Справа № 520/34933/23
Суддя: Грінчук О. П.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"07" серпня 2024 р.
Провадження №2-а/642/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 серпня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін) в приміщенні суду в м. Харкові адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі: тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції Кривцуна Олександра Олександровича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява для розгляду за підсудністю на підставі ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023, залишеної без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2024.

В позовній заяві позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривцуна Олександра Олександровича, яка виразилась у не повідомленні 05.09.2023 року ОСОБА_1 про складання паперового направлення за формою, наведеною у додатку 1 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерством охорони здоров`я 09.11.2015 № 1452/735; не ознайомленні ОСОБА_1 зі змістом паперового направлення на огляд в заклад охорони здоров`я КНП ХОР ОНД до початку складання протоколу серії ААД №516006 від 05.09.2023 року; не врученні ОСОБА_1 паперового направлення на огляд в заклад охорони здоров`я КНП ХОР ОНД або його копії до початку складання протоколу серії ААД №516006 від 05.09.2023 року; не оголошенні вголос ОСОБА_1 змісту паперового направлення на огляд до початку складання протоколу серії ААД №516006 від 05.09.2023 року;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції, офіційно повідомити ОСОБА_1 інформацію про час (години, хвилини) складання 05.09.2023 року виконуючим обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 паперового направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП ХОР ОНД з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- визнати протиправною бездіяльність тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , яка виразилась у не виконані Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, недотриманні 05.09.2023 року законності, відкритості та прозорості, справедливості, неупередженості та рівності, безконтрольності поведінки та емоцій, поваги до гідності особи з інвалідністю ІІ групи ОСОБА_1 , недоброму настрою по відношенню до ОСОБА_1 ;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 , в рахунок компенсації моральної шкоди грошові кошти у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

В обгрунтування позову зазначено, що 05.09.2023 о 23-10 год. в м. Харкові на перехресті вул. Велика Панасівська, 159, та вул. Червономаяцька, 2, виконуючий обов`язки заступника ком. роти №3 бат. №4 УПП в Харківській обл. ДПП Кривцун О., вважаючи, що водій автомобілю «Nissan leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, в порушення вимог законодавства, не повідомив ОСОБА_1 про складання паперового направлення на огляд на стан сп`яніння за формою, наведеною у додатку №1 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС 07.11.2015 №1395, не ознайомив ОСОБА_1 з таким направленням до початку складання протоколу серії ААД № 516006 від 05.09.2023, не вручив його копію, вголос не зачитав, враховуючи, що вказане направлення додано до протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 та в подальшому судом буде розцінений як доказ порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України. Крім того, оскільки позивач є людиною з інвалідністю 2 групи, в минулому військовим прикордонником, має державні відзнаки, а тому вислови працівника правоохоронного органу щодо вад його тіла та фізіології спричинили йому душевні хвилювання, а тому просить стягнути з відповідача 10 000 грн. моральної шкоди. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду із даним позовом.

24.06.2024 судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов, позивачу відповіді на відзив, в установлений в ухвалі строк.

09.07.2024 до суду надійшов відзив від відповідача про відсутність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Так, представник вказав, що водія ОСОБА_1 було зупинено та пояснено про застосування поліцейських превентивних заходів. При спілкуванні із ОСОБА_1 , працівником поліції встановлені підстави вважати, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Згідно вимог чинного законодавства працівником поліції висловлено водію ОСОБА_1 вимогу на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, шляхом направлення поліцейським 05.09.2023 ОСОБА_1 для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я, а саме КНП ХОР ОНД, на що ОСОБА_1 відмовився, в результаті чого відносно нього складено адміністративний протокол ААД №516006 від 05.09.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначене зафіксовано на нагрудну бодікамеру. Форма направлення передбачена у додатку №1 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС 07.11.2015 №1395. При цьому, представником зазначено, що направлення на проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння є процесуальною дією і чинним законодавством не передбачено обов`язку працівника поліції зачитувати вголос документ про направлення особи для проходження медичного огляду. Також вказав, що позивач відмовився від підпису в протоколі ААД №516006 від 05.09.2023 та ознайомленні з доказами вчиненого правопорушення, що також вбачається з нагрудної камери працівників поліції. На підставі викладеного, вважає, що бездіяльність працівника поліції, яка оскаржується позивачем, відсутня. Щодо стягнення моральної шкоди зазначено, що в діях працівника поліції відсутні будь-які неправомірні дії, а тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок заподіяння моральної шкоди. Також вказав, що позивачем не надано доказів фактичного завдання йому моральних страждань. На підставі викладеного, просив відмовити в позові в повному обсязі.

Згідно з роздруківкою Укрпошта, копію відзиву вручено позивачу 29.07.2024. У строк, встановлений в ухвалі суду від 24.06.2024, та станом на день розгляду справи, позивачем не надано до суду відповіді на відзив.

Відтак, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Щодо позовної вимоги з приводу направлення особи на проходження медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Судовим розглядом встановлено, що 05.09.2023 в м. Харкові, вул. Велика Панасівська, 163, працівником поліції було зупинено автомобіль «Nissan leaf», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

У зв`язку із наявністю у працівника поліції підстав вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), ним висловлено вимогу ОСОБА_1 на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД, на що ОСОБА_1 відмовився під час ведення відеофіксації на нагрудні камери. У зв`язку із чим, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол ААД №516006 від 05.09.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП, який направлено до Ленінського районного суду м. Харкова для розгляду. (а.с. 4, 6)

Одним із додатків до протоколу про адміністративне правопорушення було додано направлення т.в.о. заступника ком. роти №3 бат. №4 УПП в Харківській обл. ДПП Кривцуна О. від 05.09.2023, 23-10 год., відносно ОСОБА_1 , 1982 р.н., на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. (а.с. 5)

Відповідно до положень п.2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Згідно з п.8 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Положеннями ч.ч. 1, 2, 3 ст. 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Частиною 6 ст. 266 КУпАП передбачено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 передбачено, що цей Порядок визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду. Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Згідно з п. 3 Порядку, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків, складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як вбачається із вищезазначених положень закону, у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння, поліцейський направляє його до закладу охорони здоров`я для встановлення наявності або відсутності ознак такого сп`яніння, в ході чого складається письмове направлення за формою, передбаченою законодавством.

При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язку поліцейського зачитувати вголос таке направлення або вручати його копію водію.

Також, як вбачається із бланку письмового направлення, затвердженого Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в ньому відсутня графа про вручення його копії особі, яка направляється на огляд, або підпис такої особи про ознайомлення із направленням.

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, згідно вимог законодавства, відносно складено адміністративний протокол серії ААД №516006 від 05.09.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Шляхом вільного доступу судді до ЄДРСР встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення ААД №516006 від 05.09.2023, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню. В ході розгляду адміністративного матеріалу, ОСОБА_1 як на заперечення посилався на аналогічні обставини щодо не вручення та не оголошення йому тексту направлення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що надані до протоколу матеріали підтверджують факт винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Наразі апеляційне провадження з оскарження даної постанови триває.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Також, ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що обставини, на які посилався позивач, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а також, що дії тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривцуна О.О. щодо направлення ОСОБА_1 на медичний огляд на встановлення стану сп`яніння відповідають вимогам чинного законодавства, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 , яка, згідно позову, виразилась у не виконані Правил етичної поведінки поліцейських, недотриманні 05.09.2023 відкритості та прозорості, справедливості, неупередженості та рівності, безконтрольності поведінки та емоцій, поваги до гідності, недоброму настрою по відношенню до ОСОБА_1 , а також стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

В обгрунтування стягнення моральної шкоди позивач послався на те, що оскільки він є людиною з інвалідністю 2 групи, в минулому військовим прикордонником, має державні відзнаки, а тому вислови працівника правоохоронного органу в його сторону щодо вад його тіла та фізіології спричинили йому душевні хвилювання, враховуючи також, що таке відео проглядало багато осіб.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частина 1 статті 18 цього ж Закону передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Наказом МВС України 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських. Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Згідно з частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Цією ж статтею встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Таким чином, для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням, бездіяльністю або рішеннями заподіювача - суб`єкта владних повноважень, та вини останнього в її заподіянні.

Крім того, при заявленні вимоги про відшкодування моральної (немайнової) шкоди позивачем має бути зазначено, в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена судом касаційної інстанції, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 в адміністративній справі № 804/2252/14, 28.11.2018 в адміністративній справі №281/550/15-а, 21.11.2018 в адміністративній справі № 826/19928/16 та 30.01.2018 в адміністративній справі № 813/5138/13-а.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих відносин через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пункті 5 цієї ж Постанови Пленуму №4 зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зазначає, що така моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 24.06.2020 (справа №9901/845/18).

Судом досліджено відеозапис, наданий представником відповідача щодо події, яка мала місце 05.09.2023 за участі ОСОБА_1 , в ході якої відносно нього було складено адміністративний протокол №516006 від 05.09.2023 за ч.1 ст. 130 КУпАП. З наданого відеозапису судом не встановлено порушень працівником поліції Правил етичної поведінки поліцейських та недотримання інших принципів по відношенню позивача, на які вказує останній в позовній заяві.

Окрім цього, матеріали справи не містять жодних доказів, які могли б підтвердити дійсний факт душевних страждань позивача або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що настали внаслідок дій відповідача.

Враховуючи викладене, в задоволенні вказаної позовної вимоги необхідно відмовити.

Таким чином, судовим розглядом не встановлено в діях тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №4 УПП в Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривцуна О.О. порушень вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, а в позові відмовлено, витрати зі сплати судового збору відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 130, 251-252, 266, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 9, 12, 73-77, 90, 241-246, 262, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі: тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира роти №3 батальйону №1 УПП в Харківській обл. ДПП старшого лейтенанта поліції Кривцуна Олександра Олександровича про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: