Справа № 260/2585/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 серпня 2024 року

м. Київ

справа №260/2585/20

адміністративне провадження №К/990/27514/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Прокопенка О. Б.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шостої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шостої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Шостої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 01 липня 2020 року про неуспішне проходження атестації заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 ;

- зобов`язати уповноважену кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур та Офіс Генерального прокурора призначити ОСОБА_1 новий час (дату) для проходження співбесіди (III етапу атестації).

Також 02 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Закарпатської обласної прокуратури, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків прокурора Закарпатської області №351к від 18 серпня 2020 року про звільнення з посади заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, та органів прокуратури Закарпатської області;

- поновити ОСОБА_1 в Закарпатській обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, та в органах Закарпатської обласної прокуратури з 20 серпня 2020 року, та стягнути з Закарпатської обласної прокуратури середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року у справі № 260/2585/20, позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення № 2 Шостої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 01 липня 2020 року про неуспішне проходження атестації заступником начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області ОСОБА_1 .

Постановою Верховного Суду від 01 листопада 2022 року у справі № 260/2585/20 касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі № 260/3611/20 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Закарпатскьої області №351к від 18 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, та органів прокуратури Закарпатської області. Поновлено ОСОБА_1 в Закарпатській обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, та органів прокуратури Закарпатської області з 21 серпня 2020 року. Стягнуто з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 21 серпня 2020 року по 20 квітня 2021 року в розмірі 265074,09 грн. (двісті шістдесят п`ять тисяч сімдесят чотири гривні дев`ять копійок). Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на рівнозначній посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати за один місяць в розмірі 31745,40 грн. (тридцять одна тисяча сімсот сорок п`ять гривень сорок копійок) допущено до негайного виконання.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 260/3611/20 змінено рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року. Вказано в абзацах третьому та п`ятому резолютивної частини рішення посаду, на якій ОСОБА_1 має бути поновлено - заступник начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, прокуратури Закарпатської області. В решті рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28 грудня 2022 року у справі № 260/3611/20 касаційну скаргу Закарпатської обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19 серпня 2021 року у справі № 260/3611/20 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2023 року об`єднано в одне провадження адміністративні справи № 260/2585/20 за позовом ОСОБА_1 до Шостої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення та адміністративну справ № 260/3611/20 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу. Об`єднаній справі присвоєно номер №260/2585/20.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року прийнято відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги та закрито апеляційне провадження в частині вимог апеляційної скарги про оскарження рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на посаді заступника начальника відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчим територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові, що поширює свою діяльність на Закарпатську область, та в органах прокуратури Закарпатської області з 21 серпня 2020 року, та стягнення з Закарпатської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалами Верховного Суду від 06 червня 2024 року та від 01 липня 2024 року касаційні скарги були повернуті позивачеві.

15 липня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» позивач утретє надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у цій справі.

Відповідно до частин першої, другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень 10 квітня 2024 року Восьмим апеляційним адміністративним судом розглянуто справу. Повний текст складено 17 квітня 2024 року, отже, останній день на касаційне оскарження припадав на 17 травня 2024 року, а з цієї касаційною скаргою позивач звернувся за допомогою підсистеми «Електронний суд» 15 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

В касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

В цьому клопотанні зазначено, що передбачений статтею 329 КАС України було вперше надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі, проте ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2024 року касаційну скаргу було повернуто.

Далі скаржник вказує, що ним повторно надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі, проте ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2024 року касаційну скаргу було повернуто.

На думку скаржника, ним не допущено тривалого зволікання з повторної подачі касаційної скарги після її повернення.

З огляду на викладене, Верховний Суд зазначає наступне.

Так, аналізуючи зазначені заявником підстави, які він вважає поважними причинами поновлення пропущеного процесуального строку, Судом установлено, що згідно з відомостями Автоматизованої системи документообігу суду позивач вже неодноразово звертався до суду касаційної інстанції з касаційними скаргами на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у цій справі, які йому повернуто ухвалами Верховного Суду від 06 червня 2024 року та постанову 01 липня 2024 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, оскільки Верховний Суд дійшов висновку, що у касаційних скаргах не були викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Колегія суддів наголошує, що нормами КАС України не визначено строків звернення до суду касаційної інстанції після повернення касаційної скарги, оскільки процесуальним законодавством регламентуються виключно загальні строки на касаційне оскарження судових рішень, що передбачено статтею 329 КАС України, проте Суд наголошує, що повернення касаційної скарги не слід вважати безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки у нашому випадку обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з діями заявника щодо належного оформлення касаційної скарги протягом тривалого періоду.

Крім того, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Тому, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання касаційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Водночас, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Проте невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак, не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.

Отже, неодноразове подання заявником неналежно оформлених касаційних скарг до Верховного Суду з тривалими інтервалами часу свідчить про формальний підхід при реалізації ним права на касаційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, відповідно до правил статті 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції обґрунтованої заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку та надання відповідних доказів на їх підтвердження.

Керуючись статтями 329, 332 КАС України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними, зазначені ОСОБА_1 , підстави для поновлення пропущеного процесуального строку.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Шостої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Закарпатської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.

3. Надати заявнику касаційної скарги строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

4. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет", а у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку.

5. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.Б. Прокопенко

О.В. Кашпур