Справа № 200/3485/24
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поновлення строку звернення до суду

06 серпня 2024 року Справа №200/3485/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду за позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.12.2015 по 11.02.2022 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, виплаченої 11.02.2022 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі № 200/1249/21-а та зобов`язати нарахувати та виплатити її;

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів за період з 01.03.2018 по 09.05.2024 у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.02.2020, виплаченої 09.05.2024 на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 у справі № 200/4258/22 та зобов`язати нарахувати та виплатити її.

Ухвалою від 31.07.2024 позов залишено без руху, позивачу запропоновано надати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, виплаченої 11.02.2022 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі № 200/1249/21-а та зобов`язання нарахувати і виплатити її.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Строк звернення до суду у цій справі обчислюється з першого дня місяця наступного за місяцем, в якому отримано заборгованість по індексації. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20. Так, позивачем зазначено про отримання 11.02.2022 індексації на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі № 200/1249/21-а. Тобто, строк звернення до суду почав свій перебіг з 01.03.2022, а до суду із позовом позивач звернувся 30.05.2024.

Позивач надав суду заяву про поновлення строку звернення до суду, вмотивовану таким. В рішенні Конституційного Суду України від 15.09.2013 по справі №9-рп/2013 зазначено, що працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Верховний Суд у постановах від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а, від 09.06.2021 у справі № 240/186/20 та від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20 вказав, що необхідною умовою звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію. У подальшому Верховним Судом було змінено власну правову позицію та у постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 було зазначено, що особа може звертатися до суду із адміністративним позовом про виплату компенсації незалежно від отримання відповіді на заяву позивача з проханням виплатити компенсацію втрати частини доходу. Отримавши індексацію грошового забезпечення 09.05.2024 позивач невідкладно 30.05.2024 звернувся до суду із адміністративним позовом, в тому числі щодо індексації грошового забезпечення, виплаченої 11.02.2022.

Суд під час розгляду заяви позивача про поновлення строку звернення до суду виходить з такого.

Конституційним Судом України у рішенні від 15.09.2013 №9-рп/2013 вказувалось, що положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Згідно з частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній по 18.07.2022 включно) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Саме у цій редакції Конституційний Суд України надав тлумачення статті 233 Кодексу законів про працю України у рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013. Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 21.08.2019 у справі № 553/3550/16-ц.

В постанові від 05.05.2022 у справі Верховний Суд також вказав про очевидність того, що спір про нарахування та виплату компенсації за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації, стосується заробітної плати, зокрема, в силу Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI це надає можливість звернутись за захистом своїх права без сплати судового збору (відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 цього Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати).

Тобто, за практикою, що склалась суди прирівнювали індексацію заробітної плати та компенсацію за втрату частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати індексації до складових заробітної плати (грошового забезпечення), а тому право звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати на той час не обмежувалось будь-яким строком.

Водночас, Законом України № 2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», що набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до Кодексу законів про працю України. Зокрема, частини 1 і 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України викладені в новій редакції, згідно з якою працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1). Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116) (ч.2).

Відповідно до п. 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до ст. 234 Кодексу законів про працю України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

В той же час, Закон України № 2352-ІХ від 01.07.2022 не містить положень, які б поширювали його дію на правовідносини, що виникли до набрання ним чинності, тобто, його норми не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1/99-рп, частину 1 статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, правила обчислення строку звернення до суду працівника про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення) та її складових визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку.

Оскільки по 18.07.2022 включно діяла редакція ст. 233 Кодексу законів про працю України, згідно з якою строки звернення до суду із позовом про нарахування та виплату грошового забезпечення (заробітної плати) та його складових на той момент не застосовувалися, позовні вимоги, щодо яких вирішується питання поважності пропуску позивачем строку, стосуються невиплати компенсації втрати частини грошових доходів, яку не було виплачено 11.02.2022 разом із індексацією грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Також слід звернути увагу на такі висновки Верховного Суду.

В постанові від 11.12.2020 у справі № 200/10820/19-а Верховний Суд дійшов висновків, що оскільки позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат, а відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації, в той час як за змістом ст. 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку, то право позивача на час звернення до не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення до суду з позовом було передчасним, що стало підставою обґрунтованої відмови у позові.

У справах № 460/4188/20 (постанова від 17.11.2021), № 240/186/20 (постанова від 09.06.2021) Верховний Суд вказав, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Таким чином, на переконання суду, у позивача були підстави вважати, що строк позовної давності стосовно вимог, щодо яких в цій ухвалі вирішується питання поважності пропуску позивачем строку звернення до суду, не розпочав свій перебіг, оскільки позивач, не отримував від відповідача письмової відмови у виплаті компенсації за порушення строків виплати індексації, сплаченої 11.02.2022 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2021 у справі №200/1249/21-а. До цього ж, неотримання такої відмови у виплаті компенсації за сталою судовою практикою, що склалась на той час, визначалось підставою для відмови у позовах про присудження працівникам такої компенсації, у разі його подання.

В постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 Верховний Суд відступив від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021, 17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20, 460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати та сформулював висновки про те, що у таких спорах суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, який обчислюється з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплат, строк сплати яких порушено, а отримання листа від відповідача у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав.

У травні 2024 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів через невиплату йому такої компенсації 11.02.2022 разом із індексацією грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на викладене вище, вчинення позивачем дій спрямованих на захист порушеного права та відсутність у його діяї недбалості щодо захисту своїх прав, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску звернення до суду і можливість його поновлення.

За змістом ч. 14 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне продовжити розгляд даної адміністративної справи.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 171, 181, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України , суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду, - задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та поновити його.

Продовжити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.С. Михайлик