Справа № 520/23731/21
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про прийняття справи до провадження,

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

07 серпня 2024 р. справа № 520/23731/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області про 1) визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області за запитами ОСОБА_1 на отримання публічної інформації; 2) зобов`язання керівництва Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у встановленому законом порядку розглянути звернення ОСОБА_1 , та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати їх розгляду,

встановив:

14.11.2021р. заявником із використанням функціоналу ЄСІТС було подано адміністративний позов із вимогамип ро 1) визнання протиправною бездіяльності уповноважених осіб Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області за запитами ОСОБА_1 на отримання публічної інформації; 2) зобов`язання керівництва Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у встановленому законом порядку розглянути звернення ОСОБА_1 , та письмово повідомити ОСОБА_1 про результати їх розгляду.

До указаного позову у якості доказів оплати судового збору була приєднана квитанція №85124 від 03.11.2021р. на суму судового збору - 908,00грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021р. у справі №520/23731/21 позов було залишено без руху, оскільки приєднана квитанція №85124 від 03.11.2021р. на суму судового збору - 908,00грн. вже була використана як доказ оплати судового збору у межах справи №520/22249/21.

На виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021р. у справі №520/23731/21 заявником було подано квитанцію від 25.11.2021р. №ПН7014РКО про оплату судового збору у сумі - 908,00грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2023р. позов - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо нерозгляду запитів ОСОБА_1 від 02.11.2022 р. Зобов`язано Харківське РУП №2 ГУНП в Харківській області розглянути запити ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 02.11.2022 в порядку, визначеному Законом України Про доступ до публічної інформації із повідомленням ОСОБА_1 про результати їх розгляду. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області судовий збір у сумі 402 (чотириста дві) грн 00 коп.

21.07.2023р. позивач звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення по даній справі щодо стягнення з відповідача судових витрат на оплату судового збору.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2024р. справа №520/23731/21 передана до провадження судді Сліденка А.В.

Суд не знаходить перешкод для прийняття справи до провадження і вирішуючи по суті юридичну долю заявленого позивачем клопотання, виходить з таких підстав та мотивів.

Частиною 3 статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає, що відповідно до частин 1-2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як встановлено судом з матеріалів справи, до даної позовної заяви позивач надав докази сплати судового збору на суму 908,00 грн відповідно до квитанції №85124 від 03.11.2021р.

Ухвалою суду від 22.11.2021р. у справі №520/23731/21 позов було залишено без руху та з посиланням на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року по справі справа №809/1092/18, зазначено, що згідно з даними комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" вказане платіжне доручення долучено при поданні позовної заяви до Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/22249/21, у якій відмовлено у відкритті провадження. Питання повернення коштів судом не вирішено, відтак ця квитанція не може бути використана при повторному поданні поверненої раніше позовної заяви, оскільки Законом України "Про судовий збір" не передбачено можливості зарахування коштів, сплачених у якості судового збору по справі, що не поверталися із відповідного бюджету після сплати банком, як таких, що надають право на розгляд повторно заявлених позовних вимог цього ж позивача, але уже по іншій справі.

Отже, витрати заявника з оплату судового збору на суму 908,00 грн відповідно до квитанції №85124 від 03.11.2021р. не входять до складу судових витрат у справі №520/23731/21.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 2 частини 3 статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкривала стаття 8цього Кодексу й визначала, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч. 2 ст. 44 КАС України).

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 16.05.2018р. по справі №520/810/504/17, судовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом №3674, підлягає сплаті за подання кожного окремого позову, в разі відсутності пільг щодо його сплати, а тому судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову в одній справі, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову, в тому числі тим самим позивачем до того самого суду.

В разі ж повернення особі поданої ним позовної заяви остання не позбавлена права звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень пункту 2 частини 1 статті 7 Закону №3674.

Отже, законодавством встановлено чіткий порядок повернення сплаченої суми судового збору, яка в подальшому на розсуд особи може бути використана для сплати судового збору за подання іншого (нового) позову, в той же час використання сплаченої в одній справі суми судового збору при поданні іншого позову не передбачено законодавством та є порушенням порядку сплати судового збору.

Також у постанові Верховного Суду від 05.08.2021р. по справі №160/5879/20 зазначено, що звертаючись до суду, позивач був зобов`язаний сплатити судовий збір на загальних підставах та надати до суду документ, який підтверджує сплату судового збору саме у межах цієї справи. Разом із тим, як встановлено судом, судовий збір за наданим позивачем платіжним дорученням сплачений і зарахований при розгляді іншої адміністративної справи.

Отже, з огляду на викладене, Верховний Суд зазначив, що подане платіжне доручення не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, оскільки не підтверджено зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та відсутня інформація про той номер справи, у межах якої подана відповідна скарга.

Відповідно до позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.03.2019 у справі №814/218/14, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Тому, з урахуванням правових висновків, викладених у вищезазначених постановах Верховного Суду, суд зазначає, що повторне використання документу про сплату судового збору не передбачено ані нормами КАС України, ані нормами Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене суд вважає, що повторна подача позову із долученням вже використаного раніше документу про сплату судового збору у даному конкретному випадку не може бути витлумачена інакше як зловживання правом за п. 2 ч. 2 ст. 45 КАС України.

У межах даної справи ухвалою суду від 22.11.2021р. у справі №520/23731/21 позов було залишено без руху та надано позивачу час на усунення недоліків позову шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому судом розмірі.

На виконання зазначеної ухвали суду від 22.11.2021р. позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн та надано до суду квитанцію №ПН7014РКО від 22.11.2021р.

Рішенням суду від 19.07.2023р. позов було задоволено частково та пропорційно до задоволених позовних вимог повернуто заявнику 402,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Отже, в межах даної справи питання розподілу судових витрат було вирішено у повному обсязі саме під час ухвалення рішення від 19.07.2023р.

Суд зазначає, що судовий збір в розмірах та порядку, передбачених Законом України "Про судовий збір", підлягає сплаті за подання кожного окремого позову, в разі відсутності пільг щодо його сплати, а тому судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову в одній справі, не може бути використаний для підтвердження сплати судового збору за подання до суду іншого адміністративного позову, в тому числі тим самим позивачем до того самого суду.

У разі ж відмови у відкритті провадження у справі, позивач не позбавлений права звернутись до суду з заявою про повернення сплаченої суми судового збору у відповідності до положень п. 3 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд зазначає, що сплачені суми судового збору відповідно до квитанції №85124 від 03.11.2021р., яка як встановлено судом в ухвалі від 22.11.2021р. у справі №520/23731/21 обліковується в іншій справі №520/22249/21, можуть бути повернуті за заявою позивача виключно у межах справи №520/22249/21і не підлягають розподілу за правилами ст.132-139 КАС України у межах справи №520/23731/21.

Незгода заявника із розподілом судових витрат за рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.07.2023р. у справі №520/23731/21 є підставою для подання відповідної апеляційної скарги, а не підставою для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат.

Тому, подану заяву належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 132-139, 143, 241-243, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Прийняти адміністративну справу № 520/23731/21 до провадження.

2.Заяву позивача від 21.07.2023 р. про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат - залишити без задоволення.

3.Відмовити в ухваленні додаткового судового рішення по справі №520/23731/21.

4.Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко