Справа № 520/15198/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 р. №520/15198/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6,м. Київ,01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання протягом встановленого законом строку рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 по справі №645/5106/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошових коштів в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

2. Зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 645/5106/21, виданого 19.12.2023 року, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошових коштів в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування позову позивачем вказано, що Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Харківської обласної прокуратури, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та компенсації сум, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги. Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.11.2023 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Харківської обласної прокуратури залишено без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 залишено без змін. Таким чином, рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 набрало законної сили. На виконання рішення від 30.05.2023 Ленінським районним судом м. Полтави було видано відповідний виконавчий лист, однак вказане рішення суду досі не виконане. Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у адміністративній справі за вищевказаним позовом.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, та зазначив, що у Казначействі 13.03.2024 за № 08-22388 зареєстрований лист Головного управління Казначейства у Харківській області від 04.03.2024 № 04-20-10/1444 про направлення пакету документів у справі № 645/5106/21, зокрема, заяви стягувача та Виконавчого листа. Казначейство вживає усіх передбачених законодавством заходів щодо виконання Виконавчого листа, однак встановлений Верховною Радою України у законі про державний бюджет обсяг коштів не дозволяє здійснити відшкодування шкоди на користь позивача у 2024 році.

Представником позивача подано відповідь на відзив, та зазначено, що держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції або через представника (частина четверта статті 58 ЦПК України). Під час розгляду справи у суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган. Належним відповідачем у справах про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовою або службовою особою, є держава як учасник цивільних відносин, як правило, в особі органу, якого відповідач зазначає порушником своїх прав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 по справі № 645/5106/21, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09.11.2023, цивільний позов ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Харківської обласної прокуратури, третя особа: Державна казначейська служба України про відшкодування шкоди задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 735137 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та компенсації сум, сплачених у зв?язку з наданням юридичної допомоги.

З метою примусового виконання виконавчого листа № 645/5106/21 позивач 29.01.2024 звернулась до ГУ ДКСУ в Харківській області із заявою про стягнення з Державного бюджету України, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 30-33).

Однак відповіді на лист позивачу не надійшло, та рішення суду не виконано.

Вважаючи таку бездіяльність позивача протиправною,позивач звернулась до суду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідного до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України № 1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону України №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 Закону України № 1404-VIII визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - Закон України № 4901-VI) держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

На виконання вимог Закону України № 4901-VI постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014р. № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою (далі - Порядок № 440).

Згідно з п. 20 Порядку № 440 погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845).

Так, відповідно до п. 2 Порядку № 845 безспірне списання - операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі - органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно з п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Відповідно до п. 47 Порядку № 845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Пунктом 48 Порядку № 845 передбачено, що для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі України відкривається в установленому порядку відповідний рахунок. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, на виконанні в органі казначейської служби України знаходиться виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Полтави за № 645/5106/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та компенсації сум, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги.

Станом на 06.08.2024 року виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Полтави у справі № 645/5106/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, та компенсації сум, сплачених у зв`язку з наданням юридичної допомоги не був виконаний. Тобто строк, визначений п. 48 Порядку № 845 стягувачу був порушений, а саме тримісячний строк з дня надходження документів для перерахування коштів.

Таким чином, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо своєчасного виконання виконавчого листа.

Посилання відповідача про можливість виконання судового рішення виключно в межах передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік суми та у порядку черговості надходження виконавчих документів, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17.07.1997р. є частиною національного законодавства.

Пунктом 1 ст .6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, в пункті 66 рішення у справі «Immobiliare Saffi проти Італії», заява №22774/93, зазначено, що ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Порушення цього правила буде свідчити про порушенням права на справедливий суд.

Складовою принципу верховенства права є вимога юридичної визначеності, відповідно до якої остаточне рішення суду не може піддаватись сумніву, а також належне виконання судових рішень проти органів державної влади: «Принцип верховенства права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, який є невід`ємним аспектом всіх статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зобов`язує державу та будь-який державний орган виконувати судові розпорядження чи рішення, ухвалені проти держави (органу)» (параграф 87 рішення Європейського Суду з прав людини: «Гасан і Чеус проти Болгарії» від 26.10.2000).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15.10.2009 в справі «Комнацький проти України» визначився, що держава повинна забезпечити гарантії, передбачені Конвенцією, і що протиріччя між органами місцевої влади не повинні вплинути на права заявника, гарантовані Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Також в рішенні Європейського суду з прав людини «Гордєєви і Гурбик проти України» від 17.01.2006 зазначено, що державний орган не може довільно посилатись на брак коштів для оплати заборгованості, присудженої рішенням суду.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Вказане свідчить про те, що орган державної влади повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст.8 Конституції України принципу верховенства права, про що обґрунтовано вказано судом першої інстанції.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2020 (справа №818/1814/17).

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що ефективним та належним способом захисту прав позивача є визнання протиправної бездіяльності Державної казначейської служби України щодо невиконання протягом встановленого законом строку рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 по справі №645/5106/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 645/5106/21, виданого 19.12.2023 року, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6,м. Київ,01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної казначейської служби України щодо невиконання протягом встановленого законом строку рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 по справі №645/5106/21 про стягнення з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Зобов`язати Державну казначейську службу України здійснити виконання виконавчого листа Ленінського районного суду м. Полтави у справі № 645/5106/21, виданого 19.12.2023 року, шляхом перерахування на користь ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 735137,00 грн. (сімсот тридцять п`ять тисяч сто тридцять сім гривень 00 копійок) на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнуваньДержавної казначейської служби України (вул. Бастіонна, буд. 6,м. Київ,01601, ) витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.