Справа № 120/16964/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 серпня 2024 р. Справа № 120/16964/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В суд звернулася ОСОБА_1 з позовом до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 22.05.2023 позивач звернувся до Управління із заявою про призначення пенсії за віком, однак відповідач відмовив, посилаючись на відсутність відомостей про припинення пенсійних виплат на тимчасово окупованій території за попереднім місцем проживання. Позивач не погоджується з такою відмовою, оскільки вважає, що право пенсіонера на отримання пенсії не залежить від можливості пенсійного органу підтвердити припинення виплати пенсії за попереднім місцем проживання.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивачка звернулася 22.05.2023 із заявою про призначення пенсії за віком. Оскаржуване рішення приймалося за принципом екстериторіальності головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області. За результатами розгляду доданих документів, до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі з 17.10.1978 по 20.06.1982, з 23.07.1984 по 28.04.1997, оскільки за вказані періоди відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі та кількості відпрацьованих вихододнів. Також позивачкою не надано заяву про відсутність громадянства держави-окупанта.

З огляду на зазначене, головним управління 29.05.2023 прийнято рішення про відмову позивачці у призначенні пенсії за віком з огляду на відсутність атестату про припинення виплати пенсії в АРК та відомостей про відсутність громадянства держави-окупанта.

ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, яка судом не приймається до уваги, оскільки в даній категорії справ заявами по суті є позовна заява та відзив.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд встановив наступне.

22.05.2023 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

29.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності прийнято рішення №54 про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності атестата про припинення пенсії в АР Крим та відомостей про відсутність громадянства держави окупанта.

Не погоджуючись із цим рішенням позивачка звернулася до суду із позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України за громадянами закріплено право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законом України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон 1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Статтею 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідачі не вказують про те, що позивач не відповідає вказаним вимогам. При цьому, відмова у призначенні пенсії позивачу пов`язана із відсутністю довідки-атестату про припинення виплати пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Механізм подання та оформлення документів для призначення (поновлення, перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Згідно п.1.8 Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачений перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, в якому такий документ як атестат про припинення пенсії відсутній.

Водночас, згідно п.п.9 цієї норми, до заяви про призначення пенсії за віком додається заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації). Орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Отже, пунктом 9 визначено, що заява в довільній формі про відсутність громадянства держави-окупанта подається лише тими громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя.

Разом з тим, згідно копії паспорту місце проживання позивача з 28.10.2020 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказів того, що позивачка змінила громадянство України матеріали справи не містять.

Відтак, вимога пенсійного органу стосовно необхідності подання позивачем атестату про припинення пенсії, то тут слід вказати, що Порядком №22-1, такий серед переліку документів, які подаються для призначення пенсії, відсутній. Більш того, суд вказує саме орган, що призначає пенсію, додає одержаний на запит документ про те, що особа не перебуває на обліку в органах пенсійного забезпечення Російської Федерації як одержувач пенсії.

Право на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання атестату про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду російської федерації.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивач як громадянин України має право на призначення відповідно до законодавства України, за місцем реєстрації фактичного проживання.

Така позиція узгоджується із висновками Верховному Суду, викладеними в постанові від 22.09.2021 у справі №308/3864/17, відповідно до яких відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Визначаючись щодо підстав для зарахування позивачці до страхового стажу не зараховано періоди роботи в колгоспі з 17.10.1978 по 20.06.1982, з 23.07.1984 по 28.04.1997, суд зазначає, що такий було зараховано до страхового стажу при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком ще у 2013 році, що підтверджується Пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 від 03.01.2014 згідно якого пенсію призначено довічно.

За таких обставин, наявні підстави для призначення пенсії за віком, а отже оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління ПФУ у Вінницькій області призначити та виплачувати позивачці пенсію за віком з 22.05.2023.

Таким чином, суд вважає, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області №54 від 29.05.2023 про відмову в призначенні пенсії на заміну рішення про призначення пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 22.05.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, )

Суддя Комар Павло Анатолійович