Справа № 380/5289/24
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року справа №380/5289/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Стецишин П.Д.,

з участю представника відповідача Вартовнік О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Бабій Ірина Миколаївна, звернувся до суду з позовом до Львівської митниці (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ в/о начальника Львівської митниці А.Кузніка №214-о «Про звільнення Супіченка Петра» від 16.02.2024;

- поновити позивача на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці з 17.02.2024;

- стягнути з Львівської митниці на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.02.2024 по день винесення рішення судом першої інстанції.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 15.02.2023 між ним та Львівською митницею укладено контракт №39/2023 про проходження державної служби на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці. Згідно до наказу Львівської митниці від 15.02.2024 №214-о позивачу припинено державну службу та звільнено із займаної посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 85 Закону України «Про державну службу», у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 15.02.2023 №39/2023 та строку призначення на посаду. Вказує, що конкурс на посаду державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці не оголошувався, і на цю посаду позивач не призначався за результатам конкурсу, а був переведений наказом Львівської митниці від 15.02.2023 №134-о відповідно до положень статті 41 Закону України «Про державну службу». Тому вважає, що рішення про віднесення зазначеної посади державної служби до посад, призначення на які здійснюються з укладанням контракту про проходження державної служби, прийняте з порушенням положень статті 31-1 Закону України «Про державну службу» та є протиправним і не породжує жодних правових наслідків. Посилаючись на положення статей 33, 34 та 41 Закону України «Про державну службу», зазначає, що переведення повинно було бути безстроковим, а не строковим, тому контракт про проходження позивачем державної служби на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці укладено з порушенням вимог Закону. Вважаючи спірний наказ протиправним та таким, що прийнятий з порушенням вимог чинного законодавства, просить його скасувати.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у законності оскаржуваного наказу та правомірності звільнення позивача з посади головного державного інспектора відділу митного оформлення №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці. Зазначає, що абзацом 4 частини 5 статті 570 Митного кодексу України передбачено, що чисельність посад державної служби в митному органі, на які здійснюється призначення з укладанням контракту про проходження державної служби, не обмежується. Відтак, з урахуванням частини 1 статті 34 Закону України «Про державну службу», кількісне обмеження посад строкового призначення (7% від загальної штатної чисельності в державному органі), передбачене частиною 3 статті 34 цього Закону, на посади державної митної служби у митних органах не поширюється. Тому Львівська митниця не обмежена в кількості посад від загальної штатної чисельності, на яку може бути укладено контракти, на що посилається позивач. Заперечує твердженн позивача про те, що укладення контракту про проходження державної служби суперечить Закону, оскільки сам позивач у заяві від 15.02.2023 про переведення його на посаду головного державного інспектора ВМО №3 митного поста «Угринів» Львівської митниці зазначає про його переведення з укладенням контракту. Підписуючи контракт про проходження державної служби від 15.02.2023 № 39/2023, позивач добровільно погодився з умовами контракту, в тому числі і зі строком дії контракту, підписи на контракті свідчать про погодження сторонами всіх істотних умов. Контрактом № 39/2023 від 15.02.2023 передбачено, що лише сплив строку дії контракту є обов`язковою підставою для припинення трудового договору (за умови, що сторони не використовують процедури пролонгації). Відповідно до п. 25 контракту № 39/2023 особа звільняється із займаної посади державної служби в останній день строку дії цього контракту, що відповідає положенням частини 1 статті 85 Закону № 889-VIII. Стверджує про правомірність звільнення позивача 16.02.2024 із займаної посади наказом Львівської митниці від 16.02.2024 № 214-о «Про звільнення ОСОБА_1 » у зв`язку із закінчення строку, на який укладено контракт від 15.02.2023 №39/2023. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 15.03.2024 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі. Підготовче засідання призначено на 09 квітня 2024 року.

Відповідачем 03.04.2024 (вх. №25443) подано відзив на позовну заяву.

Підготовче засідання, призначене на 09.04.2024, відкладено до 30.04.2024.

Відповідачем 12.04.2024 (вх. №28379) подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Представником позивача подано 25.04.2024 (вх. №32114) відповідь на відзив та 29.04.2024 (вх. №32858) заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим підготовче засідання, призначене на 30.04.2024, відкладено до 28.05.2024 .

Представником позивача 28.05.2024 подано клопотання про закриття підготовчого провадження.

Ухвалою від 28.05.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 11.06.2024 о 14.30.

Представником позивача 11.06.2024 (вх. №12476ел) подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим судове засідання, призначене на 11.06.2024, відкладено до 25.07.2024.

Представником позивача 24.07.2024 (вх. №56241) подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.

Суд, заслухавши сторін та з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 з 08.10.2019 працював на Львівської митниці ДФС на різних посадах у митних органах, що підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_1 .

Наказом Львівської митниці від 15.02.2023 № 134-о «Про переведення ОСОБА_1 », головного державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного поста «Угринів» Львівської митниці, позивача переведено з 17.02.2023 на посаду головного державного інспектора ВМО № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці з укладенням із ним контракту про проходження державної служби № 39/2023 від 15.02.2023 з посадовим окладом згідно з штатним розписом митниці в розмірі 12300,00 грн. Цим же ж наказом (п. 2) розірвано контракт про проходження державної служби № 202/2022 від 12.07.2022.

Строк дії контракту про проходження державної служби № 39/2023 від 15.02.2023 визначено пунктом 26, відповідно до якого такий становить з 17.02.2023 по 16.02.2023.

Наказом Львівської митниці від 16.02.2024 № 214-о головного державного інспектора ВМО № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 звільнено 16.02.2024 із займаної посади відповідно до абзацу другого частини першої статті 85 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 15.02.2023 № 39/2023 та строку призначення на посаду державної служби.

Не погоджуючись з наказом від 16.02.2024 № 214-о, позивач оскаржив його, звернувшись до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до частини 1 та частини 3 ст. 569 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі Митний кодекс), працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Згідно з частиною 5 статті 570 Митного кодексу з особами, які призначаються на службу до митних органів на посади державної служби, можуть укладатися контракти про проходження державної служби відповідно до законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається до проведення конкурсу керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, або керівником митниці у разі делегування йому відповідних повноважень.

Контракт про проходження державної служби укладається з особами у разі необхідності забезпечення організації та виконання завдань, що мають як тимчасовий, так і постійний характер.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Спеціальним законом, що регулює відносини, які виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, є Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII, у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Згідно до статті 1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до частин першої-третьої статті 5 Закону №889-VIII, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Отже, відносини, зокрема щодо припинення державної служби, регулюються Законом №889-VIII. Застосування до відносин щодо припинення державної служби законодавства про працю можливе лише в частині відносин, що не врегульовані цим Законом.

Згідно до положень частин першої-третьої, п`ятої, сьомої-тринадцятої статті 31-1 Закону №889-VIII з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Порядок призначення на посади державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби, зокрема визначає: 1) умови, за яких призначення на посаду державної служби може здійснюватися на умовах, передбачених контрактом; 2) обчислення строку проходження державної служби за контрактом та порядок набрання контрактом чинності; 3) види і порядок узгодження додаткових умов контракту; 4) порядок укладання контрактів; 5) відповідальність сторін та порядок вирішення спорів; 6) порядок продовження строку, зміни умов, припинення дії та розірвання контракту; 7) особливості укладання окремих контрактів.

Рішення про віднесення посади державної служби до посад, призначення на які здійснюється з укладанням контракту про проходження державної служби, приймається суб`єктом призначення або керівником державної служби до проведення конкурсу.

При укладанні контракту про проходження державної служби з особою, яка призначається на посаду державної служби, державному органу заборонено змінювати істотні умови контракту, оприлюднені в оголошенні про проведення конкурсу.

До істотних умов контракту належать: місце роботи і посада державної служби; спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби; дата набрання чинності та строк дії контракту; права та обов`язки сторін; завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; режим праці та відпочинку; умови оплати праці; відповідальність сторін та вирішення спорів; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

За взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби.

При укладанні контракту про проходження державної служби не допускається звуження обсягу прав державного службовця, визначених цим Законом.

Контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

Контракт про проходження державної служби підписується державним службовцем та суб`єктом призначення або керівником державної служби і є невід`ємною частиною акта про призначення на посаду.

Контракт про проходження державної служби набирає чинності з дати, визначеної в акті про призначення на посаду як дата початку виконання посадових обов`язків.

Контракт про проходження державної служби укладається в письмовій формі у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу. Один примірник контракту про проходження державної служби передається державному службовцю разом із копією акта про призначення на посаду, другий зберігається в особовій справі державного службовця.

Дія контракту про проходження державної служби припиняється: 1) у разі закінчення строку, на який укладено контракт; 2) за ініціативою державного службовця або за угодою сторін; 3) за ініціативою суб`єкта призначення або керівника державної служби - у разі невиконання або неналежного виконання державним службовцем умов контракту; 4) у разі припинення державної служби з підстав, визначених частиною першою статті 83 цього Закону.

Дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

Підстави для припинення державної служби визначено приписами статті 83 Закону №889-VIII, згідно з пунктом 9 частини першої якої державна служба припиняється з підстав, передбачених контрактом про проходження державної служби (у разі укладення) (стаття 88-1 цього Закону).

Отже, однією з підстав припинення державної служби є підстави, передбачені контрактом про проходження державної служби (у разі укладення).

Постановою Кабінету Міністрів України №494 від 17.06.2020 затверджено Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (далі - Порядок №494).

Пунктом 1 Порядку №494 визначено зміст, процедуру укладення, зміни та розірвання контракту про проходження державної служби (далі - Контракт) як строкового трудового договору, укладеного між державним органом та особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби категорії Б або В (далі - особа).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 494 контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно). Робота на посаді державної служби, яка передбачає укладення контракту, не може бути типовою та повторюваною.

Згідно до пункту 14 Порядку № 494 у контракті зазначаються предмет, істотні та додаткові умови, строк дії контракту та реквізити сторін. До контракту додається графік виконання завдань, який є його невід`ємною частиною.

Пунктом 15 Порядку № 494 передбачено, що істотними умовами контракту є: місце роботи і посада державної служби; спеціальні вимоги до осіб, які претендують на посаду державної служби, за якою укладається контракт; дата набрання чинності та строк дії контракту; права та обов`язки сторін; завдання і ключові показники результативності, ефективності та якості їх виконання, строки їх виконання; режим праці та відпочинку; умови оплати праці; відповідальність сторін та вирішення спорів; підстави зміни умов, припинення дії та розірвання контракту.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 494 за взаємною домовленістю сторони можуть визначити додаткові умови контракту про проходження державної служби, що не суперечать Закону України «Про державну службу» та не звужують обсяг прав особи.

У відповідності до пункту 25 Порядку №494, дія контракту припиняється з підстав, передбачених законом.

Суб`єкт призначення або керівник державної служби до прийняття наказу (розпорядження) про оголошення конкурсу на зайняття відповідної посади або до її заміщення шляхом переведення може визначити додаткові, крім встановлених законодавством, підстави розірвання контракту, а також строки та порядок повідомлення про це сторонам.

Пунктом 26 Порядку №494 втзначено, що припинення дії або розірвання контракту передбачає припинення особою державної служби на відповідній посаді.

Судом встановлено, що спірним наказом Львівської митниці від 16.02.2024 № 214-о головного державного інспектора ВМО № 3 митного поста «Угринів» Львівської митниці ОСОБА_1 звільнено 16.02.2024 із займаної посади відповідно до абзацу другого частини першої статті 85 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 15.02.2023 № 39/2023 та строку призначення на посаду державної служби.

Відповідно до пункту 2 контракту про проходження державної служби №39/2023 від 15.02.2023, укладеного Львівською митницею з позивачем, контракт є особливою формою строкового трудового договору, пунктом 26 якого строк дії контракту визначений з 17.02.2023 по 16.02.2024, та дія якого відповідно до пункту 21 припиняється, зокрема у разі закінчення строку, на який укладено цей контракт

Пунктом 27 контракту про проходження державної служби №39/2023 від 15.02.2023 передбачено, що дія цього контракту за умови належного виконання особою його посадових обов`язків, завдань і ключових показників, передбачених цим контрактом може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту.

З наявної у матеріалах справи копії контракту суд встановив, що контракт про проходження державної служби №39/2023 від 15.02.2023 підписаний особисто позивачем, що свідчить про обізнаність позивача зі строком дії цього контракту.

Суд зауважує, що позивач перебував на контрактній формі з 2019 року і всі наступні переміщення позивача відбувалися за його заявою і з припиненням попередніх контрактів і укладенням нових, тобто твердження, що позивачу невідомо про контракти не відповідають дійсності.

Правові наслідки закінчення строку дії контракту передбачені пунктом 2 частини першої статті 83 Закону №889-VIII, відповідно до якого державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону) та абзацом 2 частини 1 статті 85 Закону №889-VIII, відповідно до якого у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту.

Даючи оцінку законності спірного наказу, суд виснує про відповідність його наведеним нормам Закону №889-VIII та Порядку № 494.

Суд зауважує, що контракт є особливою формою трудового договору та за погодженням сторін врегульовує умови трудової діяльності працівника, тому при вирішенні зазначених питань підлягають урахуванню положення контракту, позаяк саме на таких умовах працівник погодився вступити у трудові правовідносини. З огляду на особливості зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівник з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичок, закон надав право сторонам при укладенні контракту самим установлювати їхні права, обов`язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами КЗпП України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Укладаючи контракт, позивач погодився з його умовами, у тому числі з підвищеною відповідальністю за порушення його умов. Порушення хоча б одного з пунктів контракту є підставою для його дострокового розірвання. Також контрактом визначено строк, на який він укладається.

Верховний Суд у справі №171/1808/19 від 23.02.2022 посилається на рішенні Конституційного Суду України від 09.07.1998 у справі офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України, відповідно до якого незважаючи на … застереження, які містяться в Кодексі законів про працю та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян під час укладення ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівників умови: як правило, це тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору, тощо.

Закінчення строку трудового договору (контракту) припиняє трудові відносини тоді, коли вимогу про звільнення заявила одна із сторін трудового договору працівник чи власник або уповноважений ним орган. При такому волевиявленні однієї із сторін інша не може перешкоджати припиненню трудових відносин. Припинення контракту навіть і не ставить у залежність від наявності чи відсутності заяви працівника, так як контракт укладено на визначений термін. І цей визначений термін у контракті і є волею працівника, тобто підписаний контракт на термін строкового договору. Тобто, власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України (постанова Верховного Суду від 13.03.2023 у справі №545/996/21).

Отже, правові наслідки закінчення строку дії контракту передбачені як законодавством про працю (КЗпП України ), так і Законом №889-VIII.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем вказані вимоги щодо доказування правомірності спірного наказу виконано.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному наказу відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд виснує, що такий наказ прийнятий відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено, що свідчить про законність наказу №214-о «Про звільнення Супіченка Петра» від 16.02.2024 та безпідставність вимоги про скасування такого.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 в цілому, тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку., - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2024 року.

Суддя О. П. Хома