Справа № 160/20386/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

05 серпня 2024 рокуСправа №160/20386/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 160/20386/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій заявлені вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 АДРЕСА_1 ) прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 , Зареєстрований ; АДРЕСА_2 ).

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення доказів, в якій просить суд:

- забезпечити докази по справі шляхом витребування та огляду, долучення до матеріалів справи, а саме витребувати у відповідача №1 ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірені копію наказу про призов на військову службу під час мобілізації в частині рядового ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 ; копію довідки ВЛК про результати проходження медичного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 ; у відповідача №2 Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірену копію наказу від 15.07.2024 року № 197 про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ?????? НОМЕР_3 .

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив, що позивач не може надати суду копію наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації рядового ОСОБА_1 , оскільки адвокатський запит від 18.07.2024 року відповідачем № 1 залишений без відповіді. А відтак суду надається заява про забезпечення доказів у справі. Таким чином, у позивача виникли труднощі із наданням доказів суду і є підстави припускати, що подання цих доказів згодом може бути унеможливлене та утруднене для позивача. Оскільки Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воспного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан який триває станом на день звернення позивача до суду. І існує реальна загроза нападу, небезпеки, знищення під час нападу, бомбардування тощо документів і інших доказів, які знаходяться у відповідачів.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 заяву про забезпечення доказів призначено до розгляду у судовому засіданні на 05 серпня 2024 року о 15:45 год у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Чекмарьова, 5, зала 4.

30.07.2024 від позивача надійшло клопотання, в якому зазначено, що 30.07.2024 року після звернення до суду відповідач № 2 надав позивачу копію наказу від 15.07.2024 року №197 про зарахування до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 . Таким чином необхідність забезпечення цього доказу не актуальна. Враховуючи викладене, позивач просить заяву про забезпечення доказів в частині витребування у відповідача 2 військової частини НОМЕР_1 копії наказу від 15.07.2024 року № 197 про зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_3 залишити без розгляду.

05.08.2024 від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява, в якій останній просить суд розгляд заяви проводити за його відсутності, окрім цього, повідомлено, що позивачу ОСОБА_1 копія довідки ВЛК від 12.07.2024 року була направлена 01.08.2024 року, по його письмовому зверненню до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на поштову адресу вказану в його зверненні. Адвокату ОСОБА_2 , представнику позивача, 01.08.2024 року також було надано витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.07.2024 року № 333 про призов позивача на військову службу на поштову та електронну адресу вказану в її адвокатському запиті.

У судове засідання, призначене на 06 серпня 2024 року о 15:45 год, з`явилась представник позивача. Представник Військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Разом з цим, суд зазначає, що о 15:28 на території Дніпропетровської області оголошено повітряну тривогу. Представник позивача висловила небажання чекати відбою повітряної тривоги, тому заяву про забезпечення позову суд розглядає в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Підстави та порядок забезпечення доказів визначені статтею 114 КАС України. Відповідно до частин першої та другої згаданої норми суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно із частиною першою статті 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення КАС України у зіставленні з вимогами позивача, суд вважає, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто, це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №9901/845/18 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Отже, заявник повинен довести обґрунтованість своїх побоювань, що подача відповідних доказів стане згодом неможливою або ускладненою. Суд не може здійснити заходи по забезпеченню доказів лише на підставі нічим не обґрунтованих побоювань суб`єкта доказування.

Дослідивши заяву заявника про забезпечення доказів, суд вважає, що вона не містить жодних посилань на ризики чи загрози того, що докази, про забезпечення яких порушує питання позивач, можуть бути утрачені чи їх подання стане згодом неможливим або утрудненим. Тобто зазначена заява про забезпечення доказів не відповідає критеріям, визначеним статтею 114 КАС України.

У відповідності до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України, передбачено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно частини 4 ст. 79 КАС України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк.

Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно з ч. 7 ст. 80 КАС України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Суд звертає увагу на те, що забезпечення доказів доцільне та можливе лише за умови існування обставин, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Заява про забезпечення доказів повинна містити виклад обставин, які свідчать про небезпеку втрати доказів або неможливість чи ускладнення подання доказів у майбутньому.

Саме це відрізняє заяву про забезпечення доказів від звичайного клопотання про витребування доказів.

На переконання суду, вказані заявником обставини не є підставами, визначеними ч. 1 ст. 114 КАС України, за наявності яких вживаються заходи із забезпечення доказів.

Так, заявником не наведено обставин та фактів, підтверджених належними доказами, які свідчать про існування очевидної небезпеки знищення, приховування доказів чи інших обставин, які свідчили б про можливе ускладнення або неможливість отримання таких доказів у майбутньому.

Отже, заявником не доведено наявність обґрунтованих обставин, які свідчать про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, що свідчить про відсутність підстав для забезпечення доказів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 березня 2020 року по справі № 9901/608/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

У постанові від 03 липня 2019 року по справі №9901/845/18 Великою Палатою Верховного Суду викладено правову позицію, відповідно до якої, процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування та заборони вчиняти певні дії щодо них, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто, забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Враховуючи все вищевказане, а також факт надання до суду та направлення позивачу та його представнику відповідачем-1 доказів, зазначених у заяві про витребування доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення доказів.

Згідно частини 5 статті 117 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 114-117 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 160/20386/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказу протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Калугіна