Справа № 729/885/24
Суддя: Демченко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 729/885/24
2-а/729/13/24 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 р.Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі :

судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Величко К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про скасування постанови у справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.03.2024 о 17 год. 53 хв. на автодорозі сполученням Київ-Суми-Юнаківка його зупинили працівники поліції, які повідомили, що він не був пристебнутий ременем безпеки. Під час розмови з працівниками поліції останні перевірили документи на транспортний засіб та склали протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також повідомили, що відносно нього буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, однак цього не зробили та не повідомили коли буде проводитись розгляд справи про адміністративне правопорушення. Про наявність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 510 грн. він дізнався 08.05.2024. Вказану постанову вважає незаконною, оскільки під час керування автомобілем він був пристебнутий ременем безпеки, а після зупинки транспортного засобу відстебнув його. Факту порушення ПДР працівниками поліції не зафіксовано. Враховуючи те, що жодним доказом не підтверджено факт порушення ним Правил дорожнього руху, просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №556438 від 28.03.2024, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 грн., а також стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого ним судового збору.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Як вбачається із поштової розписки, представник позивача ОСОБА_2 отримав повістку про виклик до суду (а.с.32). Від позивача повернувся конверт із судовою повісткою із відміткою «відсутній за вказаною адресою».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року, у справі «Смірнов проти України» зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

Враховуючи те, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи представник позивача в судове засідання не з`явився, не повідомив причин неявки та не надав заяву про розгляд справи без його участі, його неявка не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за необхідне провести розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки позиція позивача повністю спростовується фактичними обставинами справи. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений 28.03.2024 о 17 год. 53 хв. на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка у зв`язку з порушенням п. 2.3 (в) ПДР. Інспектор патрульної поліції Каліберда Є.В. у відповідності до вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» належним чином представився та повідомив причину зупинки транспортного засобу, а саме те,що водій під час руху не був пристебнутий паском безпеки, а також те, що відносно водія будуть складені адміністративні матеріали, роз`яснені конституційні права та право на професійну правничу допомогу та ознайомлено з наявними доказами про порушення п. 2.3 (в) ПДР. За результатом розгляду справи була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення. Всі події були зафіксовані за допомогою нагрудної камери поліцейського.

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явилися, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ББА №556438 від 28.03.2024 інспектора СРПП ВП №2 (м.Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Каліберди Є.В. на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за те, що останній 28.03.2024 о 17 год. 53 хв. керуваючи автомобілем на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка не користувався ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 «в» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 121 КУпАП (а.с.13).

Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів

Відповідальність згідно частини 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Серед вимог ч.1 ст. 280 КУпАП вказано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Як видно з матеріалів справи, позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП

При дослідженні в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 було зупинено у зв`язку з тим, що він, керуючи транспортним засобом не користувався ременем безпеки. Вказаний факт зафіксований на відеозаписі, з якого видно, що одразу після зупинки водій вийшов з автомобіля, до нього підійшов поліцейський, назвав свою посаду, повідомив про підставу для зупинки транспортного засобу у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а саме те, що водій керував транспортним засобом та не був пристебнутий паском безпеки. Також було повідомлено про ведення відеофіксації розмови. Було повідомлено про те, що відносно водія буде складено постанову про притягнення до адмінвідпговідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що останній не користувався ременем безпеки, що останній не заперечував.

Також у зв`язку із виявленням у водія явних ознак алкогольного сп`яніння було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, від чого ОСОБА_1 відмовився.

В подальшому працівник поліції в присутності ОСОБА_1 в службовому автомобілі почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. В ході оформлення адміністративного матеріалу ОСОБА_1 висловив пропозицію неправомірної вигоди у зв`язку з чим на місце події була викликана слідчо-оперативна група.

Як вбачається з відеозапису, поліцейський ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_1 , що відносно нього також буде складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 в ПДР за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Після прибуття слідчо-оперативної групи, відібрання всіх пояснень працівником поліції в присутності ОСОБА_1 була складена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, зміст якої оголошено, а також роз`яснено порядок сплати штрафу та оскарження постанови. Від підпису в постанові та отримання її копії ОСОБА_1 відмовився, що також зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

Таким чином, досліджений судом доказ повністю спростовує посилання позивача на порушення працівниками поліції вимог КУпАП при оформленні адміністративного матеріалу, а також те, що про складення постанови йому не було відомо.

Навпаки, відеозапис підтверджує порушення ним правил дорожнього руху.

Суд вважає, що у даній справі відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність дій працівників поліції та прийняття рішення у виді постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.3, 5, 8, 9, 10, 19, 20, 22, 77, 78, 271, 286, 293 КАС України, ст.ст. 7, 9, 121, 251, 252, 280 КУпАП, «Правилами дорожнього руху», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р., суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Найменування сторін: позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ); відповідач - Головне управління національної поліції в Чернігівській області (14000, проспект Перемоги, буд. 74, м. Чернігів).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Демченко