Справа № 173/1680/24
Суддя: Петрюк Т. М.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №173/1680/24
Провадження №2-а/173/12/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

У складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

при секретареві - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження в місті Верхньодніпровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Косих Олександра Олександровича, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення ,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2024 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до інспектора 2 взводу 1 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Косих О.О. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення .

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2024 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін 17.06.2024 року.

17.06.2024 року розгляд справи відкладений на 18.07.2024 року в зв`язку з відсутністю повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

25.06.2024 року від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву.

18.07.2023 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області залучено до участі в розгляді справи Департамент національної поліції України в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора 2 взводу 1 роти З батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції Косих Олександра Олександровича серії ЕАН № 2125981 від 11.05.2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 121 КУпАП .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 11 травня 2024 року о 22 годині 26 хвилин він рухався на технічно справному автомобілі марки РЕНО Дастер д/н НОМЕР_1 з дозволеною швидкістю по трасі МЗО Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка - Луганськ - Ізварине на 958 км у Дніпропетровській області. В районі блокпосту на вищевказаній трасі він був безпричинно зупинений працівником поліції - відповідачем по справ Косих Олександром Олександровичем , який не зазначивши причину зупинки відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» попрохав у нього для перевірки реєстраційні документи на автомобіль, посвідчення водія та страховий поліс. Після чого Косих О.О. попрохав відкрити багажник автомобіля для огляду, а коли він вийшов з автомобіля, то відповідач повідомив мене про те, що він порушив Правила дорожнього руху в частині правил користування ременями безпеки.

Не зважаючи на його заперечення та відсутність доказів про вчинення ним адміністративного правопорушення, працівником поліції на місці було винесено постанову серії ЕНА № 2125981 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі - КУпАП) та на нього накладений штраф в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вважає, що винесення постанови відносно нього е абсолютно безпідставним, оскільки згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом будучи не пристебнутими ременем безпеки, при цьому я пояснював працівникові поліції, що я відстебнув ремінь безпеки, так як на вимогу того ж працівника поліції, змушений був вийти з автомобіля відкрити та надати для огляду багажник., що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників розгляду справи

Відповідачем відзив на позовну заву не наданий.

Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент національної поліції України, надані письмові пояснення, згідно яких останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення обґрунтовує тим, що складена відносно позивача постанова відповідає вимогам закону та Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього ружу, зафіксованого не автоматичному режимі, затвердженої наказом МВ С України № 1395 від 07.11.2015 року. Щодо визнання постанови протиправною, то ч. 3 ст. 286 КАС не передбачено такого пособу захисту порушених прав. Обставини, викладені позивачем в позовній заяві щодо вчинення правопорушення мають суто гіпотетичний характер та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 11 травня 2024 року серії ЕНА № 2125981 позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510.00 грн., що підтверджується копією постанови

В оскаржуваній постанові зазначено, що 11.05.2024 року о 22:26:36 годині , траса М 30 9 58 км., водій керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ремнем безпеки, чим порушив п.2.3.в.ПДР - порушення правил користування ремнями безпеки.

До позивача застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510.00 грн..

В постанові зазначена фіксація адміністративного правопорушення камерою 473327.

Відповідно до п. 2.3.в в Правил дорожнього руху - Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів; (пункт змінено 11.11.2020)

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за

Порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

З а нормою ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 наказу МВС України № 1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» вказано, що протоколи про адміністративні правопорушення не складаються у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП. Якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3КУпАП.

З наданого суду відеозапису судом встановлено, що позивач був зупинений відповідачем, яким позивачеві роз`яснено, що останній рухався в комендантську годину тому був зупинений. На вимогу відповідача позивач надав посвідчення водія та інше необхідні документи для перевірки. Потім позивачеві дійсно було запропоновано вийти з автомобіля та відкрити багажник, що позивачем було зроблено.

В подальшому відповідачем було повідомлено, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки рухався без використання пасків безпеки та на місці фіксування паска безпеки встановлена заглушка.

Проте з наданого відеозапису неможливо встановити чи під час руху транспортного засобу позивач був пристебнутий паском безпеки, чи ні. Оскільки фіксування події здійснене в темний період доби. Повідомлення відповідачем позивачеві про те, що він порушив ч.5 ст. 121 КУпАП , а саме керував транспортним засобом будучи не пристебнутим паском безпеки, здійснене дійсно після того, як позивач виконав всі інші вимоги відповідача та вийшов із автомобіля. Обладнання фіксуючого пристрою заглушкою не свідчить, що позивач не користувався паском безпеки під час руху транспортного засобу.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого за ч.5 ст.121 КУпАП є недоведеним.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, про наявність підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

При цьому суд погоджується із доводами третьої особи про те, що частиною 3 ст. 286 КАС України передбачені способи захисту порушених прав, а саме: За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даною правовою нормою дійсно не передбачено способу захисту порушених прав у вигляді визнання постанови протиправною. На підставі чого суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 139 КАС України - Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 9, 90, 86, 139, 243-246 255, 286 КАС України , - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Косих Олександра Олександровича, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову, про накладення адміністративного стягнення серії ЕАН № 2125981 від 11 травня 2024 року винесену інспектором 2 взводу 1 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції Косих Олександром Олександровичем . юридична адреса: 49000 пл. Троїцька,2А, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Судові витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення виготовлений 18.07.2024 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 06.08.2024 року

Дата набрання законної сили: 30.07.2024 року