Справа № 200/3952/24
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року Справа№200/3952/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2024 року Головне управління ДПС у Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення до бюджету податкового боргу в сумі 43 745, 90 грн, а саме: з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 27 208, 22 грн; з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 16 537, 68 грн.

Позовні вимоги вмотивовано несплатою відповідачем податкового боргу з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та з єдиного податку з фізичних осіб у встановлений Податковим кодексом України строк.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

З огляду на відсутність відомостей про наявність електронного кабінету копію ухвали направлено відповідачеві за адресою місця проживання, внесеною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та повернуто до суду поштовою організацією з відміткою «відсутність адресата за вказаною адресою», що вважається належним повідомленням відповідно до частини четвертої статті 124 КАС України.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, яка зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області як платник податків за основним місцем обліку.

За розрахунком ціни позову за кодом бюджетної класифікації 18050400 (єдиний податок з фізичних осіб) за відповідачем обліковується 16 537, 68 грн податкового боргу, який виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих боржником самостійно за період з 20 травня 2022 року по 21 серпня 2023 року, та складається з:

6 050, 01 грн єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи квартал, місяць) вiд 18 квітня 2022 року № з терміном сплати 20 травня 2022 року;

3 556 грн єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи квартал, місяць) вiд 22 липня 2022 року № з терміном сплати 19 серпня 2022 року;

1 691, 67 грн єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи квартал, місяць) вiд 15 січня 2023 року № з терміном сплати 20 лютого 2023 року;

5 102, 50 грн єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи квартал, місяць) вiд 18 квітня 2023 року № з терміном сплати 22 травня 2023 року;

137, 50 грн єдиний податок з фізичних осіб, нарахований платником самостійно згідно з податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (для 3 групи квартал, місяць) вiд 11 липня 2023 року № з терміном сплати 21 серпня 2023 року.

Указані декларації додано до матеріалів позовної заяви.

Інтегрованими картками платника єдиного податку з фізичних осіб підтверджується несплачена сума податкового боргу за вказаними деклараціями.

За розрахунком ціни позову за кодом бюджетної класифікації 14010100 (податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)) за відповідачем обліковується 27 208, 22 грн податкового боргу, який виник з причини несплати грошових зобов`язань, нарахованих боржником самостійно, а також нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань, та складається з:

8 365 грн (залишок несплаченої суми складає 8 312 грн з урахуванням зменшення боргу минулих років на 53 грн у зв`язку з виправленням 13 липня 2023 року самостійно виявлених помилок) - нарахованого податку на додану вартість за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 17 липня 2022 року № за 01 квітня 2022 року;

2 901 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 15 липня 2022 року № з терміном сплати 01 серпня 2022 року;

233 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 19 січня 2023 року № з терміном сплати 30 січня 2023 року;

10 500 грн - нарахованого податку на додану вартість за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 16 лютого 2023 року № за 01 березня 2022 року;

147 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 20 лютого 2023 року № з терміном сплати 02 лютого 2023 року;

532 грн - нарахованого податку на додану вартість за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2023 року № з терміном сплати 30 березня 2023 року;

39, 60 грн - нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 29 червня 2022 року по 13 липня 2023 року за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2022 року № ;

0, 47 грн - нарахованої пенi за інтегрованими картками платника на борг минулих років (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 16 жовтня 2022 року по 13 липня 2023 року за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 17 липня 2022 року № ;

43,15 грн - нараховано пені внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок з податку на додану вартість (стаття 129 Податкового кодексу України з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19)) за період з 01 серпня 2022 року по 14 липня 2023 року за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостiйно виявлених помилок від 01 березня 2022 року № .

Указані декларації та уточнюючі розрахунки додано до матеріалів позовної заяви.

Інтегрованими картками платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) підтверджується несплачена сума податкового боргу за вказаними деклараціями в загальному розмірі 27 208, 22 грн, яка раніше не була заявлена до суду.

Суд не приймає до уваги наведений у позовній заяві розрахунок ціни позову, який відрізняється від розрахунку, доданого до позову окремим документом, оскільки інтегрованими картками не підтверджується наявність боргу 4 447 грн.

Так, 16 033 грн податку на додану вартість нараховано за податковою декларацією з податку на додану вартість від 18 березня 2022 року № з терміном сплати 30 березня 2022 року. У зв`язку з переплатою 5 636 грн, а також сплатою 01 липня 2022 року, 15 липня 2022 року, 13 січня 2023 року податку в сумі 50 грн, 4700 грн, 1 200 грн відповідно сума боргу дорівнювала 4 447 грн, яка була зменшена на 4 447 грн за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 13 липня 2023 року № .

У зв`язку з несплатою відповідачем узгоджених грошових зобов`язань ще 12 квітня 2024 року позивачем винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0-0599 на суму 45 941, 64 грн.

16 квітня 2024 року податкову вимогу надіслано відповідачеві за податковою адресою: АДРЕСА_1 поштою з повідомленням про вручення та 03 травня 2024 року повернуто контролюючому органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

На час розгляду адміністративної справи доказів погашення податкового боргу суду не надано.

Доказів оскарження вказаної податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку суду не надано.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Абзацом першим пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази сплати сум податкових зобов`язань, самостійно визначених у вище зазначених податкових деклараціях, у матеріалах справи відсутні.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені закінчується (крім пені, передбаченої підпунктами 129.1.2, 129.1.4 пункту 129.1 цієї статті): у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань (підпункт 129.3.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України).

Судом перевірено, що нарахування пені здійснено з дотримання правила 90 календарних днів.

Разом з тим пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України встановлено, що протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

За інтегрованими картками платника суд вбачає, що після завершення дії карантину, а саме 13 та 14 липня 2023 року, позивачем нарахована пеня, але за період карантину: 39, 60 грн пені за період з 29 червня 2022 року по 13 липня 2023 року, 0, 47 грн пені за період з 16 жовтня 2022 року по 13 липня 2023 року, 43,15 грн пені за період з 01 серпня 2022 року по 14 липня 2023 року.

Доводи позивача про нарахування пені з урахуванням вимог закону щодо періоду поширення коронавiрусної хвороби (COVID-19) суд вважає необґрунтованими, оскільки закон не має зворотної дії.

Судом встановлено, що грошові зобов`язання з єдиного податку - фізичної особи-підприємця та з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальному розмірі 43 662, 68 грн (без врахування пені) у встановлений Податковим кодексом строк відповідачем не сплачено, а тому набули статусу податкового боргу.

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Абзацом 1 пункту 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що 12 квітня 2024 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області винесено податкову вимогу форми «Ф» № 0-0599 на суму 45 941, 64 грн.

Вказана вимога надіслана відповідачеві рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернута поштовою організацією до контролюючого органу з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання», а тому воно вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення - 02 травня 2024 року.

Доказів оскарження податкової вимоги «Ф» від 12 квітня 2024 року № 0-0599 в адміністративному або судовому порядку суду не надано.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

За приписами пункту 95.2, абзацу 1 пункту 95.3 статті ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Судом встановлено, що податковий борг у розмірі 43 662, 68 грн відповідачем не сплачено, з дати направлення податкової вимоги минуло більш ніж 30 днів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 243-246, 255, 262, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Донецькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 43 662, 68 грн, а саме: з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код класифікації доходів бюджету 14010100) у сумі 27 125 грн; з єдиного податку з фізичних осіб (код класифікації доходів бюджету 18050400) у сумі 16 537, 68 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо через суд апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06 серпня 2024 року.

Суддя Ю.М. Льговська