Справа № 727/3355/24
Суддя: Гавалешко П. С.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3355/24
Провадження № 2-а/727/31/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Гавалешка П.С.,

за участю секретаря судового засідання Рудої І.В.,

представника позивача Кирилюк Т.А.,

представника відповідача Негрич С.І.,

представника відповідача Яковенко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кирилюк Тетяна Анатоліївна до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Кирилюк Т.А., звернувся до Шевченківського районного суду м.Чернівці з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Звертаючись із позовом, позивач зазначив, що відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення №1 від 19 березня 2024 року відповідачем накладено штраф на позивача у розмірі 340,00 грн. Позивач заперечував проти законності такої постанови, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого за ст.188-37 Кодексу України про адміністративні правопорушення, просив постанову скасувати.

За змістом позову, в грудні 2023 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Чернівецькій області проводилась перевірка характеристик продукції у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_2 , який в т.ч. реалізовував у своєму магазині продукцію, придбану у ФОП ОСОБА_1 за видатковою накладною №ФОП-001818 від 01.12.2023 року. Через певні зауваження до придбаних у Позивача товарів - лампи світлодіодної ТМ PROFGROUP LED 10W C37 E27 6000K та лампи світлодіодної TM AUKES LED 9W E27 6500K, Відповідачем було прийнято наказ про проведення невиїзної позапланової перевірки №857-ОД від 27 грудня 2023 року, яким було вирішено провести перевірку характеристик вказаної продукції за ланцюгом постачання за юридичною адресою позивача: АДРЕСА_1 . Також начальником ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області було видано направлення на проведення перевірки №4 від 27 грудня 2023 року двом інспекторам відділу (копії наказу про проведення позапланової перевірки №857-ОД від 27.12.2023р. та направлення на проведення перевірки №4 від 27.12.2023 року.

В подальшому Відповідач направив на адресу ФОП ОСОБА_1 лист №Вих-24.05/01-5430-23 від 27 грудня 2023 року (копія додається), в якому Головне управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області інформувало Позивача щодо проведення перевірки у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_2 , під час якої було встановлено, що продукція: лапма світлодіодна ТМ PROFGROUP LED 10W C37 E27 6000K, 720Lm, нейтральне світло ш/к 786, країна-виробник Китай, лапма світлодіодна TM AUKES LED 9W E27 6500K, Model: TB 016-9W, дата виготовлення 10/21, ш/к 564, країна-виробник Instanbul/Turkey не відповідає вимогам Технічного регламенту щодо встановлення системи для визначення вимог з екодизайну енергоспоживчих продуктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2018 р. №804 та Технічного регламенту щодо вимог до екодизайну для побутових лами неспрямованого випромінення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. №734.

Зазначив, що 28 грудня 2024 року Відповідачем було надіслано даний лист рекомендованим поштовим відправленням №870 з повідомленням про вручення Позивачу, однак даний лист Позивач не отримав і він повернувся не врученим за закінченням терміну зберігання (копія поштового конверта, повідомлення про вручення та трекінгу поштового відправлення до листа №Вих-24.05/01-5430-23 від 27.12.2023р.

Відповідно до Акту перевірки характеристик продукції №1 від 31 січня 2024 року вбачається, що у зазначений термін проведення позапланової перевірки характеристик продукції за ланцюгом постачання ФОП ОСОБА_1 не надав інформацію та копії документів на продукцію, зазначені у вимозі від 27.12.2023р., чим не виконав вимоги посадових осіб, які здійснюють державний ринковий нагляд та тим самим створив перешкоди у проведені перевірки характеристик продукції. Даний акт був направлений Позивачу лише 08.02.2024р. цінним листом з описом вкладення та був отриманий Позивачем особисто 10.02.2024р.

Того ж дня, 10.02.2024 р. Позивач отримав й інший лист Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області щодо проведення перевірки №Вих-25.05/01-748-24 від 08 лютого 2024 року, із якого вбачається, що оскільки від позивача у зазначений термін документи, які необхідні для проведення перевірки до Відповідача не надійшли, про що складений Акт перевірки характеристик продукції №1 від 31.01.2024р., то ФОП ОСОБА_1 запрошено 16.02.2024 об 11:00 год. до управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами для підписання протоколу про виявлене порушення вимог законодавства, та складання протоколу про адміністративне правопорушення ( копія листа №Вих-25.05/01-748-24 від 08.02.2024 року.

Таким чином, лише 10.02.2024р. після отримання двох вищевказаних листів від Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області позивачу стало відомо, що відносно нього відповідачем проводиться перевірка і що він нібито умисно не виконав вимоги посадових осіб про надання документів, чим на думку Відповідача творив перешкоди у проведенні перевірки характеристик продукції.

16.02.2024р., у вказаний відповідачем час, ФОП ОСОБА_1 з`явився до управління захисту споживачів та контролю за регульованими цінами ( АДРЕСА_2 . каб.№2), щоб пояснити представникам Відповідача, що він не знав про проведення перевірки, не заперечує проти її проведення, та і перешкоджати в її проведенні йому немає доцільності, оскільки позивач не вводив в обіг запитувані лампи, а сам придбав їх у постачальника ПП «ОЛИВ ГАРДЕН» по договору поставки №11512-Т від 23.10.2023р. (копія договору поставки №11512-Т від 23.10.2023 року.

Однак, працівники служби не стали спілкуватися з позивачем щодо самих товарів, натомість вказали йому, що раз він не надав ці документи раніше, то він перешкодив у проведенні перевірки і понесе за це відповідальність. При цьому працівники ГУ Держпродспоживслужби в Чернівецькій області відмовились показати Позивачу текст неотриманої вимоги від 27.12.2023р. та надати номер рекомендованого поштового відправлення, щоб він міг звернутися на пошту та з`ясувати причини неотримання самого першого листа відповідача.

Того ж дня відносно ФОП ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення №1 від 16 лютого 2024 року, із якого вбачається, що ФОП ОСОБА_1 не виконав законні вимоги посадових осіб органу ринкового нагляду щодо проведення перевірки не надав передбачену законодавством інформацію, що зафіксовано в акті перевірки характеристик продукції від 31 січня 2024 року №1, відповідальність за вищезазначене правопорушення передбачена статтею 188-37 КУпАП та зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 26.02.2024 року о 10:00 год. ( копія протоколу про адміністративне правопорушення №1 від 16.02.2024р.

Постановою Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області по справі про адміністративне правопорушення №1 від 19 березня 2024 року було вирішено, накласти на позивача штраф у розмірі 340,00 грн.

Позивач вважає, що вищезазначена постанова про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його складу адміністративного правопорушення діях.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 02 квітня 2024 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (викликом) сторін.

18 квітня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

В обґрунтування відзиву відповідач послався на суть проведеної перевірки, повноваження головного управління Держпродспоживслужби на проведення перевірок характеристик продукції та підстави для проведення позапланових перевірок характеристик продукції. Відповідно до статті 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» органи ринкового нагляду проводять перевірки характеристик продукції у її виробників 1) якщо за результатами перевірки характеристик продукції у її розповсюджувача є документально підтверджені підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам внаслідок дій чи бездіяльності виробника такої продукції за умови повідомлення виробника про такі підстави на початку перевірки; 3) у разі одержання за допомогою системи оперативного взаємного сповіщення про продукцію, що становить серйозний ризик, або в інший спосіб від уповноважених органів інших держав інформації про продукцію, що становить серйозний ризик, якщо її виробник ідентифікований та є резидентом України.

При цьому, як на фактичну підставу відповідач посилався на проведення моніторингової перевірки характеристик продукції у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розташованому за адресою АДРЕСА_3 . Відповідно до наказу Головного управління Держпроспоживслужби в Чернівецькій області № 857-ОД від 27.12.2023 року визначено відповідальну особу за проведення невиїздної позапланової перевірки продукції за ланцюгом постачання у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

З огляду на невиїзний характер перевірки відповідач вважає, що жодною нормою не передбачено, як саме повинні були діяти інспектори. Навпаки, відповідач вважає, що позивач мав прибути для проведення перевірки, надати документи до Головного управління, у строки позапланової невиїзної перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду для встановлення факту наявності чи відсутності порушень законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, що зроблено не було.

Позивачем не було виконано законних вимог представників Головного управління, за що і було притягнуто до адміністративної ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» встановлює правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону орган державного ринкового нагляду - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до цього Закону (далі - орган ринкового нагляду); державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам. Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.

Перелік видів продукції, щодо яких органи державного ринкового нагляду здійснюють державний ринковий нагляд затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1069.

Згідно статті 188-37 Кодексу України про адміністративні правопорушення, невиконання законних вимог посадових осіб органів ринкового нагляду та їх територіальних органів щодо проведення перевірки, ненадання їм передбаченої законодавством інформації чи надання недостовірної інформації, створення інших перешк од для виконання покладених на них обов`язків - тягне за собою накладення штрафу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного ринкового нагляду (див. Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у невиконанні законних вимог посадових осіб органів ринкового нагляду та їх територіальних органів щодо проведення перевірки, ненадання їм передбаченої законодавством інформації чи надання недостовірної інформації, створення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - як громадяни, так і посадові особи.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Для того, щоб створити перешкоди у проведенні перевірки та не виконувати вимог посадових осіб Дерпродспоживслужби, ФОП ОСОБА_1 для початку треба було б взагалі знати, що відносно нього проводиться перевірка та знати, що він нього вимагають, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок поінформувати особу про перевірку, довести до неї свої законні вимоги, а потім з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про його поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

Так, з письмових доказів долучених до матеріалів справи, встановлено, що 10.02.2024 року, після отримання двох листів від Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області (Акту перевірки характеристик продукції №1 від 31 січня 2024 року та листа №Вих-25.05/01-748-24 від 08 лютого 2024 року) позивачу стало відомо, що відносно нього Відповідачем проводиться перевірка і що він нібито умисно не виконав вимоги посадових осіб про надання документів, що відповідно до позиції відповідача створив перешкоди у проведенні перевірки характеристик продукції.

З метою з`ясування обставин неотримання вимоги від 27.12.2023р. було подано запит адвоката представника позивача за №20 від 21.03.2024року в Держпродспоживслужбу для ознайомлення із матеріалами перевірки, що стали підставою для накладення штрафу на позивача.

Як вбачається із копії листа №Вих-24.05/01-5430-23 від 27 грудня 2023 року, його Відповідачем було надіслано рекомендованим поштовим відправленням №870, при чому повідомлення про вручення не заповнене, номеру телефону Відповідача не було вказано, на конверті міститься довідка про причини повернення листа із відміткою «за закінченням терміну зберігання» за підписом працівника Укрпошти в с. Чагор Левчук.

Копію листа №Вих-24.05/01-5430-23 від 27 грудня 2023 року було отримано лише 25.03.2024р. у відповідь на вказаний вище адвокатський запит Держпродспоживслужби від 25.03.2024 року.

Як вбачається із роздруківки трекінгу з офіційного сайту «Укрпошти», то лист №Вих-24.05/01-5430-23 від 27 грудня 2023 року надісланий Відповідачем Позивачу 28.12.2024р., 30.12.2023р. лист прибув на відділення Укрпошти в с. Чагор (60412), з 30.12.2023р. до 30.01.2024р. лист зберігався на пошті, а 05 лютого 2024 року він був повернутий відправнику «За закінченням терміну зберігання».

При цьому ФОП ОСОБА_1 адресу не змінював, щодня знаходиться в с. Чагор Чернівецької області, поштар до нього не приходив, смс-повідомення про надходження листа на мобільний телефон не надходили.

Для з`ясування того, чому лист від 27 грудня 2023 року 30 днів знаходився на поштовому відділенні, але не був доставлений позивачу, 26 березня 2024 року, адвокатом Кирилюк Т.А. було подано до Відділення поштового зв`язку 60412 Чагор Чернівецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» адвокатський запит №23 від 25 березня 2024 року з питаннями:

1. Чи дійсно під номером поштового відправлення №870 направлявся ФОП ОСОБА_1 рекомендований лист із повідомленням від УЗПС ГУ ДПСС в Чернівецькій області, якщо так то на яку саме адресу? Чи були в листі вказані повна адреса одержувача, включаючи назву вулиці і номер будинку? Чи вказувався відправником номер телефону одержувача для його смс-інформування?

2. Чи намагалися працівники відділення поштового зв`язку 60412 с. Чагор Чернівецької дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" доставити адресату рекомендований лист із повідомленням №870? Якщо так то коли саме та у який спосіб?

3. Якими були причини невручення ФОП ОСОБА_1 поштового відправлення №870?

4. Чи звертався ФОП ОСОБА_1 особисто на відділення поштового зв`язку 60412 с. Чагор для отримання поштової кореспонденції в період з 30.12.2023р. по 30.01.2024 року ( копія адвокатського запиту №23 від.25.03.2024 року

26 березня 2024 року було отримано відповідь від начальника Відділення поштового зв`язку ОСОБА_3 , в якій було зазначено, що на рахунок рекомендованого листа №870 можуть надати таку відповідь, що нажаль листоноші в селі немає, тому поштове відділення не могло повідомити ОСОБА_1 особисто про надходження листа.

При цьому, якби при відправці листа було вказано телефон одержувача, то на вказаний номер телефону отримувач автоматично отримав би смс, а так як ні по телефону, ні листоношею пошта не мала можливості повідомити одержувача ОСОБА_1 про отримання листа, то після закінчення терміну зберігання лист був повернутий відправнику

Отже, у матеріалах перевірки Держпродспосивслужби відсутні будь-які докази вручення вимоги позивачу, що за правилами ст.77 КАС України повинен доводити відповідач. При цьому відсутня і будь-яка вина позивача у тому, що він не отримав листа, так як він не був поінформований Укрпоштою про його надходження на відділення, так само як і лист не був йому вручений листоношею.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» передбачає обов`язки посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд і контроль продукції, серед яких:

1) додержуватися вимог цього Закону, Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» та виданих відповідно до них нормативно-правових актів;

2) об`єктивно та неупереджено здійснювати ринковий нагляд і контроль продукції у межах повноважень, визначених законами України;

7) ознайомлювати керівників суб`єктів господарювання, їх заступників або уповноважених ними осіб, фізичних осіб - підприємців та декларантів з результатами перевірок, проведених у межах ринкового нагляду і контролю продукції, у строки, передбачені законодавством.

Отже, оскільки позивач не отримував вимоги від відповідача та відповідно не міг її виконати, відповідно і вжиті у подальшому заходи щодо притягнення до відповідальності позивача та накладення на нього штрафів є безпідставними та суперечать нормам чинного законодавства України. Судове рішення не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» у разі проведення перевірки за місцезнаходженням органу ринкового нагляду документи, зазначені у підпункті «г» пункту 1 та підпункті «б» пункту 2 частини другої цієї статті, надаються виробником протягом десяти робочих днів з дня отримання письмової вимоги органу ринкового нагляду, надісланої рекомендованим листом з повідомленням про вручення, крім випадків необхідності перекладу зазначених документів, які мають бути надані не пізніше тридцяти робочих днів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституційний Суд України в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві; верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005). Одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями; обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки (абзац третій підпункту 3.1 пункту З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року N 17-рп/2010).

Європейська Комісія за демократію через право (Венеціанська Комісія) у Доповіді щодо верховенства права від 4 квітня 2011 року N 512/2009 також зазначила, що однією з складових верховенства права є правова визначеність; вона вимагає, щоб правові норми були чіткими й точними, спрямованими на те, щоб забезпечити постійну прогнозованість (передбачуваність) ситуацій та правовідносин, що виникають. Принцип правової визначеності має застосовуватись не лише на етапі нормотворчої діяльності, а й під час безпосереднього застосування існуючих норм права, що даватиме можливість особі в розумних межах передбачати наслідки своїх дій, а також послідовність дій держави щодо можливого втручання в охоронювані Конвенцією та Конституцією України права та свободи цієї особи.

Процесуальне порушення порядку проведення перевірки, в свою чергу, зумовлює виникнення у суб`єкта стану правової невизначеності та ставить під сумнів результати самої перевірки. Важливість дотримання і неухильного виконання етапів процедури, зокрема, строків проведення перевірки поданих суб`єктом господарювання документів та прийняття за її наслідками відповідного рішення, безпосередньо пов`язана із забезпеченням права такого суб`єкта, інтересів якого вона стосується.

Дії або рішення суб`єкта владних повноважень вважаються такими, що суперечать принципу верховенства права, не тільки у тих випадках, коли такими діями порушуються суб`єктивні права і процесуальні гарантії, прямо передбачені чинним законодавством, але й у тих випадках, коли такі дії не задовольняють правомірних очікувань осіб, стосовно яких вони вчиняються (ухвалюються).

Правомірне очікування виникає у особи в тому випадку, коли внаслідок правового регулювання зі сторони суб`єкта владних повноважень у особи наявне розумне сподівання, що стосовно до неї суб`єкт владних повноважень буде діяти саме так, а не інакше.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На основі викладеного, суд погоджується з аргументами Позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» документи, зазначені у підпункті «г» пункту 1 та підпункті «б» пункту 2 частини другої цієї статті, надаються виробником протягом десяти робочих днів з дня отримання письмової вимоги. Натомість, суд вважає взаємо суперечливими доводи відповідача, адже за умови вручення вимоги 11.12.2020 року, на чому наголошується у відзиві, Відповідач не мав права встановлювати строк для надання затребуваних документів, який був би меншим, ніж передбачені ч. 4 ст. 25 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» десять робочих днів, або принаймні вважати дії Позивача чи ТОВ «Роберт Бош Лтд» як створення перешкод органу (посадовим особам) ринкового нагляду. А тому, зроблені Відповідачем висновки про створення перешкод органу ринкового нагляду виявились передчасними.

Суд зазначає, що протокол про адміністративне порушення №1 від 16.02.2024 року щодо відповідач жодним чином не встановив, у чому проявилась вина позивача.

Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 188-37 КупАП, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб створити перешкоди посадовим особам органів ринкового нагляду для виконання покладених на них обов`язків.

Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у створенні перешкод (невиконання законних вимог посадових осіб органів ринкового нагляду та їх територіальних органів щодо проведення перевірки, ненадання їм передбаченої законодавством інформації чи надання недостовірної інформації, створення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків).

Відповідач не довів об`єктивної сторони адміністративного правопорушення: коли, які та конкретно кому із посадових осіб органу ринкового нагляду Позивач створив Позивачем перешкоди. У діях позивача відсутній і такий елемент складу адміністративного правопорушення, як його об`єктивна сторона.

Відтак, з огляду на вищезазначене, судом не встановлено, що позивач вчинив правопорушення передбачене статтею 188-37 КупАП. Інші доводи сторін не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні) сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01 від 06 вересня 2005 року, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00 від 18 липня 2006 року, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04 від 10 лютого 2010 року, пункт 58) принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) від 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Таким чином, суд вважає, що відсутність у діях позивача ознак порушення під час перевірки характеристик продукції органом ринкового нагляду, передбачених 188-37 КУпАП, є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження про адміністративне правопорушення відносно ФОП ОСОБА_1 , закрити на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем доведено факт неправомірності дій щодо складання постанови у справі про адміністративне правопорушення, а відповідачем не доведено правомірність складання оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративний позов слід задовольнити.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. 241-244, 246, 262, 268 КАС України,

УХВАЛИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Кирилюк Тетяна Анатоліївна до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Чернівецькій області по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 19 березня 2024 року про накладення на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340,00 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено: 19.07.2024 року.

Суддя П.С. Гавалешко