Справа № 400/5269/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 р. № 400/5269/24
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, відповідно до процедури передбаченої ст.262 КАС України, адміністративну справу,

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
доВійськова частина НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ,
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з вимогами: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо надання недостовірної, неточної інформації, навмисне приховування інформації та документів у відповідь на запит ОСОБА_1 про точні періоди його безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації за весь час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 інформацію про точні періоди його безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації за весь час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та з 01.04.2024 був звільнений. 03.04.2024 позивач звернувся до відповідача з запитом на надання інформації, але у відповіді відповідача від 01.05.2024 № 1334 військова частина надала довідку від 25.04.2024 № 169, в якій вказано, що з 24.02.2022 по 28.02.2024 позивачу було нараховано додаткову винагороду, встановленою Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Таким чином, згідно довідки відповідача від 25.04.2024 № 169 позивачу було нараховано додаткову винагороду з 24.02.2022 по 28.02.2024 за його безпосередню участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації. Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2024 року №429 позивач проходив військову у Військовій частині НОМЕР_1 та дійсно в період з 24.02.2022 по 28.03.2024, 01.04.2024 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію, відповідач аргументував тим, що військова частина надало позивачу інформацію, щодо проходження ним служби після лютого 2022 року, а також повідомлено про те, що інформацію про участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації до 2022 він може отримати в ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання, оскільки ці відомості зберігаються в особових справах військовослужбовця та після його звільнення направлені туди для обліку та зберігання.

Суд розглянув справу 05.08.2024 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до вимог передбачених ч.5 ст.262 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 03.01.2020 по 01.04.2024 проходив військову службу у військовій частина НОМЕР_1 , на посаді начальника відділення персоналу заступника начальника штабу військової частини.

01.04.2024 наказом командира військової частини НОМЕР_1 №92, майора ОСОБА_1 , начальника відділення персоналу штабу військової частини, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас у зв`язку з сімейними обставинами необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним висновком медико-соціальної експертизи.

10.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до військової частини з запитом (датованим 03.04.2024), в якому окрім іншого, запитував: точні період його безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації за весь час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 .

01.05.2024 військовою частиною НОМЕР_1 на зазначений запит ОСОБА_1 надано відповідь, що періоди його безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації за період з лютого 2022 року наступні: з 25.02.2022 по 17.07.2022, з 28.07.2022 по 31.12.2022. Інформація щодо безпосередньої участі до лютого 2022 року, вказана в послужному списку особової справи, яка вже направлена до ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання, у зв`язку з чим рекомендовано звернутися туди для отримання цієї інформації.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Розпорядниками інформації відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст.19 Закону, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Відповідно до ст.20 Закону, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст.22 Закону, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Відповідно до ст.21 Закону, інформація на запит надається безкоштовно.

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону, розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Таким чином, відповідно до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник має лише наступні варіанти поведінки під час розгляду інформаційних запитів: 1) задовольнити запит та надати запитувачу інформацію; 2) відмовити у задоволені запиту та наданні інформації; 3) надати часткову інформацію, а часткову відмовити у задоволені запиту та надані інформації; 4) направити запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача; 5) частково надати інформацію або відмовити у її наданні, а частково направити запит належному розпоряднику.

Вирішуючи цей спір, суд погоджується за аргументами позивача про необхідність застосування у цьому випадку вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки відповідачем жодним чином не обґрунтовано, що інформація про точні періоди його безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації за весь час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 є інформацією з обмеженим доступом. Також, відповідач не зазначає інших перешкод, передбачених ст.22 Закону для відмови у наданні такої інформації.

За таких обставин, суд вбачає порушення з боку відповідача щодо строків розгляду запиту відповідача, який ним було отримано 10.04.2024, а відповідь була надана лише 01.05.2024, при цьому про продовження строку розгляду запиту, в порядку передбаченому ч.4 ст.21 Закону, відповідачем не повідомлялось.

Необхідно враховувати, що Закон України «Про доступ до публічної інформації», гарантує не лише право особи на отримання публічної інформації, але і на отримання її протягом визначеного Законом строку.

Дослідженням відповіді від 01.05.2024 за №1334, суд констатує, що відповідач надав лише частину інформації, яку запитував позивач, а саме про його безпосередню участь у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації з лютого 2022 року. В цій частині запиту, відповідач інформацію надав, тобто запит позивача був задоволений.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 2020 року, і запит стосувався всього періоду служби в цій частині.

Закон України «Про доступ до публічної інформації» покладає на розробника публічної інформації, обов`язок самостійно направити запит на доступ до публічної інформації, належному розпоряднику. З відповіді від 01.05.2024 вбачається, що відповідачу відомий належний розпорядник інформації про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях до лютого 2022 року. А за таких обставин, його дії щодо не направлення запиту позивача в цій частині до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідають вимогам Закону.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_5 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 в частині порушення строку розгляду запиту ОСОБА_1 щодо надання публічної інформації, а також не направлення запит належному розпоряднику в частині інформації про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації до лютого 2022 року.

3. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 в частині інформації про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації до лютого 2022 року, в строки та порядку передбачені Законом України «Про доступ до публічної інформації».

4. В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними дій в частині надання недостовірної, неточної інформації, навмисне приховування інформації та документів у відповідь на запит ОСОБА_1 про точні періоди його безпосередньої участі у бойових діях, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з лютого 2022 року, а також зобов`язання надати таку інформацію відмовити.

5. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 05.08.2024