Справа № 200/3311/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року Справа№200/3311/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (87528, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Серова, будинок 1А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДГРУПП" (85613, Донецька область, м. Курахове, пр. Запорізький, буд. 31, кв. 5, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць та пені, -

В С Т А Н О В И В:

28.05.2024 року Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДГРУПП", в якому просить суд:

стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТРАНСБУДГРУПП" () на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 126951,43 грн та пеню у розмірі 863,26 грн на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000. ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до інформації з Пенсійного фонду України про створення відповідачем кількості робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача у 2023 році становила 31 особу. Таким чином, згідно частини першої статті 19 Закону у Відповідача у 2023 році повинно було бути працевлаштовано 1 особу з інвалідністю, фактично ж, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, склала 0 осіб.

Отже, у відповідності до викладених приписів законодавства, Відповідач не виконав норматив у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю, для якої це місце роботи є основним. В зв`язку з цим, Відповідачем було нараховано Позивачу адміністративно-господарські санкції у розмірі 126951,43 грн. та 07.03.2024 направлено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону (розрахунок додається до позову). Розрахунок надіслано у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України. Таким чином, за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю, Відповідач до 15.04.2024 року включно, відповідно до вимог Закону, повинен був самостійно сплатити адміністративно господарські санкції у розмірі 126951,43 грн. Адміністративно-господарські санкції у сумі 126951,43 гривень Відповідач добровільно не сплатив, що й змусило відділення Фонду звернутися до суду.

Ухвалою суду від 05.06.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

06.06.2024 року Позивачем було усунуто недоліки позовної заяви визначені в ухвалі суду від 05.06.2024 року.

Згідно платіжної інструкції №68 від 21 травня 2024 року Позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

У встановлений судом строк, Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де викладено заперечення проти позовних вимог та прохання у позові відмовити, з огляду на таке.

Висновки позивача про невиконання відповідачем нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю є хибними, оскільки у штаті найманих працівників Відповідача працевлаштовано одну особу з інвалідністю ОСОБА_1 , який працює на підприємстві з 14.01.2021 на посаді водія автомобільного транспорту за основним місцем роботи, з посадовим окладом згідно штатного розпису. Відповідні обставини підтверджуються: Наказом директора ТОВ «ТРАНСБУДГРУПП» №17-к від 13.01.2021; Повідомленням до Державної податкової служби від 13.01.2021 про прийняття працівника на роботу за формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015; Пенсійним посвідченням найманого працівника ОСОБА_1 ; Медичними документами МСЕК про встановлення 3 групи інвалідності ОСОБА_1 з 17.01.2018 безстроково. Таким чином, Відповідачем з 14.01.2021 виконано обов`язок з нормативу у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю, для якої це місце роботи є основним. В той же час, на момент працевлаштування ОСОБА_1 у Відповідача не було встановленого чинним на той час законодавством повідомляти уповноважені органи про факт працевлаштування особи з інвалідністю. Так, на момент працевлаштування ОСОБА_1 чинним законодавством було передбачено порядок подання звітності за формою №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу» відповідно до Наказу Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013. Відповідно до п.5 вищевказаного порядку (на момент існування правовідносин з працевлаштування особи з інвалідністю), форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником. Таким чином, звітність за формою №3-ПН роботодавці подають до центрів зайнятості за наявності попиту на робочу силу (вакансії), тобто, лише у разі наявності на підприємстві чи в організації вільних робочих місць. Крім того, періодичності подачі звітності за формою №3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Аналогічний правовий висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 03 серпня 2023 року по справі № 120/4975/22.

Ураховуючи факт працевлаштування у 2023 році відповідачем особи з інвалідністю, доводи позивача про невиконання підприємством відповідного нормативу є безпідставними, а нарахування адміністративно-господарських санкцій необґрунтованим.

Позивачем надано відповідь на відзив, де викладено прохання позов задовольнити, з огляду на таке.

Фонд здійснює автоматизований розрахунок на підставі даних Державного реєстру один раз на рік, без втручання до отриманих показників і тому, отримані розрахунки адміністративно-господарських санкцій це наслідок показників, зазначених роботодавцем у звітності. Тобто розрахунок адміністративно-господарських санкцій ґрунтується на даних Державного реєстру, а отже на звітності, що подана роботодавцем.

Крім того, позивач зазначає, що відсутність факту перевірки відповідача щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, не скасовує обов`язок роботодавця виконувати відповідний норматив.

За приписами ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з відсутністю клопотань сторін про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту ociб з інвалідністю (), у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно зі статтею 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДГРУПП", , зареєстроване за адресою: 85613, Донецька область, м. Курахове, пр. Запорізький, буд. 31, кв. 5.

Відповідно наявної у матеріалах справи інформації з Централізованого банку даних з проблем інвалідності (далі ЦБІ) за звітний період 2023 рік щодо Підприємства судом установлено:

фонд оплати праці 3 935 494,18 грн.;

облікова кількість штатних працівників у звітному періоді 23;

середньооблікова кількість штатних працівників у звітному періоді 31;

кількість осіб з інвалідністю 0;

кількість осіб з інвалідністю, які мали бути працевлаштовані у звітному періоді - 1 особа.

станом на січень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 0 осіб, середньооблікова кількість працівників - 31 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особи;

станом на лютий 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 0 осіб, середньооблікова кількість працівників - 31 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особи;

станом на березень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 0 осіб, середньооблікова кількість працівників - 31 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особа;

станом на квітень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 27 осіб, середньооблікова кількість працівників - 27 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особа;

станом на травень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 27 осіб, середньооблікова кількість працівників - 28 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особа;

станом на червень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 31 осіб, середньооблікова кількість працівників - 32 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особа;

станом на липень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 30 осіб, середньооблікова кількість працівників - 30 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особа;

станом на серпень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 30 осіб, середньооблікова кількість працівників - 30 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 особа;

станом на вересень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 29 осіб, середньооблікова кількість працівників - 30 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 осіб;

станом на жовтень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 30 осіб, середньооблікова кількість працівників - 30 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 0 осіб;

станом на листопад 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 33 осіб, середньооблікова кількість працівників - 35 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 2 осіб;

станом на грудень 2023 року облікова кількість штатних працівників становила 35 осіб, середньооблікова кількість працівників - 33 осіб, кількість осіб з інвалідністю у звітному періоді - 2 осіб.

Відповідно Розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку із невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю позивачем відповідачу нараховано 126 951,43 грн.

Відповідно до розрахунку суми пені на заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році нарахована пеня в розмірі 863,26 грн.

Листом Донецького обласного центру зайнятості від 30.05.2024 № 04.03/1614/01-39-24 повідомлено, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості роботодавцем ТОВ «ТРАНСБУДГРУПП» () звіти форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для осіб з інвалідністю у 2023 році не надавались.

Відповідачем до матеріалів справи надано такі письмові докази.

Наказ (розпорядження) ТОВ «ТРАНСБУДГРУПП» №17-К від 13 січня 2021 року про прийняття на роботу ОСОБА_1 в апарат управління, на посаду водія автотранспортних засобів з окладом 6000,00 грн.

Повідомленням до Державної податкової служби від 13.01.2021 про прийняття зокрема ОСОБА_1 на роботу за формою, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №413 від 17.06.2015. (Документ прийнято).

Медична довідка щодо придатності до керування транспортними засобами відносно ОСОБА_1 .

Довідка до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 736483 про те, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи з 17.01.2018.

Пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 відповідно до якого ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи та отримує пенсію.

Довідку про доходи від 29.04.2024 року №ТБ00-000003 згідно якої ОСОБА_1 з 14.01.2021 року працює в ТОВ «ТРАНСБУДГРУПП». Дохід за 2023 рік склав 99 000,00 грн.

Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (далі - Закон № 875-XІI) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 Закону № 875-XІI встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:

про працевлаштованих осіб з інвалідністю;

про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;

необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.

Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.

Згідно зі статтею 20 Закону № 875-XІI підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Сплату адміністративно-господарських санкцій і пені підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, проводять відповідно до закону за рахунок прибутку, який залишається в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов`язкових платежів).

Адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

У разі несплати адміністративно-господарських санкцій або пені чи неможливості їх сплати за рішенням суду їх стягнення в примусовому порядку може бути звернено на майно підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичної особи, яка використовує найману працю, в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини першої та другої статті 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у частині першій статті 239 Господарського кодексу України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у статті 20 Закону № 875-ХІІ.

Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих осіб з інвалідністю відповідно до установленого нормативу.

Разом з тим, законом передбачено випадки коли суб`єкт господарювання звільняється від відповідальності за вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Загальні засади відповідальності учасників господарський відносин, зокрема і підстави для звільнення від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що передбачені адміністративно-господарські санкції), регламентовано главою 24 розділу V Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За приписами частини першої статті 18 Закону № 875-ХІІ забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Згідно з частиною третьою статті 18 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом статті 18-1 Закону № 875-ХІІ державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Суд, зауважує, відповідач повинен створити робочі місця для осіб з інвалідністю та повідомити про їх наявність, та працевлаштовувати таких осіб.

Водночас, в 2022 році наказом Міністерства економіки України від 12 квітня 2022 року № 827-22, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 травня 2022 р. за № 565/37901, затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН "інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Відповідно до п. 1.6 вказаного Порядку, роботодавець визначає вид форми № 3-ПН - первинна або уточнювальна.

Первинна форма № 3-ПН подається з метою інформування про наявність попиту на робочу силу (вакансії).

Уточнювальна форма № 3-ПН подається в разі необхідності на заміну первинної та містить уточнення характеристик вакансії(й), зокрема умов праці, розміру заробітної плати, вимог до кандидата(ів) тощо. При цьому не можуть бути змінені дані щодо кількості вакансій та професійної назви робіт (професії/посади).

Актуальність зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним чи фіксованим зв`язком, надсилання/отримання повідомлення електронною поштою. Також таке уточнення здійснюється перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця (п. 1.7 Порядку).

Водночас, п. 1.8 Порядку передбачає, що роботодавець може самостійно повідомити центр зайнятості про закриття вакансії(й) шляхом електронної комунікації, зокрема мобільним або фіксованим зв`язком, надсилання повідомлення електронною поштою, а також під час особистої зустрічі з фахівцем центру зайнятості.

З наведених норм чинного раніше та чинного на даний час законодавства вбачається, що періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН законодавством не встановлено, а передбачено, що така звітність подається у певний строк з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію. Водночас, актуальність зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН вакансії(й) уточнюється фахівцем центру зайнятості не рідше ніж двічі на місяць та перед направленням зареєстрованого безробітного або особи, яка шукає роботу, до роботодавця. Роботодавець може самостійно повідомити центр зайнятості про закриття вакансії(й).

Отже, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, та в подальшому фахівцями центру зайнятості за результатами проведеної актуалізації не встановлено змін по актуальних вакансіях, зазначеної(их) у поданій формі № 3-ПН, і роботодавець не повідомляв центр зайнятості про закриття вакансії(й), суд вважає, що він з урахуванням висновку Верховного Суду від 15.06.2022 по справі № 520/2875/2020 вважається таким, що вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих осіб з інвалідністю установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Водночас, відповідачем в порушення наведеного, жодного доказу щодо подання звітності форми № 3-ПН у строк не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, суду не надано.

Крім того, листом від 30.05.2024 року № 04.03/1614/01-39-24, який був надісланий на запит позивача, представник Донецького обласного центру зайнятості повідомив, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості відповідачем звіти форми 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) для осіб з інвалідністю у 2023 році не надавались.

З матеріалів справи вбачається, що у 2023 році середньооблікова кількість штатних працівників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДГРУПП" становила 31 осіб. Отже кількість робочих місць, призначених для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідно до вимог статті 19 Закону № 875-ХІІ нормативу, становить 1 особу. Проте фактично у відповідача було працевлаштовано 1 особу з інвалідністю.

Таким чином, станом на 2023 рік у відповідача працювала 1 особа проте не подано до відповідного центру зайнятості звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)".

Так, зважаючи на те, що відповідачем не подавався звіт за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» на протязі 3-х робочих днів з дати відкриття вакансії, під час розгляду справи відповідачем не доведено виконання нормативу щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, суд дійшов висновку про те, що відповідач не вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення правопорушення, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій та пені.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем допущено правопорушення у сфері господарювання (не інформування центру зайнятості про наявність робочих місць на підприємстві та не подання звітності № 3-ПН), за яке мають бути застосовані адміністративно-господарські санкцій у розмірі 126951,43 грн.

Також відповідно до розрахунку суми пені на заборгованість по сплаті адміністративно-господарських санкцій за нестворені робочі місця для забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році підлягає стягненню з відповідача нарахована пеня в розмірі 863,26 грн.

За положеннями частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з наведеним, судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 77-78, 139, 241-246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (87528, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Серова, будинок 1А, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСБУДГРУПП" (85613, Донецька область, м. Курахове, пр. Запорізький, буд. 31, кв. 5, ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць та пені, - задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТРАНСБУДГРУПП" () на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 126951,43 грн та пеню у розмірі 863,26 грн на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000. ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.В. Череповський