Справа № 283/1419/24
Суддя: Ярмоленко В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1419/24
провадження №2-а/283/26/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судових засідань Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Рівненській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: поліцейський 2-го взводу 1-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Царук Ольга Геннадіївна

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

Представник позивача адвокат Яременко Д.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АМ № 1089731 від 05.06.2024, звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 27.05.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капітаном поліції Царук О.Г. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП. Представник зазначив, що дана постанова є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27.05.2024 року о 12:35 годин на автомобільній дорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне»156 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки чим порушив п. 2.3.В ПДР (правила користування ременями безпеки).

У відповідності до п. 2.3 В Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спегральних транспортних засобів.

Так, рухаючись на автомобільній дорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» на автомобілі LAND ROVER, д.н.з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 був пристебнутий ременем безпеки. Разом з цим, після повної зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейської Царук О.Г. водій ОСОБА_1 був змушений від`єднати пасок безпеки з метою надання поліцейській документів (посвідчення водія/свідоцтво про реєстрацію т/з) так як вони перебували у бардачку автомобіля. Тобто, в момент руху та до моменту повної зупинки водій перебував з пристебнутим паском безпеки. Після перевірки документів поліцейською було повідомлено ОСОБА_1 про те, що він порушив п. 2.3 В Правил дорожнього руху, так як він не пристебнутий паском безпеки, а тому поліцейська склала оскаржувану постанову, навіть не проводячи розгляд справи про адміністративне правопорушення. Використовуючи своє право на подання клопотань, ОСОБА_1 просив у поліцейської надати докази (в тому числі і відео докази), того що він не був пристебнутим паском безпеки в момент руху. Варто звернути увагу суду, що під час руху транспортного засобу та з урахуванням відстані поліцейської до транспортного засобу до його повної зупинки не можливо було побачити, чи водій був пристебнутий чи ні. Тобто, дії поліцейської є упередженими по відношенню до водія ОСОБА_1 .

Під час складення постанови поліцейська не надала будь-яких доказів, в тому числі відеозапису, факту вчинення водієм адміністративного правопорушення. Оскаржувана постанова серії ЕНА № 2249522 не містить доказів того, що водієм ОСОБА_1 було вчинено відповідне адміністративне правопорушення, а вся суть такого правопорушення зводиться до формального тексту в постанові, а саме: «порушення правил користування ременями безпеки».

Вимогами позову представник позивача просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2249522 від 27.05.2024, яка складена поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області капітаном поліції Царук Ольгою Геннадіївною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч. 5 ст.121 КУпАП, та стягнути з Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605,60 гривень.

Відповідачем поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП капітаном поліції Царук О. 19.06.2024 подано до суду клопотання про відмову у задоволенні позову, в обґрунтування якого зазначено, що Управління патрульної поліції у Рівненській області є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції. Тобто, відповідачем у справах з приводу оскарження постанов інспектора патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган Національної поліції - суб`єкт владних повноважень, а не підрозділ Національної поліції або ж особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення. Вимогами клопотання просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представником відповідача інспектором І категорії сектору правового забезпечення управління патрульної поліції в Рівненській області Добровчан К.Ю., яка діє на підставі довіреності №7023/41/3/01-2024 від 11.03.2024, подано відзив на позовну заяву, згідно якого зазначено, що адміністративний позов про скасування постанови серії ЕНА №2249522 від 27.05.2024 не підлягає задоволенню.

Так, пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У підпункті «в» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Представником позивача Яременком Д.В. на підтвердження того, що його довіритель керуючи транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , обладнаний засобами пасивної безпеки та був пристебнутий ременем безпеки, не надано суду жодних доказів. Більше того, твердження представника позивача на те, що «... після повної зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейської Царук О.Г. водій ОСОБА_1 був змушений від`єднати пасок безпеки з метою надання поліцейській документів, так як вони перебували у бардачку автомобіля» є хибними та вводять суд в оману. З долученого відеозапису з портативного відеореєстратора патрульного поліцейського зафіксовано момент зупинки транспортного засобу та початок розмови патрульного поліцейського, а сааме: з 01 хв 07 с по 02 хв 15 с, де чітко вбачається той факт, що пред`явлення документів позивачем здійснювалось безпосередньо через застосунок «Дія» та не потребувало рухів до «бардачка автомобіля». Дані твердження представника є хибними, такими що не відповідають дійсності та відображають лише той факт, що позивач хоче уникнути адміністративної відповідальності, та усілякими шляхами виправдовує вчинене ним адміністративне правопорушення.

На долученому відеозаписі з портативного відеореєстратора поліцейського відображене наступне:

1. Визнання вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , а саме: керування транспортним засобом LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не будучи пристебнутим ременем безпеки (від 00 хв 50 с по 01 хв 03 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833).

2. Повідомлення поліцейського про розгляд справи відносно водія із зазначенням особи, яка буде проводити справу, місце розгляду справи (від 05 хв 46 с по 06 хв 06 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833), повідомлення прав особи відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (від 06 хв 10 с по 06 хв 54 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833).

3. Відмова від заявлення клопотань ОСОБА_1 (06 хв 54 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833).

4. Оголошення поліцейським про прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності (від 07 хв 00 с по 07 хв 33 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833).

5. Ознайомлення ОСОБА_1 із винесеною постановою серії ЕНА №2249522 (від 09 хв 30 с по 10 хв 45 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833).

6. Відмова від проставлення підписів у винесеній постанові ОСОБА_1 (від 10 хв 46 с по 11 хв 00 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833).

Крім цього, з відеоматеріалів вбачається зізнання позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме: підтвердження того, що останній керував LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки (від 00 хв 50 с по 01 хв 03 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833). На пояснення вчиненого ним адміністративного правопорушення, ОСОБА_1 пояснив патрульному поліцейському, що «Тільки що вставав в туалет та не вспів прищебнутися». Однак дані пояснення не були прийняті до уваги, так як це є пряме порушення чинного законодавства, яке тягне за собою адміністративну відповідальність передбачену нормами КУпАП.

Щодо тверджень представника позивача Яременка Д.В. про те, що позивачем на місці розгляду адміністративних матеріал було виявлено бажання та заявлено клопотання «… про надання доказів (в тому числі і відеодокази), того що він не був пристебнутим паском безпеки в момент руху», ОСОБА_5 зазначила, що на відеоматеріалах долучених до відзиву вбачається чітка відмова від заявлених будь-яких клопотань правопорушником ОСОБА_1 , а саме: дане твердження зафіксоване від 06 хв 54 с відеозапису clip-0, технічний засіб: 470833.

Вимогами відзиву представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України суд за відсутності клопотання будь-якої зі сторін, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовної заяви, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи.

Зі змісту постанови серії ЕНА № 2249522 від 27.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, вбачається, що 27 травня 2024 року близько 12 год 35 хв на автомобільній дорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне» 156 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки чим порушив п. 2.3.В ПДР (правила користування ременями безпеки).

Особа щодо якої розглянуто справу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець Житомирської області, м. Малин по вул. Кузьми Скрябіна; транспортний засіб LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився, у зв`язку з чим працівниками поліції направлено її рекомендованим листом від 28.05.2024 за вих. № 16985/41/30-2024.

На постанові зазначено номер технічного приладу, яким здійснювалася відео фіксація, а саме: 470833.

Постанову складено за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

За наслідками вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

На спростування позиції позивача, відповідачем через підсистему «Електронний суд» разом з відзивом на позов надано до суду відео запис clip-0.mp4.

Так, згідно запису встановлено, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем LAND ROVER RANGE ROVER AUTOBIOGRAPHY, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки; водій не заперечив відносно обставин викладених у постанові на місці зупинки транспортного засобу, не заявив будь-яких клопотання працівникам поліції; про причини зупинки його транспортного засобу працівниками поліції було повідомлено, будь яких заперечень та зауважень з приводу зупинки ОСОБА_1 не зазначено та не повідомлено.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення має бути законним, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, та обґрунтованим, ухваленим на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Так, згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана: по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а по-друге, відповідно до ст. 252 КУпАП, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності згідно зі ч. 2 ст. 77 КАС України, покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 121 КУпАП.

З огляду на це суд вважає, що матеріалами справи підтверджено в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП та відповідно правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Суд відхиляє твердження представника позивача щодо недопустимості доказу - відеозапису clip-0.mp4, у зв`язку з тим, що:

номер технічного приладу 470833, яким здійснювалась відео фіксація події, зазначено на постанові, копія якої надана до суду адвокатом,

відповідачем надіслано ОСОБА_1 відзив з оптичним носієм, що підтверджується відповідним листом № 19963/41/30-2024 від 28.06.2024.

Разом з тим, суд звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, що спростовували б факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 20, 246, 262,286 КАС України, ч.5 ст. 121, 288, 293 КУпАП, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя