Справа № 522/1790/24
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 р.м. ОдесаСправа № 522/1790/24

Головуючий в 1 інстанції: Павлик І. А.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

при секретарі Качуренко В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення, в якому він просить суд визнати постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі: АА №00016480 від 10.01.2024 року АА № 00016829 від 16.01.2024, АА № 00016739 від 12.01.2024, АА №00016563 від 10.01.2024 року АА № 00016562 від 11.01.2024, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті протиправними та скасувати їх, справу про адміністративні правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідачем не враховано, що транспортні засоби позивача, які були зафіксовані в оскаржуваних постановах, складались з трьохвісного сідлового тягача та трьохвісного напівпричепу-контейнеровозу, у зв`язку з чим, на думку позивача, гранично допустимим навантаженням для таких транспортних засобів є 44 т, а не 40 т, які застосовано відповідачем. Також, позивач зазначає, що в порушення вимог законодавства оскаржувані постанови не містять інформації про напівпричіп. Крім того, на думку позивача, прилад автоматичний для зважування транспортних засобі у русі, яким зафіксовано транспортні засоби, не пройшов періодичну повірку та не облаштований належним чином у відповідності до вимог законодавства.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов у справі про адміністративне правопорушення задоволено.

Визнано протиправними та скасовано постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі АА № 00016480 від 10.01.2024, АА№ 00016829 від 16.01.2024, АА № 00016739 від 12.01.2024, АА № 00016563 від 11.01.2024, АА № 00016562 від 11.01.2024 та закрити справу про адміністративні правопорушення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті 605,60 грн витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на невірне обґрунтування щодо застосування підвищеного нормативу в розмірі 44 тони, адже такі вагові норми, згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, застосовуються виключно при здійсненні перевезення вантажів автомобільними дорогами державного значення із використанням трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісними або трьохвісними напівпричепами (контейнеровозами), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. Звертає увагу суду, що в свідоцтвах про реєстрацію напівпричепів зазначено, що вони є спеціалізованими напівпричепами н/пр-контейнеровозами, які переобладнанні для перевезення контейнерів або доопрацьовані як кузов власного виготовлення для перевезення насипного вантажу (у т.ч. зернових культур). Вказує, що з таке перевезення не є перевезенням контейнеру з огляду на відсутність маркувань, кутових фітингів. Також позивач не надає договорів на перевезення контейнеру. Зазначає, що в справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно- вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах-платформах, згідно з їх призначенням. Також, здійснене позивачем перевезення не є перевезенням змінного кузову.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що як вбачається з постанови серії АА № 00016480 від 10.01.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 22.12.2023 о 18 год 12 хв., за адресою М-05, км 36+303, Київська обл., допущено рух транспортного засобу марки MAN TGX 24.440 , ДНЗ НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 9.463% (3.785 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 8 500,00 грн.

ОСОБА_1 є власником вантажно-спеціалізованого сідлового тягача MAN TGX 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 є власником спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу GRANALU д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Як вбачається з постанови серії АА № 00016829 від 16.01.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному, режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходженні; юридичної особи) на території України, 13.01.2024 о 17 год 01 хв., за адресою М-05, км 36+303. Київська обл., допущено рух транспортного засобу марки MAN TGX 26.440, ДНЗ НОМЕР_3 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищенні загальної маси транспортного засобу на 5.525% (2.21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 8 500,00 грн.

ОСОБА_1 є власником вантажно-спеціалізованого сідлового тягача MAN TGX 26.440. д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 є власником спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровоз) FRUEHAUF д.н.з. НОМЕР_4 , що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Як вбачається з постанови серії АА № 00016739 від 12.01.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 22.12.2023 о 18 год 08 хв., за адресою М-05, км 36+303. Київська обл., допущено рух транспортного засобу марки MAN TGX 26.480 , ДНЗ НОМЕР_5 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.825% (4.73 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 17 000,00 грн.

ОСОБА_1 є власником вантажно-спеціалізованого сідлового тягача MAN TGX 26.480. д.н.з. НОМЕР_6 та спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу BENALU д.н.з НОМЕР_7 , що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Як вбачається з постанови серії АА № 00016563 від 11.01.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичном) режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходженні юридичної особи) на території України, 26.12.2023 о 16 год 48 хв., за адресою М-05, км 36+303. Київська обл., допущено рух транспортного засобу марки MAN TGX 24.480 , ДНЗ НОМЕР_8 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищенні загальної маси транспортного засобу на 10.25% (4.1 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 17 000,00 грн.

ОСОБА_1 є власником вантажно-спеціалізованого сідлового тягача MAN TGX 24.48Л. д.н.з. НОМЕР_8 та спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу FRUEHAUF д.нх BH3189XF, що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрації транспортних засобів.

Як вбачається з постанови серії АА № 00016562 від 11.01.2024 у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, 26.12.2023 о 16 год 55 хв., за адресою М-05, км 36-303 Київська обл., допущено рух транспортного засобу марки MAN TGX 26.480, ДНЗ BH1440ОК перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 10.025% (4.01 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, чим вчинено адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення на позивача у розмірі 17 000,00 грн.

ОСОБА_1 є власником вантажно-спеціалізованого сідлового тягача MAN TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_6 та спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу BENALU д.н.з. НОМЕР_7 , що підтверджується долученими до матеріалів справи свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів.

Зазначені правопорушення зафіксовані за допомогою приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM 5,5, автомобільна дорога М-05, км Київ+Одеса, 36 +303, який є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується свідоцтвами про повірку №№ 35-02/1812, 1813, 1814, 1815 від 12.12.2023, №№ 23-21/000198, 000199, 000201 від 22.09.2023 № 23-21/000306 від 11.12.2023 сертифікатом перевірки типу UA.TR.001 76-20 Rev.O від 17.06.2020, UA.TR.001 6-21 Rev.O від 28.01.2021.

Вважаючи прийняті відповідачем постанови протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до зазначених в оскаржуваних постановах транспортних засобів слід застосовувати нормативний параметр в 44 т., оскільки у відповідності до підпункту б) пункту 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони, а тому перевищення позивачем нормативних параметрів маси транспортного засобу на 1,65 %, на 0,23 % та на 0,023 %, тобто до 5 %, виключає притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулює та визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до статті 14 цього Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, що затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями).

У відповідності до пункту 1.3 ПДР установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За визначенням, наведеним у постанові Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" великовагові та великогабаритні транспортні засоби - це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" закріплено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

В свою чергу, у пункті 3 наведених Правил унормовано, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України.

Пунктом 22.1 розділу 22 "Перевезення вантажу" ПДР встановлено, що маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів, зокрема, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 тон для автомобільних доріг державного значення.

При цьому допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, статтею 132-1 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність.

Так частиною другою статті 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Дослідивши матеріали справи, а саме: постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії АА № 00016563 від 11.01.2024, АА № 00016562 від 11.01.2024, АА № 00016739 від 12.01.2024, АА№ 00016829 від 16.01.2024, АА № 00016480 від 10.01.2024 , колегією суддів встановлено, що відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,25% (4,1 т),на 10,025% (4,01 т.), 11,825% (4,73 т.), 5,525% (2,21 т.), 9,463% (3,785 т.) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон., у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Факт перевищення загальної маси транспортних засобів підтверджують наявні в матеріалах справи інформаційні картки габаритно-вагового контролю, за якими загальна маса транспортних засобів є більше за максимально дозволеної 40 тон.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ згідно постанови серії АА № 00016563 від 11.01.2024: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2810 мм, 2-3: 1120 мм, 3-4: 5540 мм, 4-5: 1310 мм; 5-6: 1320 мм; навантаження на вісь 1 - 6500 кг, 2 - 6550 кг, 3 - 9300 кг, 4 - 8650 кг, 5 - 9000 кг; 6 - 9000 кг; загальна маса 49000кг.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ згідно постанови серії АА № 00016562 від 11.01.2024: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2600 мм, 2-3: 1350 мм, 3-4: 4250 мм, 4-5: 1290 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6400 кг, 2 - 6300 кг, 3 - 9600 кг, 4 - 8900 кг, 5 - 8900 кг; 6 - 8800 кг; загальна маса 48900кг.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ згідно постанови серії АА № 00016739 від 12.01.2024: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2600 мм, 2-3: 1360 мм, 3-4: 4250 мм, 4-5: 1260 мм; 5-6: 1330 мм; навантаження на вісь 1 - 6500 кг, 2 - 6350 кг, 3 - 9950 кг, 4 - 8950 кг, 5 - 8950 кг; 6 - 9000 кг; загальна маса 49700кг.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ згідно постанови серії АА№ 00016829 від 16.01.2024: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2630 мм, 2-3: 1350 мм, 3-4: 5480 мм, 4-5: 1290 мм; 5-6: 1310 мм; навантаження на вісь 1 - 6150 кг, 2 - 6050 кг, 3 - 9150 кг, 4 - 8450 кг, 5 - 8600 кг; 6 - 8500 кг; загальна маса 46900кг.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ згідно постанови серії АА № 00016480 від 10.01.2024: кількість вісей - 6 шт.; відстань між вісями 1-2: 2840 мм, 2-3: 1070 мм, 3-4: 4890 мм, 4-5: 1310 мм; 5-6: 1320 мм; навантаження на вісь 1 - 6550 кг, 2 - 5400 кг, 3 - 10550 кг, 4 - 8700 кг, 5 - 8700 кг; 6 - 8750 кг; загальна маса 48650 кг.

Також містяться дані щодо виміряних з урахуванням похибки вагових або габаритних параметрів транспортних засобів.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно Наказу №363 н/причеп-контейнеровоз -транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій-контейнерів.

Згідно з положеннями п.п.17.2-17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Крім цього, відповідно до вимог п.17.15 Правил №363, після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Колегією суддів, з матеріалів справи, зокрема, з фотознімків, доданих до оскаржуваної постанови, встановлено, що транспортний засіб (тягач) перевозив контейнер, до конструкції якого внесені зміни - додано тентований верх.

Як вбачається з наданих позивачем копій свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу позивач є власником зазначених вище трьохвісних вантажних сідлових тягачів марки MAN TGX 24.440 д.н.з. НОМЕР_9 , MAN TGX 26.440 д.н.з. НОМЕР_3 , MAN TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_6 та спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу BENALU д.н.з. НОМЕР_7 , MAN TGX 24.480 д.н.з. НОМЕР_8 та спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу FRUEHAUF д.н.з. НОМЕР_10 , MAN TGX 26.480, д.н.з. НОМЕР_6 та спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу BENALU д.н.з. НОМЕР_7 .

ОСОБА_2 є власником спеціалізованого напівпричіпу н/пр. контейнеровозу GRANALU д.н.з. НОМЕР_2 та спеціалізованого напівпричепу н/пр. контейнеровозу FRUEHAUF д.н.з. НОМЕР_4 , які використовувались позивачем під час перевезень.

При цьому з наданих свідоцтв вбачається переобладнання транспортних засобів, в деяких свідоцтвах зазначено: спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз переобладнаний для перевез. Конт. Тип 1 А або доопр. (обріз до Н 2200 мм, з/безтент. Тип 1А як кузова власн. вигот. для перев. насиппн вант. (у т.ч. зернових культур).

Позивач зазначає, що у даному випадку перевезення здійснювались напівпричепами-контейнеровозами, які є невід`ємною частиною спеціалізованого сідлового тягача з допустимою вагою перевезення 44000 кг.

Так, суд першої інстанції погодився з доводами позивача та зазначив, що до зазначених в оскаржуваних постановах транспортних засобів слід застосовувати нормативний параметр в 44 т., оскільки у відповідності до підпункту б) пункт 22.5 Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси щодо вантажних автомобілів - трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 тони.

Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи та зазначає, що відокремлення в п.22.5 Правил дорожнього руху законодавцем такого виду перевезень, як перевезення контейнеровозом, та встановлення іншого (вищого) вагового обмеження, може бути застосовано до спірних правовідносин та аналогічних ним лише у випадку здійснення перевезення вантажу контейнеровозом з використанням безпосередньо універсального контейнера, який є одиницею транспортного обладнання багаторазового використання, призначеного для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручного для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Так, Розділом 17 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтранса України від 14.10.1997 №363, передбачено, що універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.

Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

При цьому, матеріали справи не містять ТТН та позивачем як у суді першої так і суді апеляційної інстанції не зазначено та матеріали справи не місять інформації щодо вантажу, який перевозився позивачем. Документи, які підтверджують перевезення вантажу автомобільним транспортом у контейнері відсутні.

В свою чергу, саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «напівпричіп - спеціалізований н/пр контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері.

Позивачем на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаних контейнерів (зрізано їх верхню частину та накрито тентом) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Будь-яке маркування відсутнє. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу.

Крім того, будь-яких доказів щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузову до суду позивачем не надано.

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

В справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортними засобами, які належать позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнерах, згідно з їх призначенням.

Крім того, наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 10.06.2019 № 148 «Про прийняття та скасування національних стандартів, прийняття поправки до національного стандарту» прийнято національні стандарти, гармонізовані з європейськими стандартами, методом підтвердження з наданням чинності з 01 серпня 2019 року, зокрема:

- ДСТУ EN 12406:2019 (EN 12406:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу C. Розміри та загальні вимоги»;

- ДСТУ EN 12410:2019 (EN 12410:1999, IDT) «Знімні кузови. Термообмінні кузови класу A. Розміри та загальні вимоги».

Наведені ДСТУ прийняті на підставі європейських стандартів EN 12406:1999 «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class C - Dimensions and general requirements», а також12410:1999, IDT «Swap bodies - Thermal swap bodies of Class A - Dimensions and general requirements, IDT».

Колегія суддів звертає увагу, що стандарти Європейського союзу, можуть враховуватися адміністративними судами як аргументація, міркування стосовно гармонійного тлумачення національного законодавства України згідно з усталеними стандартами правової системи Європейського союзу, однак не як правова основа (джерело права) врегулювання відносин, щодо яких виник спір.

Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 по справі № 9901/636/18, від 03.08.2022 по справі № 910/9627/20.

Зі змісту наведених Європейських стандартів вбачається, що змінний кузов це кузов, придатний для міжнародних перевезень та перевезень автомобільним, залізничним транспортом, а також змішаних перевезень.

Змінний кузов класу «А» позначає всі змінні кузови які обладнані нижніми фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1А (40) відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN 12410:1999, IDT).

Змінний кузов класу «С» позначає всі змінні кузови які обладнані фітингами, розташованими у відповідності до специфікації визначеною для контейнерів типу 1С (20) відповідно до міжнародного стандарту ISO 668:1995 (див. розділ 1, EN 12406:1999, IDT).

Крім того, у розділах 2 наведених Європейських стандартів EN 12406:1999 IDT, EN 12410:1999 IDT зазначено, що вказані стандарти прийняті, зокрема, у відповідності до EN 283:1991 «Swap bodies - Testing».

При цьому з аналізу стандарту EN 283:1991 «Swap bodies - Testing» вбачається, що вказаний стандарт встановлює вимоги до змінних кузовів, яким вони мають відповідати за результатами випробування, а також регламентують порядок проведення таких випробувань.

Також зазначений стандарт передбачає можливість випуску вказаних змінних кузовів за умови їх відповідності вимогам та на підставі рішення уповноваженого органу влади відповідної держави.

Окрім того, Європейським стандартом EN 13044:2000 «Swap bodies, identification and marking» встановлює вимоги до маркування змінних кузовів з метою їх подальшої ідентифікації.

Так, маркування змінних кузовів для їх ідентифікації здійснюється шляхом нанесення коду, який має містити інформацію про власника, серійний номер змінного кузову, контрольну цифру та ідентифікатор категорії обладнання (див. розділу 3, EN 13044:2000).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що вищевказані положення Європейських стандартів встановлюють чіткі вимоги для змінних контейнерів, їх випробування, необхідність отримання дозволу уповноваженого органу відповідної держави для їх подальшого випуску, а також вимоги до їх маркування з метою подальшої ідентифікації.

Як вже зазначалось, з фотознімків доданих до оскаржуваної постанови вбачається, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепом, який перевозив предмет з ознаками контейнеру з тентованим верхом не містив будь-якого маркування.

При цьому, позивачем будь-яких доказів, щодо здійснення позивачем вантажного перевезення саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузову, товарно-супровідних документів на перевезення вантажу тощо, які б могли свідчити на користь доводів позивача, до апеляційного суду, як і до суду першої інстанції, не надано.

Посилання позивача на висновки викладені в рішеннях апеляційних судів щодо маркування контейнеру, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Наказом Міністерства інфраструктури України від 17.08.2012 № 521 затверджено Порядок затвердження конструкції транспортних засобів, їх частин та обладнання (далі Порядок № 521).

Відповідно до п. п. 1.1 1.5 Порядку № 521 цей порядок визначає механізм затвердження конструкції колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) категорій M, N, O, L, нових частин та обладнання, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах (далі - обладнання) відповідно до вимог Угоди про прийняття єдиних технічних приписів для колісних транспортних засобів, предметів обладнання та частин, які можуть бути встановлені та/або використані на колісних транспортних засобах, і про умови взаємного визнання офіційних затверджень, виданих на основі цих приписів, 1958 року з поправками 1995 року (далі - Угода).

На кожен КТЗ або партію обладнання, тип яких відповідає вимогам єдиних технічних приписів, що підтверджується сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, виробник або його уповноважений представник - резидент України видає сертифікат відповідності.

На кожен новий КТЗ або партію обладнання, які відповідають вимогам єдиних технічних приписів, але відповідність типу яких не підтверджена сертифікатом типу транспортного засобу або обладнання, а також на КТЗ, що були у користуванні, сертифікат відповідності видають уповноважені органи або органи із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України.

Аналіз наведених положення свідчать про те, що змінні кузови, які в розумінні Порядку № 521 є обладнанням до колісного транспортного засобу підлягають сертифікації.

При цьому, позивачем на підтвердження доводів позовної заяви до матеріалів справи також не долучено й сертифікатів змінного кузову, яким згідно тверджень позивача перевозився вантаж.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортними засобами, які не використовувалися в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса таких транспортних засобів повинна бути не більше 40 тон.

Відтак, враховуючи те, що транспортні засоби, зазначені в оскаржуваних постановах не здійснювали контейнерні перевезення в розумінні положень Наказу № 363, не перевозили змінний кузов, а фактична загальна маса транспортних засобів є більшою за гранично допустиму, яка визначена пунктом 22.5 ПДР України, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Суд першої інстанції вважав достатнім перевезення вантажу транспортними засобами, які переобладнано у спеціалізований трьохвісний контейнеровоз для застосування гранично допустимої ваги транспортного засобу у 44 тони.

Однак, судом першої інстанції не з`ясовано, чи дійсно транспортний засіб здійснював перевезення контейнеру, або змінного кузову.

Щодо посилань позивача на те, що оскаржувані постанови не містять відомостей щодо напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача, то колегія суддів зазначає, що нормативно-правовими актами не передбачено зазначення у постанові про адміністративне правопорушення даних щодо марки, моделі, реєстраційного номеру причепу.

Водночас, у спірних постановах міститься штрих код за посиланням якого можна, зокрема, побачити момент вчинення правопорушення, реєстраційний номер напівпричепу-контейнеровоза.

До того ж, колегія суддів вважає, що вимоги пункту 22.5 Правил дорожнього руху стосуються обмежень по загальній масі та/або по окремій масі кожної осі транспортного засобу та не ставляться у залежність від наявності чи відсутності причепу/напівпричепу, оскільки останній приводиться у рух за допомогою тягача.

Щодо відомостей зазначених в оскаржуваній постанові то колегія суддів вважає, що вона містить всі необхідні дані.

Так, механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком №1174, затвердженим постановою КМУ від 27.12.2019р.

Відповідно до п.7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Пунктами 11-17 Порядку №1174 визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Процедуру оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до покладених на них повноважень матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021р. №512.

Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Згідно п.2 Розділу ІІ Інструкції №512 уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512 передбачено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Таким чином, враховуючи, що сформована системою в автоматичному режимі постанова виноситься без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що передбачено пунктом 3 Розділу ІІ Інструкції №512, а також враховуючи, що ні Порядком №1174, а ні Інструкцією №512 не передбачено перед винесенням постанови складення будь-яких інших матеріалів (актів, довідок зважування тощо), можливість перевірити правомірність притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП виникає у уповноваженої на те особи, в тому числі суду, на підставі дослідження інформації від автоматичних пунктів, яка передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Дослідивши наявні в матеріалах справи інформаційні картки габаритно-вагового контролю стосовно зафіксованої події адміністративного правопорушення, а також безпосередньо зміст спірних постанов колегія суддів доходить висновку, що з них являється за можливе встановити метадані, перелік яких визначено пунктом 15 Порядку №1174.

Процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/ коригувати або змінювати зміст такої постанови - є неможливим.

В спірних постановах по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак), технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Колегія суддів доходить висновку, що зміст оскаржуваних постанов відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення.

Між тим, Інструкція №512, не містить імперативної вимоги щодо необхідності зазначення в постанові всього обсягу інформації.

Порушення, за яке позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексних технічних засобів, які пройшли повірку у встановленому законодавством порядку.

За наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що Державною службою України з безпеки на транспорті, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятого ним рішення, доведено рух транспортних засобів якими позивачем здійснювалося перевезення, із перевищенням нормативних параметрів, визначених п.22.5 ПДР України.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням встановлених обставин справи, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані постанови прийняті правомірно та скасуванню не підлягають, з підстав викладених вище, що помилково не встановлено судом першої інстанції.

Згідно п.2 ч.1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 статті 317 КАС України - підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що при постановлені оскаржуваного рішення судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що призвело до її неправильного вирішення, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нової постанови, якою у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Стаття 272 КАС України встановлює особливості оскарження даної категорії справ та встановлює, що судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 308, 310, ст.315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 06 серпня 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова