Справа № 460/17484/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового рішення
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши у письмовому провадженні заяву державного виконавця про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням від 18.03.2022, яке набрало законної сили, позов задоволено повністю та здійснено розподіл судових витрат позивача по сплаті судового збору.

21.06.2022 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.05.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/17484/21.

25.07.2024 від державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - державний виконавець) надійшла заява про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №460/17484/21. В обґрунтування заяви державний виконавець покликається на існування обставин, які перешкоджають належним чином виконати судове рішення. Зауважує, що Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснено нарахування підвищення до пенсії, що підтверджується рішенням ПФУ № 74, та повідомлено, що заборгованість у розмірі 89731,70 грн буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України. У поданому ГУ ПФУ в Рівненській області листі визначено розмір пенсії, який необхідно сплатити на користь стягувача, та вказано за який період, проте дане судове рішення має зобов`язальний характер, що унеможливлює його подальше виконання. За наведеного, державний виконавець просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду шляхом зміни заходу примусового виконання із зобов`язання на стягнення коштів у розмірі 89731,70 грн.

Заява відповідає вимогам статей 166-167 КАС України та подана особою, якій ч. 1 ст. 378 КАС України надано право звернення з такою заявою.

На виконання вимог абзацу 10 частини першої статті 167 КАС України заявником долучено до заяви доказ її надіслання іншим учасникам справи.

Ухвалою від 30.07.2024 призначено судове засідання для розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Про дату, час та місце розгляду вказаної заяви відповідач та державний виконавець повідомлені через електронний кабінет підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

У поданому 05.08.2024 відзиві ГУ ПФУ в Рівненській області зазначає, що наведені державним виконавцем обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні. Зауважує, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України. Отже, рішення суду у повному обсязі буде виконане після виділення коштів на такі цілі. Просив відмовити у задоволенні заяви.

ОСОБА_1 подав письмові пояснення на заяву про зміну порядку і способу виконання судового рішення, в яких повністю підтримав заяву державного виконавця та просив її задовольнити для забезпечення належного виконання рішення суду.

Учасники справи в судове засідання не прибули.

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

При вирішенні цієї заяви суд враховує таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 у справі №460/17484/21, яке набрало законної сили 19.04.2022, позов задоволено повністю.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію за вислугу років, періоди: проходження строкової військової служби на посаді санітарного інструктора, фельдшера з 23.05.1981 по 11.05.1983; роботи на посаді фельдшера у Львівському міжобласному автотранспортному підприємстві магістральних сполучень 12867" з 02.09.1983 по 28.11.1983; роботи на посаді завідуючого ендоскопічного кабінету - лікар-ендоскопіст у військовій частині НОМЕР_1 (Рівненський військовий госпіталь) з 05.08.2021 по 13.08.2021.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00, від 20.07.2004) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Оцінюючи доводи державного виконавця викладені у заяві про зміну способу та порядку виконання рішення суду у справі №460/17484/21, суд вважає необхідним вказати таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, установлених законом), - установити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Аналіз вищевказаних правових норм статті 378 КАС України свідчить на користь того, що підставою для застосування правил цієї норми є настання обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення - неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Тобто, зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Подібна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019 у справі № 800/203/17.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення суду у справі №460/17484/21 ГУ ПФУ в Рівненській області здійснено нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення у сумі 89731,70 грн, що підтверджується розрахунком з електронної пенсійної справи № 74. Така сума стягувачу не виплачена у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування.

Суд зазначає, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії щодо зарахування страхового стажу, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом враховуються при ухваленні рішення.

Резолютивна частина рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18.03.2022 у справі №460/17484/21 має зобов`язальний характер. При розгляді адміністративної справи судом не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялась правильність нарахування позивачу заборгованості по означеній грошовій допомозі. Більше того, обставини щодо наявності такої заборгованості на момент ухвалення рішення у цій судовій справі не існували.

Суд звертає увагу на те, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Таким чином, зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.03.2018 у справі № 456/953/15-а, від 16.07.2020 у справі №130/2176/17, від 11.11.2020 у справі №817/628/15 та від 17.02.2021 у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Подібний висновок підтримано Верховним Судом у постанові від 30.07.2019 у справі № 281/1618/14-а.

У цій справі спосіб відновлення порушеного права позивача обрано шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії; стягнення конкретних сум пенсії не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав. Тому суд вважає неможливим змінити спосіб та порядок виконання рішення у спосіб, про який просить державний виконавець, адже в протилежному випадку фактично буде змінено не лише зміст резолютивної частини судового рішення, а рішення в цілому.

Суд також зазначає, що грошові кошти, нараховані позивачу на виконання судового рішення, не є власністю ГУ ПФУ в Рівненській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас, стягнення із суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Зміна способу і порядку виконання судового рішення не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з перерахованої пенсії.

Враховуючи, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по пенсійній виплаті, то суд вважає безпідставними доводи державного виконавця про наявність підстав для зміни способу виконання рішення суду у справі №460/17484/21.

При цьому, суд враховує те, що право стягувача на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Отже зміна способу і порядку виконання рішення суду в цьому випадку не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсійних виплатах.

З огляду на наведене, судом не встановлено підстав для зміни порядку і способу виконання судового рішення, тому заява державного виконавця задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 248, 256, 294-295, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 05 серпня 2024 року

Суддя Н.О. Дорошенко