Справа № 420/19549/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06 серпня 2024 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язано військову частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

26.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 420/19549/23 про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

До Одеського окружного адміністративного суду від військової частини НОМЕР_1 надійшла заява визнання виконавчого листа по адміністративній справі № 420/19549/23 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви військовою частиною НОМЕР_1 зазначено, що індексація грошового забезпечення була нарахована та виплачена ОСОБА_1 18.03.2024 року в добровільному порядку в порядку виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року призначено розгляд заяви у судовому засіданні на 06.08.2024 року, витребувано з військової частини НОМЕР_1 інформацію про те, чи отримано військовою частиною НОМЕР_1 постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 420/19549/23 виданого 26.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом, а в разі отримання надати докази її отримання з зазначенням дати та копію відповідної постанови.

01.08.2024 року до суду від військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про доручення доказів витребуваних ухвалою суду від 29.07.2024 року.

В судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_1 наполягав на задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомленний належним чином та завчасно.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 06.08.2024 року, продовжив розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Вирішуючи вказану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В той же час, чинним законодавством встановлена можливість здійснення примусового виконання рішень, якщо боржник ухиляється від його добровільного виконання.

При цьому, додатковим стимулюючим фактором добровільного виконання рішень є відсутність додаткових витрат з боку боржника, пов`язаних з залученням виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2023 року по справі №420/19549/23 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Зобов`язано військову частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.

Рішення суду набрало законної сили 07.12.2023 року.

26.12.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №420/19549/23.

Постановою головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.01.2024 року відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження отримана військовою частиною НОМЕР_1 24.02.2024 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення 214.

18.03.2024 року на рахунок позивача перераховано кошти на виконання рішення по справі №420/19549/23, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.03.2024 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, наведені положення дозволяють суду визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у разі його добровільного виконання.

Добровільність виконання рішення суду слідує з обраного боржником характеру поведінки та вчинених ним дій до застосування заходів примусового виконання рішень.

Матеріали заяви військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не містять жодних доказів, що боржником до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження вчинялись активні дії направлені на добровільне виконання рішення суду, а фактичне виконання було відтерміновано через незалежні від нього обставини.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення заяви військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого листа по справі №420/19549/23 таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення суду було виконано військовою частиною НОМЕР_1 під час процедури примусового виконання рішення.

Керуючись ст.ст.14, 248, 295, 374, КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 420/19549/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 256 КАС України та оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294- 296 КАС України.

Суддя Г. В. Лебедєва