Справа № 440/9347/24
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову

07 серпня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/9347/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Клочко К.І., розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову, а саме просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про накладення штрафу за порушення Закону України «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин», законодавства про харчові продукти та корми № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000 (сорок вісім тисяч) гривень 00 копійок.

Разом з позовною заявою позивачем надано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 48000,00 грн, що здійснюється в межах виконавчого провадження № 75223420.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваної постанови зумовлює примусове виконання такої постанови і тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження". Таким чином, оскільки постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року, оскаржується останнім в судовому порядку, а подання позовної заяви не зупиняє її дію та не є перешкодою для її подальшого виконання, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого документа може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у випадку задоволення поданого позову, зокрема, необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для поновлення порушеного права на розпорядження належним йому майном та коштами у разі стягнення коштів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з частиною 1 статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, вказаною нормою визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову, які можуть застосовуватися адміністративними судами.

Частиною 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Спосіб забезпечення позову має бути безпосередньо пов`язаним з предметом спору, співмірним суті порушеного права та водночас запобігати порушенню прав інших осіб, тобто в основі має бути принцип збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу.

Предметом оскарження у даній справі є постанова Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн.

Згідно з пунктами 6 та 7 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів, рішень Національного банку України, наказів Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України або осіб, які виконують їхні обов`язки, що законом визнані виконавчими документами.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Постановою державного виконавця Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Столець Інною Юріївною про відкриття виконавчого провадження від 07.06.2024 року ВП № 75223420 відкрито виконавче провадження з виконання постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 48000,00 грн.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 2 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Питання правомірності оскаржуваної постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року буде вирішено судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи по суті. Тому у разі встановлення протиправності оскаржуваної постанови і задоволення позовних вимог позивача про її скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення у разі примусового виконання цієї постанови про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн.

Наведене свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн може істотно ускладнити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду з даним позовом, у разі задоволення цього позову, оскільки правові наслідки прийняття оскаржуваної постанови настануть до прийняття рішення судом у даній справі.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/9347/24.

Суд враховує, що частиною 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

А отже, обраний судом спосіб забезпечення позову не спричинить шкоди відповідачу, оскільки у разі відмови у задоволенні позовних вимог про скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн , примусове виконання цього рішення продовжиться у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Таким чином, заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №440/9347/24 -задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області № 15 від 02 квітня 2024 року про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі шести мінімальних заробітних плат у сумі 48000,00 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №440/9347/24.

Роз`яснити, що за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим, а також суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Копію ухвали суду надіслати учасникам справи та до Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.І. Клочко