Справа № 120/4074/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження в справі

м. Вінниця

05 серпня 2024 р. Справа № 120/4074/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов"язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю акту проведення розслідування нещасного випадку за формою НВ-2, що складений комісією, призначеною наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2023 № 1746, та затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , а також наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.10.2023 № 1060 «Про результати розслідування за фактом травмування рядового призваного по мобілізації ОСОБА_1 », за висновками яких позивачу видано довідку про обставину травми із зазначенням причинно-наслідкового зв`язку отриманого поранення, з якої вбачається, що травма позивачем отримана внаслідок особистої необережності, а не пов`язана із захистом Батьківщини.

Ухвалою суду від 15.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Також, даною ухвалою встановлено сторонам строк для подання заяв по суті.

17.07.2024 представником відповідача подано заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 238 КАС України, у зв`язку з тим, що сторони досягли примирення. Обґрунтовуючи заяву представник відповідача вказує, що відповідач здійснив детальне дослідження заявлених позовних вимог позивача та самостійно здійснив внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 ( з основної діяльності ) від 01.10.2023 №1060, за висновками яких позивачу видано оновлену довідку про обставини травми із зазначенням причинно - наслідкового зв"язку отриманого поранення, з якої вбачається, що травма отримана позивачем пов"язана із захистом Батьківщини. Додатково надаються докази про направлення витягу з наказу та оновленої довідки про обставини травми позивачу. Таким чином, відповідач зазначає, що станом на 08.07.2024 року в досудовому порядку врегулював спір, усі вимоги позивача відповідач виконав, в телефонній розмові з представником позивача було встановлено, що між сторонами досягнуто примирення, а тому між сторонами фактично відсутній спір у даній справі.

Крім того, 26.07.2024 від представника позивача до суду також надійшла заява, в якій представник зазначає, що 19.06.2024 позивачу було видано довідку про обставини травми №842 із зазначенням того, що травма отримана позивачем за обставин безпосередньої участі в бойових діях, під час захисту Батьківщини. Враховуючи вищенаведене, проти закриття провадження у справі сторона позивача не заперечує.

Поряд з цим, 04.06.2024 року представником позивача подано заяву пр відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000 грн.

Розглянувши клопотання сторін про закриття провадження в справі, суд зважає на таке.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо сторони досягли примирення.

В свою чергу процесуальне регулювання примирення сторін визначається положеннями ст. 190 КАС України, згідно з якими, зокрема визначено, що умови примирення сторони викладають у заяві про примирення сторін. Заява про примирення сторін може бути викладена у формі єдиного документа, підписаного сторонами, або у формі окремих документів: заяви однієї сторони про умови примирення та письмової згоди іншої сторони з умовами примирення ( ч. 3 ). До ухвалення судового рішення у зв`язку з примиренням сторін суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін у праві вчинити відповідні дії ( ч. 4 ). Умови примирення сторін затверджуються ухвалою суду. Затверджуючи умови примирення сторін, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі ( ч. 5 ).

Відтак, суд зауважує, що в даному випадку не мало місце застосування інституту примирення сторін.

В свою чергу, за приписами п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Виходячи з предмета спору в даній справі, а саме, що позивачем оскаржується протиправність акту проведення розслідування нещасного випадку за формою НВ-2, що складений комісією, призначеною наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.07.2023 № 1746, та затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 , а також наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 01.10.2023 № 1060 «Про результати розслідування за фактом травмування рядового призваного по мобілізації ОСОБА_1 », за висновками яких позивачу видано довідку про обставину травми із зазначенням причинно-наслідкового зв`язку отриманого поранення, з якої вбачається, що травма позивачем отримана внаслідок особистої необережності, а не пов`язана із захистом Батьківщини, суд приймає до уваги те, що 19 червня 2024 року позивачу було видано оновлену довідку про обставини травми №842 із зазначенням того, що травма отримана позивачем за обставин безпосередньої участі в бойових діях, під час захисту Батьківщини, що підтверджується представником позивача в поданій заяві, тобто порушення виправлено відповідачем, і при цьому у суду відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Таким чином, виходячи з наведеного та враховуючи додатково надані сторонами докази на підтвердження обставин, наведених в заявах про закриття провадження в справі, суд вважає за можливе закрити провадження в справі на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

При цьому, надаючи оцінку заяві представника позивача - адвоката Слізяк М.М., в якій зазначено, що проти закриття провадження у справі сторона позивача не заперечує, суд зауважує, що відповідно до ордеру на надання правничої допомоги серії АВ №1109020 договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Вирішуючи заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI).

Так, відповідно до ст. 1 цього Закону: договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4); інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6); представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами другою-третьою статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, в тому числі витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не може нівелювати положень статті 139 КАС України щодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВС від 10 листопада 2022 року у справі № 340/2871/21.

На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правничої допомоги №М-104 від 27.12.2023, акт здачі-приймання наданих послуг від 04.06.2024, платіжні інструкції № @2PL452760 від 27.12.2023 про оплату юридичних послуг на суму 2000 грн. та № @2PL750155 від 26.03.2024 про оплату юридичних послуг в сумі 13000 грн.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору про надання правничої допомоги № М-104 від 27.12.2023, укладеного між адвокатом Слізяк М.М. та ОСОБА_1., Виконавець, на підставі звернення Замовника, приймає на себе зобов`язання з надання наступної правничої допомоги: представлення та захист прав і охоронюваних законом інтересів Замовника в органах виконавчої влади (в тому числі центральних) та в органах місцевого самоврядування, в органах юстиції та реєстрації актів цивільного стану, в судах усіх рівнів та інстанцій, органах виконавчої служби, банківських установах, підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, органах нотаріату, в митних та податкових органах, перед фізичними особами, правоохоронних органах, прокуратурі, що включає: складання, підписання та подання до визначених цим пунктом суб`єктів процесуальних документів; заяв, запитів, клопотань, скарг, звернень, подань.

Згідно з п.п. 4.4. договору сторони погодились, що вартість послуг адвоката у Вінницькому окружному адміністративному суді складає 15000 грн.

Згідно з актом № 1 здачі-приймання наданих послуг, за договором № М-104 про надання правничої допомоги від 27.12.2023 Виконавець надав Замовнику наступні послуги: підготовка адвокатського запиту від 28.12.2023, спрямованого на адресу в/ч НОМЕР_1 з вимогою про надання документів 1 год, вартість - 2000 грн., підготовка адвокатського запиту від 05.03.2024 спрямованого на адресу в/ч НОМЕР_1 з вимогою про надання документів - 1 год., вартість 2000 грн., підготовка та подання позовної заяви від 29.03.2024 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії через систему "Електронний суд" - 4 год., вартість - 8000 грн., підготовка та подання клопотання про долучення доказів у справі № 120/4074/24 - 1,5 год, вартість - 3000 грн.

Проаналізувавши розрахунок витрат на надання правової допомоги та враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, беручи до уваги те, що відповідачем самостійно усунуті порушення, що були предметом розгляду у цій справі, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката у даній адміністративній справі не є співмірним із складністю справи та наданими адвокатом послугами і виконаними роботами.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З приводу того, що в договорі сума гонорару зазначена у розмірі 15000,00 грн, то попри волю сторін договору визначити розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги та встановлювати її фактичність (постанова КЦС ВС від 31.08.2023 справа №824/20/23).

Враховуючи викладене, виходячи з принципу співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат позивача на допомогу адвоката в сумі 15000,00 грн. не є співмірним та обґрунтованим та доходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн., що буде відповідати принципам обґрунтованості, співмірності та розумності.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача про закриття провадження в справі задовольнити частково.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії на підставі п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн ( сім тисяч гривень ) за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна