Справа № 761/21934/24
Суддя: Єросова І. Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-а/759/170/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Єросова І.Ю., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Київській області (04128, м.Київ, вул.Мрії, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

11.06.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з вищевказаним позовом у якому просить скасувати постанову інспектора Управління патрульної поліції серії ДП № від 16.03.2024 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує, що 16.03.2024 р. рухаючись по трасі М-06 (Київ-Чоп), був зупинений працівником патрульної поліції, який однак не пред`явив йому своє посвідчення, після чого він вирішив, що особа не є працівником поліції та продовжив рух транспортним засобом. Разом із цим просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови та поновити його, посилаючись на обставину не отримання постанови на місці, а про її наявність дізнався з мобільного додатку «ДІЯ» 31.05.2024 р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва матріали справи передано за підсудністю до Святошинського районного суду м.Києва.

19.07.2024 р. протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали заяви передано на розгляд судді Єросовій І.Ю.

Дослідивши матеріали заяви суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1,2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч.2 статті 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Зі змісту наведених норм випливає, що строк звернення до адміністративного суду обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з цим, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретного органу, особи (або осіб) щодо неї.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких вона мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: (1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; (2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; (3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; (4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вказана позиція підтверджується постановою Верховного суду від 27 вересня 2023 року справа № 400/2627/23, адміністративне провадження № К/990/25654/23.

Позивач у своїй заяві просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови, поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 289 КУпАП, оскільки оскаржувану постанову він отримав у мобільний додаток «ДІЯ», коли встановлював цей додаток 31.05.2024 р., знімок екрану якої долучає як доказ.

Однак, із вказаного доказу неможливо встановити час, коли позивач її отримав та відповідно дізнався про порушення своїх прав. Знімок екрану з додатку «ДІЯ» про винесення постанови лише вказує на існування факту - притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Не заслуговує на увагу також і обставина, яку позивач вважає поважною - не отримання ним постанови під час зупинки, оскільки, як і стверджує сам позивач, він продовжив рух на автомобілі безпосередньо після його зупинки. Обставина, яку також вказує позивач як поважна для можливості поновлення процесуального строку - не отримання засобами поштового зв`язку постанови, також критично оцінюється судом за відсутності доказу, що така постанова не направлялась за місцем реєстрації позивача, яка повідомлялась ним.

Пропуск строку на на звернення до суду через пасивну поведінку заявника щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого законом строку. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Таким чином, обґрунтовані позивачем причини пропуску строку на оскарження постанови не є поважними.

Враховуючи вищенаведене позовну заяву слід повернути позивачу.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачений судовий збір повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі: повернення заяви або скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122, 123 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Київській області (04128, м.Київ, вул.Мрії, 19) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений 03.06.2024 р. за квитанцією АТ "Укрпошта".

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п"ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАСУкраїни в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до визначення Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.Ю. Єросова