивач працював в колгоспі "Чапаєва" у період 1989 року, 1994 року, 1999 року (а.с.а.с. 68, 69).

Водночас, відповідачем не доведено та не зазначено ні в оскаржуваному рішенні, ні під час розгляду даної справами по суті, поважних причин коригування зарахованого страхового стажу період роботи позивача в колгоспі "Прогрес" з 1981 року по 1983 року та в колгоспі "Чапаєва" за 1989 року, 1994 року, 1999 року.

За наведених вище обставин коригування відповідачем період роботи позивача в колгоспі "Чапаєва" у період 1989 року, 1994 року, 1999 року не можна вважати обґрунтованим.

Позивач не може бути позбавлений свого права щодо включення спірних періодів в страховий стаж при призначення їй пенсії за віком, у зв`язку з неможливістю пенсійного органу встановити відповідний стаж за наявності оригіналів трудової книжки, яка є основним документом необхідним для його підтвердження.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку особа займала у той чи інший період роботи у в за наявності належним чином оформлених трудових книжок, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 21.02.2018 року у справі №687/975/17, від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 11.05.2022 у справі 120/1089/19-а.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих актів, що регулюють спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач на момент звернення із заявою до органу Пенсійного фонду України мав право на зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи.

При цьому, відповідач відповідно до положень пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, як орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до статті 87 Закону України № 1788 ХІ суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає, або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до статті 46 частини 2 Закону України № 1058-ІV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При прийнятті рішення суд також враховує, що згідно із статті 6 частини 1 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 2 частини 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № п/с 90 від 23 листопада 2023 року, є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до Рішення 90 від 27 лютого 2023 року про призначення пенсії за віком.

Разом з тим, що стосується вимоги позовної заяви про визнання протиправними дій відповідача щодо припинення виплати позивачу пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні такої, виходячи з наступного: у відповідності до визначення, наведеного у Науково практичному коментарі до Кодексу адміністративного судочинства України, дія - активна поведінка органу чи посадової особи, та об`єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача. Наслідком розв`язання публічно правового спору у справах про оскарження рішення є визнання його протиправним та скасування (визнання нечинним) повністю або частково або відмова у задоволенні такої вимоги, при цьому, вимога про визнання протиправними дій по складанню такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком задоволення позову в частині визнання протиправним розпорядження, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред`явлення вимоги щодо визнання протиправним та скасування розпорядження, оскільки саме оскарженим розпорядженням припинено виплату позивачу пенсії за віком, тобто, саме вказаним розпорядженням породжується обов`язок у сфері публічно - правових відносин (а не діями посадової особи відповідача при прийнятті такого розпорядження).

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З огляду на вищевказане, враховуючи обставини встановлені судом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, 4, ) про визнання протиправними дій та рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № п/с 90 від 23 листопада 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , відповідно до Рішення 90 від 27 лютого 2023 року про призначення пенсії за віком.

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 24 липня 2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 05 серпня 2024 року.

СуддяС.Є. Гаврилко