Справа № 300/5883/24
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"05" серпня 2024 р. Справа № 300/5883/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє ОСОБА_2 (надалі, також представник позивача), звернулася в суд з позовом до Печеніжинської селищної ради (надалі, також відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 15.05.2024 №60/24 Печеніжинської селищної ради "Про відмову в наданні статусу особи, що проживає на території гірського населеного аункту", ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- зобов`язати Печеніжисньку селищну раду видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення громадянина, який проживає на території гірського населеного пункту відповідно до Закону України "Про статус гірських населених пунктів".
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно частини 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.
Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам, визначеним статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не долучено до позовної заяви належних доказів про сплату судового збору або ж доказів наявності пільг щодо такої сплати із зазначенням підстав звільнення позивача від сплати судового збору.
З урахуванням вимог частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає наступне.
За змістом вимог частини 1 і 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Із змісту позовної заяви слідує, що звернені представником позивача в інтересах ОСОБА_1 позовні вимоги носять немайновий характер.
Згідно частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Частиною 2 статті 4 зазначеного Закону встановлюються ставки судового збору, зокрема, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.
Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", який вступив в дію з 01.01.2024, установлено, що прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.
Отже, розмір судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру становить 1211,20 грн.
Суд звертає увагу на те, що абзацом 2 частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 14.03.2017 у справі № 21-3944а16 вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії або утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дії чи бездіяльності є однією вимогою.
Суд зазначає, що представником позивача заявлено в інтересах ОСОБА_1 дві позовні вимоги немайнового характеру, одна з яких, є похідною.
Таким чином, дана позовна заява містить одну позовну вимогу немайнового характеру, яка є об`єктом сплати судового збору.
Відтак, розмір судового збору за подання до адміністративного суду позову із заявленими позовними вимогами немайнового характеру складає 1211,20 грн.
Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Суд доводить до відома, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".
Воднораз, 31.07.2024 представником позивача скеровано суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером та має статус внутрішньо переміщеної особи та отримує мінімальну пенсію і виплату ВПО. При цьому позивач також проживає на орендованій квартирі. Таким чином, наразі ОСОБА_1 перебуває у вкрай скрутному матеріальному становищі та не має змоги сплатити судовий збір. На підтвердження скрутного матеріального становища адвокатом було подано заяву про отримання даних про дохід, однак податкова не надала відповідь, а рекомендує літній жінці самій за допомогою цифрових реєстрів взяти такі дані враховуючи обставини, що позивач літнього віку немає можливості отримати даних. З огляду на зазначені обставини, просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також витребувати з ДПС Запорізькій області дані про дохід позивача.
Статтею 8 Закону №3674-VI встановлено підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Так, відповідно до пункту 1 частини 1 цієї статті, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умови, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина 2 статті 8 Закону №3674-VI).
Таким чином, зазначеною статтею передбачено можливість звільнення від сплати судового збору, який підлягає сплаті за умови перевищення суми судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.
Водночас, представник позивача, зазначаючи про низький рівень доходу позивача та отримання ним лише соціальної допомоги як внутрішньо переміщеній особі та мінімальної пенсії, не долучила жодного доказу на підтвердження розміру доходу ОСОБА_3 за попередній календарний рік (2023-2024) (відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків Державної податкової служби України про суми виплачених доходів за попередній календарний рік, а саме: довідку про доходи; довідку з пенсійного органу про суми виплаченої пенсії; довідки про нарахування соціальних виплат, інших доходів).
Крім того, податковим органом у листі від 11.07.2024 додатково роз`яснено порядок отримання інформації про доходи, в тому числі переваги використання електронних сервісів контролюючого органу. Відтак, не дотримання кваліфікованим фахівцем у галузі права, адвокатом Третяковою Людмилою Федорівною процедури отримання відповідної інформації, не уповноважує представника позивача, перекладати на суд необхідність витребування додаткових доказів щодо звільнення (відстрочення або розстрочення) від сплати судового збору за подання позовної заяви.
Зважаючи на викладене, суд позбавлений можливості вирішити питання про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору чи його відстрочення.
Крім того, згідно ч. 6 ст. 18 КАС України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Судом встановлено, що представником позивача у порушення вимог вищезазначених положень КАС України не зазначено відомості про наявність або відсутність в позивача та представника позивача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі. Позаяк, законодавством чітко встановлено наслідки невиконання таких вимог, а саме постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі наведеного, керуючись статтями 161, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу (представнику позивача) десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії цієї ухвали для усунення недоліку шляхом подання до суду:
документа про сплату судового збору або доказів наявності пільг щодо такої сплати із зазначенням підстав звільнення позивача від сплати судового збору;
інформації про наявність або відсутність у позивача та її представника електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Роз`яснити, що в разі неусунення недоліку у визначений строк позовна заява буде повернена.
Представнику позивача копію цієї ухвали надіслати через підсистему "Електронний суд".
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ "Мої справи".
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Главач І.А.