Справа № 554/1462/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Савченко Л.І.

06 серпня 2024 р.Справа № 554/1462/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області ДПП капітана поліції Коваленка М.О. (далі інспектор поліції) від 27.01.2024 року серії БАД № 496842 про накладання на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 1700 грн., а провадження у справі закрити.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, на ділянці дороги, де він їхав у той момент - 333-й кілометр автодороги Київ-Харків, не було встановлено дорожнього знаку 5.70 «фото-відеофіксація порушень ПДР», а відповідно до п. 10.7.63 ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» знак 5.70 «фото-відеофіксація порушень ПДР» застосовується для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних приладів». Відповідно до п. 8.2-1 ПДР дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорога, де здійснювалася фіксація має більше однієї смуги для руху в одному напрямку. Тому знак 3.29 має дублюватися, як це передбачено п. 8.2- 1 ПДР. Жодних доказів наявності та/або дублювання цього знаку відповідач не надав. А у відповідності до п. 12.10 ПДР у разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або 3.31 встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Також позивач зазначив, що інспектор поліції не повідомив йому причину зупинки, не пред`явив оригінали документів на прилад «TruCAM», а лише кольорові копії, а також тримав прилад в руках та знаходився близько свого автомобіля з вимкненими проблисковими маячками.

У відзиві на адміністративний позов відповідач Департаменту патрульної поліції, зазначає, що 27.01.2024 року о 11 год. 31 хв. під час несення служби на 333 км автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський (у межах с. Супрунівка) за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LT 20/20 (серійний номер ТС008425) було виявлено порушення ПДР, а саме, водій транспортного засобу «Volkswagen LT35», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 116 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 66 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 122 КУПАП, інспектором було прийнято рішення про зупинку транспортом засобу. Після зупинки транспортного засобу, інспектор поліції представився, повідомив водієві причину зупинки транспортного засобу, пояснив суть скоєного правопорушення, зачитав права особи, що притягається до адміністративної відповідальності (ст.268 КУпАП та 63 КУ). Скориставшись своїми правами, ОСОБА_1 заявив клопотання про дослідження документів повірки вимірювального приладу «TruCAM» (сертифікат повірки), на що інспектор надав останньому запитувані документи. Також від ОСОБА_1 надійшло клопотання щодо перенесення розгляду оправи до приміщення УПП в Полтавській області ДПП на іншу дату у зв`язку з тим, що він поспішає. Враховуючи те, що поважних причин для перенесення розгляду справи останній не назвав, інспектором поліції було прийнято рішення провести розгляд справи на місці зупинки Т3. В результаті інспектором УПП в Полтавській області ДПП відносно позивача було винесено постанову серії БАД № 496842 від 27.01.2024 року за ознаками ч. 4 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Копію винесеної постанови було вручено позивачеві на місці розгляд справи, що підтверджується підписом позивача у постанові та матеріалам відеофіксації.

Також відповідач зазначив, що відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29490, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 21.11.2023 року та чинного до 21.11.2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № TC008425 є придатним до застосування на момент фіксації порушення.

Крім того, відповідач зазначив, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу, що передбачено інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання із рук.

Також, з метою спростування тверджень позивача щодо відсутності відповідних дорожніх знаків у с. Супрунівка, відповідач до відзиву додав відповіді Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області щодо наявності та розміщення на місці вчинення правопорушення дорожніх знаків 5.49 (5.51) «Початок населеного пункту», 5.50 (5.52) «Кінець населеного пункту» та 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень ПДР» з табличками 7.2.1 «Зона дії».

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2024 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Висновок суду вмотивований тим, що відповідно до повідомлення заступника начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області Мягкогхіба А. та копії повідомлення директора ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» Б.Їлдиз Вих. № 15/11/23 від 15.11.2023 року вбачається, що проведено обстеження автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, встановлено фактичну адресну прив`язку місць встановлення дорожніх знаків, їх наявність (відсутність) у населеному пункті Супрунівка розміщено праворуч узбіччя та розподільча дорожні знаки 5.49 У (+); Р (+) , Знак 5.76 У (+); Р (+), Знак 7.2.1 У (+), Р (+), ліворуч узбіччя та розподільча дорожні знаки 5.50 У (+); Р(+), Знак 5.49 У (+); Р (+),Знак 5.76 У (+); Р (+), Знак 7.2.1 У (+); (+) (а.с.22-23).

Дорожній Знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Тобто на відрізку автодороги, де рухався позивач встановлено знак, який інформує про можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Також суд зазначив, що посилання ОСОБА_1 на відсутність дорожнього знаку 5.70 «Фото-відеофіксація» порушень ПДР» є хибним, оскільки відповідно до ПДР Знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.

Крім того, суд зазначив, що посилання позивача на те, що дії інспектора були незаконними, оскільки вимірювання швидкості руху було здійснено приладом із функцією фото- та відео фіксації TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, що суперечить ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі. Доводи відповідача , що даний пристрій не розрахований на точне вимірювання швидкості руху в зазначених погодніх умовах спростовується копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29490 від 21.11.2023 року, копією сервісної книжки для вимірювання швидкості транспортних засобів TruCam ІІ LTІ 20/20, експертними висновками від 24.12.2020 та 15.12.2023 року наданих Адміністрацією Держспецзв`язку (а.с.18-21).

Також суд зазначив, що з наданого відео запису вбачається, що інспектором УПП в Полтавській області було роз`яснено підстави зупинки транспортного засобу, права ОСОБА_1 та під час складання постанови на клопотання позивача останньому було надано для ознайомлення копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні вимог позову.

Вимоги апеляційної скарги позивач обґрунтовує фактично аналогічними доводами, що наведені у позові. Крім того, зазначає, що надані відповідачем файли на DVD диску підпадають під визначення електронного доказу, отже копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом оператора TruCam, або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбачає наявність на них, серед іншого ознаки цифрового підпису саме автора відеозйомки ОСОБА_2 , а не іншої особи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

За приписами ст. 268 КАС України 1. У справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, - ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 06.05.2024 року про відкриття апеляційного провадження у справі № 554/1462/24 та про призначення справи до апеляційного розгляду від 03.06.2024 року оприлюднені 08.05.2024 року та 05.06.2024 року.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Відповідно до ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Постановою поліцейського від 27.01.2024 року серії БАД № 496842 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за те, що він 27.01.2024 року о 11 год. 31 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen LT35, д.н.з. НОМЕР_1 , на а-ш М-03 Київ-Харків-Довжанський (у межах с. Супрунівка), 333 км, рухався зі швидкістю 116 км/год, перевищуючи встановлену швидкість руху на 66 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України (а.с. 4).

В якості доказів вчинення водієм зазначеного адміністративного правопорушення додано відеозаписи TruCAM ТС 008425 та бодікамери 470016, які зазначені в оскаржуваній постанові (а.с. 26).

Відповідно до повідомлення заступника начальника Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області Мягкогхіба А.І. та копії повідомлення директора ТОВ «ОНУР КОНСТРУКЦІОН ІНТЕРНЕШНЛ» Бірол Їлдиз за вих. № 15/11/23 від 15.11.2023 року вбачається, що проведено обстеження автодороги М-03 Київ-Харків-Довжанський, встановлено фактичну адресну прив`язку місць встановлення дорожніх знаків, їх наявність (відсутність) у населеному пункті Супрунівка розміщено праворуч узбіччя та розподільча дорожні знаки 5.49 У (+); Р (+), Знак 5.76 У (+); Р (+), Знак 7.2.1 У (+); Р (+); Знак 5.50 У (+); Р(+), ліворуч узбіччя та розподільча дорожні знаки 5.50 У (+); Р(+), Знак 5.49 У (+); Р (+), Знак 5.76 У (+); Р (+), Знак 7.2.1 У (+); (+) (а.с.22-23).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до ст. 41 Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі № 3353-XII) регулюються ПДР України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст. 53 Закону № 3353-XII).

Пункт 1.10 ПДР України визначає значення термінів, зокрема, населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту», 5.51 «Початок населеного пункту», 5.52 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

У відповідності до п. 8.4 ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, в тому числі: ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Відповідно до глави 5 розділу 33 ПДР України до інформаційно-вказівних знаків відноситься знак 5.49 «Початок населеного пункту», який визначає найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху у населених пунктах.

Знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» розділу 33 ПДР України позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 4 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, зареєстрованого в Мінюсті України 10.11.2015 року № 1408/27853, - у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Частиною другою ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частина 3 ст. 283 КУпАП встановлює, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач, керуючи транспортним засобом на а-ш МО3 Київ-Харків-Довжанський (у межах с. Супрунівка), 333 км, порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 66 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач зазначив докази, які підтверджують обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача, це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCAM ТС 008425.

З наданих до суду матеріалів фото та відеофіксації вбачається, що транспортний засіб Volkswagen LT35, д.н.з. НОМЕР_1 , на а-ш МО3 Київ-Харків-Довжанський (у межах с. Супрунівка), 333 км, рухався зі швидкістю 116 км/год., швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості TruCAM ТС 008425.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено інформацію про технічний засіб, яким було зафіксовано, порушення визначене п. 12.4 ПДР, а саме міститься посилання на прилад TruCAM TC 008425. В якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем було надано відеозапис з приладу TruCAM TC 008425, файли які підписані кваліфікованим електронним підписом .

Стосовно доводів позивача про те, що надані відповідачем копії файлів на DVD диску мають бути засвідчені електронним цифровим підписом оператора TruCam - ОСОБА_2 , а не іншої особи, колегія судді зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з ч. 2 ст. 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, на яку накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів встановлено Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» .

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка.

Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону № 851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи.

Відповідно до довіреності від 22.12.2023 року № 23585, Департамент патрульної поліції уповноважив ОСОБА_3 представляти та/або захищати права та законні інтереси Довірителя і його структурних підрозділів, територіальних (відокремлених) підрозділів (у тому числі управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції) та інтереси посадових осіб Довірителя в усіх державних органах, установах та організаціях, органах нотаріату, прокуратури, правоохоронних органах, органах державної виконавчої служби, у Вищій раді правосуддя, судах (місцевих, апеляційних та Верховному Суді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів») при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, справ про адміністративні правопорушення, а також перед іншими юридичними та фізичними особами з усіх питань, які виникають у Довірителя, з усіма правами, які надані чинним законодавством позивачу, відповідачу, третій особі, у тому числі з правом підписувати (завіряти), подавати та отримувати будь-які документи та копії документів.

Представник від імені Довірителя також, зокрема, має право подавати докази, без будь-яких обмежень реалізовувати надані Довіреністю повноваження окремо або в комплексі (у будь-якому поєднанні) одночасно або протягом періоду на власний розсуд і таким чином, якщо б Довіритель безпосередньо сам представляв та/або захищав свої права і законні інтереси.

Крім того, інформація про право ОСОБА_3 представляти інтереси Департаменту патрульної поліції, в т.ч. з правом посвідчення копій документів, внесено до відомостей про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, оскільки відео доказ з приладу TruCAM ТС 008425, стосовно обставин перевищення швидкості ОСОБА_1 27.01.2024 року під час керування транспортним засобом Volkswagen LT35, було подано представником відповідача Департаменту патрульної поліції як доказ по справі відповідно вимог ст. ст. 72 - 77, 79, 99 КАС України, колегія суддів, враховуючи вимоги ст. 55, 59, 60 КАС України вважає, що ОСОБА_3 уповноважена засвідчувати електронну копію електронного доказу запису, що міститься в приладі TruCAM TC 008425.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що наданий відповідачем відеозапис є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС 008425 колегія суддів зазначає, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС 008425 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак.

Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29490 від 21.11.2023 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономрозвитку України, чинного до 21.11.2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCamLTI 20/20 № ТС 008425 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год. (а.с. 18).

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Відповідно до експертного висновку № 04/05/02-1179/ВС1 від 15.12.2023, в лазерному вимірювачі LTI 20-20 TruCAM, в тому числі і № ТС 008425, правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.2 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 (у режимі ЕСВ, визначеному ДСТУ ISO/IEC 10116:2019, із довжиною ключа 128 біт). (а.с. 20).

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 зареєстрований в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 008425 пройшов періодичну повірку, свідоцтво якого чинне на дату винесення оскаржуваної постанови.

Доводи позивача, що пристрій для вимірювання швидкості руху патрульні поліцейські тримали в руках, що суперечить положенням ст. 40 Закону № 580-VIII, колегій суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.

У відповідності ч. 1 до ст. 40 Закону № 580-VIII (в редакції закону на час винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності) поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні.

Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень можуть розміщуватися поліцейськими наступним шляхом:

- закріплюватися на однострої,

- закріплюватися у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів,

- монтуватися/розміщуватися по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Отже, вказана норма не містить імперативного припису щодо розміщення відеотехніки виключно стаціонарно вмонтованим способом. Зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

При цьому вимірювання швидкості руху відбувалося за допомогою приладу TruCAM ТС 008425 розміщеного по зовнішньому периметру дороги.

Колегія суддів зазначає, що у свідоцтві про повірку приладу TruCAM ТС 008425 від 21.11.2023 року зазначено про можливість використання вказаного приладу в ручному режимі.

Крім того, колегія суддів зазначає, що лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що прилад TruCam LTI 20/20 міг бути застосований поліцейським в ручному режимі для виявлення та фіксування правопорушення, описаного в оскаржуваній постанові.

Крім того, колегія суддів зазначає, що посилання ОСОБА_1 на відсутність дорожнього знаку 5.70 «Фото-відеофіксація порушень ПДР» є хибним, оскільки відповідно до ПДР знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки. Застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знака.

Зважаючи на викладене, оскільки вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 13, 23, 31, 268, 269, 286, 271, 272, 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц