Справа № 120/4475/24
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

16 липня 2024 р. Справа № 120/4475/24

Вінницький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Маслоід О.С.,

за участю секретаря судового засідання: Сомик Ю.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Ільяшової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050)

про: визнання протиправним та скасування пункту наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу від 11.03.2024 року за № 324 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що у наявності порушення проведення службового розслідування та відсутність в його діях конкретного дисциплінарного проступку. У заяві ОСОБА_2 вказані інші особи, а не позивач, службове розслідування призначено відносно інших осіб, а не позивача. Позивача не повідомлено про проведення службового розслідування. У самому спірному наказі відсутнє формулювання вчиненого позивачем дисциплінарного проступку, є лише посилання на загальні норми, але одних таких посилань недостатньо без розкриття змісту дисциплінарного проступку. Вважаючи спірний наказ відповідача протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10.04.2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 30.04.2024 року.

22.04.2024 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ним було проведено службове розслідування, за результатом якого встановлено порушення вимог КПК України, Закону «Про Національну поліцію» під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні и відповідно позивач підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності. Підставою для призначення службового розслідування стала заява ОСОБА_2 від 17.01.2024 року. Під час службового розслідування був опитаний позивач, який надав пояснення по ходу проведення досудового розслідування, а також начальник відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу, який надав аналогічні пояснення про хід здійснення досудового провадження. Аналізуючи матеріали провадження комісія дійшла висновку, що слідчий поставився до своїх службових обов`язків не сумлінно, що виразилося у порушення вимог КПК України, відповідно дисциплінарне стягнення застосовано правомірно.

Судове засідання 30.04.2024 року не відбулось у зв`язку із перебуванням судді у відпустці. Судове засідання перенесено на 14.05.2024 року.

У судовому засіданні 14.05.2024 року позивач надавав пояснення по суті спору, представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений, заяв до суду не надав. Судове засідання відкладено на 29.05.2024 року.

24.05.2024 року до суду від відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

29.05.2024 року до суду від позивача надійшла заява про поновлення та продовження процесуальних строків.

У судовому засіданні 29.05.2024 року судом розглядалось клопотання про залишення позову без розгляду, ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання, визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до суду та поновлено строк звернення, відповідач надавав пояснення по суті спору, судове засідання відкладено на 12.06.2024 року.

У судовому засіданні 12.06.2024 року судом розпочато дослідження доказів по справі, досліджувались матеріали кримінального провадження, судове засідання відкладено на 27.06.2024 року.

24.06.2024 року до суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, згідно яких ним вказано про критерії, які враховуються під час застосування дисциплінарного стягнення.

У судовому засіданні 27.06.2024 року відповідачем були наголошені додаткові пояснення, судом прийнята ухвала про витребування додаткових доказів, судове засідання відкладено на 16.07.2024 року.

02.07.2024 року до суду, на виконання ухвали суду від 27.06.204 року, були надані додаткові докази.

У судовому засіданні 16.07.2024 року, судом закінчено дослідження доказів, сторони надавали додаткові пояснення.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши сторін по справі, суд встановив наступне.

Наказом начальника ГУ Національної поліції у Вінницькій області № 240 о/с від 31.12.2020 року капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області.

До відповідача 30.10.2023 року надійшла заява ОСОБА_3 , на підставі якої відкрито кримінальне провадження № 0001644 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

У даному кримінальному провадженні створено слідчу групу: призначено старшого слідчого позивача (старший групи), слідчих СВ Вінницького районного управління поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та старших слідчих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

До відповідача надійшла заява ОСОБА_2 від 17.01.2024 року про порушення кримінального процесуального законодавства слідчими Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0001644 від 31.10.2023 року.

На підставі вказаної заяви 19.02.2024 року наказом № 299 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за вищевказаним фактом було призначено службове розслідування.

За результатом проведеного службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактами порушення вимог кримінального процесуального законодавства від 28.02.2024 року, затверджений начальником ГУ НП у Вінницькій області.

Згідно п. 3 резолютивної частини висновку дисциплінарна комісія вважала, що за порушення вимог ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 38, ст. 40, ч. 1,2 ст. 93 КПК України, ст. 2, 18 Закону України «Про національну поліцію», під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001644 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, керуючись положеннями ст. 11, 13, 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності старший слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 (0051899), у виді догани.

На підставі вказаного висновку 11.03.2024 року відповідачем прийнято наказ за № 324 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», в якому зазначено, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що старшим слідчим відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_1 допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001644 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Допущені порушення зумовлені неналежним виконанням своїх службових обов`язків слідчим та начальником відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_13 .

У зв`язку з вищевказаним, керуючись ст. 11, 13, 19, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2327 наказано, п. 1 за порушення вимог ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 38, ст. 40, ч. 1,2 ст. 93 КПК України, ст. 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію» під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001644 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, керуючись положеннями ст. 11, 13, 19, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 (0051899) дисциплінарне стягнення у виді догани.

Не погоджуючись з п. 1 вказаного наказу відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Ч. 5 ст. 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений, зокрема, ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора.

Ст. 40 КПК України передбачено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений:

1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом;

3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій;

6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру;

7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження;

8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу;

9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

У відповідності до ч. 1,2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно ст. 18 вказаного закону поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог ст. 1 Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (далі Закон), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За змістом ст. 11 Закону за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Ст. 12 Закону визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно ст. 13 Закону дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

У відповідності до вимог ст. 14 Закону службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

П. 2 р. 2 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (надалі Порядок) передбачено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування.

П. 4 р. 2 Порядку визначено, що у наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначаються підстава та форма проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Згідно п. 2 - 5 р. 4 Порядку поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має інші права, визначені статтею 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно п. 1 р. 5 Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п 4 р. 5 Порядку службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно р. 6 Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема, обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Ст. 18 Закону передбачено забезпечення поліцейському права на захист.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Згідно ст. 19 Закону у висновку за результатами службового розслідування зазначаються, зокрема, обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Відповідно до ст. 26 Закону у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок.

Відповідно до ст. 29 Закону у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Системний аналіз наведених норм доводить, що вимогами КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування має право ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, він зобов`язаний виконувати письмові доручення та вказівки прокурора, за їх невиконання до нього може бути застосована відповідальність. Не зазначено про таку ж відповдальність за невиконання вказівок керівника органу досудового розслідування. Слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України та інших нортимавних актів, за її порушення поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність. Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер, не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. Законом передбачений вичерпний перелік видів дисциплінарних стягнень. Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених статутом, забороняється.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей саме про дисциплінарний проступок поліцейського. Воно проводиться, зокрема, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення ним дисциплінарного проступку, призначається за письмовим наказом керівника, підставою для його призначення є заяви, скарги та повідомлення громадян тощо.

Аналіз вказаних норм, зокрема, доводить, що взагалі службове розслідування призначається стосовно поліцейського. При цьому, такий поліцейський має певні права на свій захист під час проведення службового розслідування, а саме: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами службового розслідування, робити їх копії; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою (адвокат), послугами представника, а також інші права.

Службове розслідування, зокрема, має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються, зокрема, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку. У резолютивній частині, зокрема, висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. За кожен дисциплінарний проступок застосовується лише одне дисциплінарне стягнення. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Крім цього, суд вказує, що згідно сталої судової практики вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

З матеріалів справи встановлено, що 31.10.2023 року за заявою ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження № 0001644 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Досудове розслідування здійснюється слідчою групою у складі: старшого слідчого позивача (старший групи), слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та старших слідчих ОСОБА_11 , ОСОБА_12

23.11.2023 року слідчим управлінням ГУПН у Вінницькій області в порядку відомчого контролю було вивчено стан досудового розслідування і надано заступникові начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області та позивачеві письмові вказівки, які складаються з 11 пунктів, а також зазначено про необхідність надання доповіді про їх виконання письмово до 28.12.2023 року.

28.12.2023 року позивачем була надана письмова доповідь керівнику слідчого управління ГУПН у Вінницькій області щодо факту виконання ним вказівок від 23.11.2023 року.

17.01.2024 року надійшла заява ОСОБА_2 (батько заявника) про порушення кримінального процесуального законодавства слідчими Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження. В заяві зазначено, що не проводиться належне розслідування, правоохоронні органи займаються підробкою фактів, тиснуть на знайомих його сина, не вірно визначена стаття КПК України, за якою відкрито кримінальне провадження, слідчі дії не проводяться, оперуповноважений ОСОБА_14 та слідча Сорокіна Н. допомогають здійснювати тиск на його сина.

На підставі вказаної заяви 19.02.2024 року наказом № 299 призначено службове розслідування за вищевказаним фактом. При цьому, суд звертає увагу, що службове розслідування призначено не стосовно позивача, але дослідженню підлягала лише його процесуальна діяльність у кримінальному провадженні.

В ході проведення службового розслідування 19.02.2024 року у позивача були відібрані пояснення щодо ходу здійснення розслідування вказаного кримінального провадження. Ним були надані пояснення по встановленню фактів, проведенню певних процесуальних дій. Пояснення були відібрані також у начальника відділення СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 , який, після ознайомлення із матеріалами службового розслідування, надав аналогічні пояснення.

З наведеного вбачається, певна непослідовність дій дисциплінарної комісії стосовно надання для ознайомлення матеріалів дисциплінарного провадження, які були надані для ознайомлення ОСОБА_13 , а позивачеві ні.

За результатом проведеного службового розслідування складено висновок, в якому вказано, що в ході службового розслідування були опитані позивач та ОСОБА_13 , було вивчено стан досудового розслідування та встановлено проведення певних процесуальних дій. Далі зазначається про наявність, у порядку ст. 39 КПК України, вказівок від 23.11.2023 року та про те, що такі вказівки залишені без виконання (виконанні частково), а саме: матеріали не систематизовані, повторно не допитана свідок ОСОБА_15 , не проведено огляд електронного гаманця, не встановлений та не допитаний сідок ОСОБА_16 , відомості щодо перетину ним кордону України не долучені, не долучена копія договору купівлі-продажу картири № 3, не проведений одночасний допит ОСОБА_3 та ОСОБА_15 , ОСОБА_3 та ОСОБА_16 , ОСОБА_3 та ОСОБА_17 , заходи щодо встановлення та допиту осіб, на яких в своїх показах вказує ОСОБА_3 не проведені. Як наслідок, суттєві обставини вчинення кримінального правопорушення не з`ясовані, не забезпечено здійснення процесуальних дій та рішень у строки, тому від потерпілого та його родини надходять скарги.

Вищезазначені порушення вимог КПК України зумовлені неналежним виконанням своїх службових обовязків позивачем під час здійснення вказаного кримінального провадження. Керівником не здійснюється належний контроль.

Проаналізувавши вказане, дисциплінарна комісія пришла до висновку, що слідчий та керівництво сумлінно не віднеслись до своїх службових обов`язків, зокрема, допущено порушення вимог ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 38, ст. 40, ч. 1,2 ст. 93 КПК України. Обставин, які б обтяжували чи пом`якшували вину вказаних працівників не встановлено.

За таких обставин, службове розслідування завершити, відомості, які стали підставою для призначення службоого розслідування, уважати такими, що знайшли своє підтвердження, рекомендовано притягнути до дисциплінарної відповідальності позивача та ОСОБА_13 . Але при цьому, не визначено, які саме відомості знайшли своє підтвердження.

На підставі вказаного висновку 11.03.2024 року відповідачем прийнято наказ № 324, в якому зазначено, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що позивачем допущено порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Допущені порушення зумовлені неналежним виконанням своїх службових обов`язків слідчим та ОСОБА_13 . У зв`язку з вищевказаним, керуючись ст. 11, 13, 19, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2327 наказано, п. 1 за порушення вимог ст. 2, ч. 2 ст. 9, ч. 1 ст. 28, ч. 5 ст. 38, ст. 40, ч. 1,2 ст. 93 КПК України, ст. 2, 18 Закону України «Про Національну поліцію» під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001644 від 31.10.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, керуючись положеннями ст. 11, 13, 19, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосувати до старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Вінницького управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_1 (0051899) дисциплінарне стягнення у виді догани.

З наведеного вбачається, що під час проведення службового розслідування було допущено порушення вимог Закону та Порядку, так не у повному обсязі зібрані, перевірені матеріали і відомості про дисциплінарний проступок позивача та відповідно не надана їм належна оцінка, не було здійснено повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин, вказаних у заяві ОСОБА_2 . Не дотримані права позивача на захист під час проведення службового розслідування, а саме: подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами службового розслідування, робити їх копії; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою (адвокат), послугами представника. Крім цього, позивач не був ознайомлений із наказом про проведення службового розслідування; до притягнення до дисциплінарної відповідальності, не був ознайомлений із висновком про проведення службового розслудвання.

В описовій частині висновку службового розслідування не викладено мотив учинення дисциплінарного проступку позивачем, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку.

Суд також зауважує, що у висновку та спірному наказі про притягнення позивача до відповідальності вказані лише положення загальних статтей процесуального закону, Закону «Про Національну поліцію» щодо завдання кримінального провадження, основних обов`язків та повноважень слідчого, збирання доказів у ході проведення досудового розслідування, а також основні функції органів досудового слідства, тобто не зазначено ознаки та склад дисциплінарного проступку в діях позивача.

Додатково суд звертає увагу на те, що у висновку службового розслідування вказано про невиконання (виконані частково) позивачем вказівок, наданих 23.11.2023 року слідчим управлінням ГУПН у Вінницькій області у порядку ст. 39 КПК України, тобто фактично позивача притягнуто до відповідальності за невиконання (виконані частково) таких вказівок.

Як вже зазначалось, слідчим управлінням ГУПН у Вінницькій області було зазначено про надання письмової доповіді до 28.12.2023 року щодо виконання вказівок. І 28.12.2023 року позивачем на адресу слідчого управління ГУПН у Вінницькій області була направлена така доповідь із зазначенням переліку виконаних вказівок.

Під час судового розгляду справи ані позивачем, ані відповідачем не було наголошено на тому, що слідчим управлінням ГУПН у Вінницькій області у подальшому було констатовано про невиконання наданих вказівок позивачем. До матеріалів справи також не було додано відповідних належних та допустимих доказів такого констатування.

Під час судового розгляду справи судом ретельно досліджувалось питання щодо фактичного виконання позивачем вказівок від 23.11.2023 року та досліджувались відповідні матеріали.

Дійсно, адміністративний суд не має повноважень по оцінці доказів у кримінальному провадженні. У даному випадку, під час судового розгляду справи, судом не було здійснено оцінку доказів у кримінальному провадженні. Судом не здіснювалась оцінка стану здійснення позивачем досудового розслідування, повнота, законність та своєчасність здійснення ним процесуальних дій в межах кримінального провадження. Судом досліджувалось питання виконання наданих позивачеві 23.11.2023 року вказівок та оцінювалась повнота виконання таких. У цьому контексті суд дійшов висновку про виконання позивачем вказівок від 23.11.2023 року, що також підтверджується матеріалами справи.

Суд також наголошує на тому, що вимогами КПК України, у порядку ст. 39 КПК України, не передбачена відповідальність за невиконання вказівок керівника органу досудового розслідування. Згідно вимог ст. 40 КПК України невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що п. 1 спірного наказу не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, прийнятий відповідачем необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття наказу; недобросовісно; нерозсудливо; непропорційно, без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, відповідно є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211 грн 20 коп.

Таким чином, поверненню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сума у розмірі 1211 грн 20 коп.

Водночас слід врахувати, що дата складення повного тексту рішення обумовлена перебуванням судді Маслоід О.С. на підставі наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 080-В/к від 11.07.2024 року у період з 22.07.2024 року по 30.07.2024 року у відпустці та на підставі наказу Вінницького окружного адміністративного суду № 017-А/г від 23.07.2024 року у період з 01.08.2024 року по 02.08.2024 року у відрядженні.

Керуючись Конституцією України, Законами України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», «Про Національну поліцію», КПК України та ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування пункту наказу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №324 від 11.03.2024 року "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності", яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1 211 грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, 21050, )

Повний текст рішення складено та підписано суддею 05.08.2024 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна