Справа № 400/7300/24
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

05 серпня 2024 р. № 400/7300/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Устинов І. А., розглянув заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1
до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,а
прозаява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення відповідача про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та зобов`язання прийняти рішення про надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 9 пункту 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Разом з позовом 02 серпня 2024 року позивачем до суду подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд забезпечити позов шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації до набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 23.07.2024 позивач отримав від відповідача повідомлення, в якому зазначено про ухваленні рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період. Причина відмови - відсутність у висновку ЛКК рішення про надання постійного догляду. Позивач вважає, що він має право на відстрочку від від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 9 пункту 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (зайнятий постійним доглядом за своєю матір`ю, яка за висновком ЛКК потребує постійного догляду). Оскільки позивач оскаржує відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації він звернувся з заявою про забезпечення позову, адже на його думку невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду щодо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина 1 статті 151 КАС України визначає, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета позову;

4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17 та від 25.04.2019 року у справі № 826/10936/18.

Так, предметом спору є рішення комісії відповідача про відмову в наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Підставою для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач вказує пункт 9 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки він зайнятий постійним доглядом за своєю матір`ю, яка за висновком ЛКК потребує постійного догляду.

Пунктом 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Таким чином, у разі підтвердження за результатами розгляду справи факту зайнятості позивача постійним доглядом за хворою матір`ю, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, тобто у разі підтвердження права позивача на відстрочку, невжиття заходів забезпечення позову дійсно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, адже за час розгляду справи (60 днів, ст. 193 КАС України) відповідач здійснить дії щодо призову позивача на військового службу (видача наказу керівника РТЦК та командиром військової частини не більше семи днів), відповідно в нього зміниться правовий статус з військовозобов`язаного на військовослужбовця, на якого вже не поширюється норма пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

З огляду на вищезазначене суд прийшов до висновку, що такий захід забезпечення позову, про який просить позивач, є співмірним із заявленими позовними вимогами. Він спрямований виключно на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та не має на меті вирішення спору по суті.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вжиті заходи забезпечення позову не позбавляють позивача від виконання обов`язків військовозобов`язаного, встановлених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, зокрема та невиключно, прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ним документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях), проходити медичний огляд тощо.

Керуючись статтями 150-154, 156, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

3. Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на військову службу по мобілізації до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 400/7300/24.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвала набрала законної сили 05.08.24.

6. Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

7. Примірники ухвали про забезпечення позову негайно направити учасникам справи.

Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов