Справа № 520/27676/21
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 р.Справа № 520/27676/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 12.02.24 по справі № 520/27676/21

за позовом Приватного підприємства "ОРДО"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство "ОРДО", звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просило:

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №15 від 31.05.2019 року реєстраційний номер на суму 135 000,00 грн.; податкову накладну №26 від 30.04.2020 року реєстраційний номер на суму 198 230,69 грн.; податкову накладну №15 від 14.05.2020 року реєстраційний номер на суму 45 056,00 грн.; податкову накладну №7 від 15.05.2020 року реєстраційний номер на суму 196 329,70 грн.; податкову накладну №4 від 17.05.2020 року реєстраційний номер на суму 90 000,00 грн.; податкову накладну №24 від 31.05.2020 року реєстраційний номер на суму 176612,50 грн.; податкову накладну №1 від 14.06.2020 року реєстраційний номер на суму 26 533,20 грн.; податкову накладну №8 від 15.06.2020 року реєстраційний номер на суму 185 956,96 грн.; податкову накладну №21 від 30.06.2020 року реєстраційний номер на суму 159 467,03 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- встановити судовий контроль у разі прийняття рішення на користь позивача по даній справі в частині реєстрації в ЄРПН наступних податкових накладних: податкова накладна №15 від 31.05.2019 року реєстраційний номер на суму 135 000,00 грн.; податкова накладна №26 від 30.04.2020 року реєстраційний номер на суму 198 230,69 грн.; податкова накладна №15 від 14.05.2020 року реєстраційний номер на суму 45 056,00 грн.; податкова накладна №7 від 15.05.2020 року реєстраційний номер на суму 196 329,70 грн.; податкова накладна №4 від 17.05.2020 року реєстраційний номер на суму 90 000,00 грн.; податкова накладна №24 від 31.05.2020 року реєстраційний номер на суму 176 612,50 грн.; податкова накладна №1 від 14.06.2020 року реєстраційний номер на суму 26 533,20 грн.; податкова накладна №8 від 15.06.2020 року реєстраційний номер на суму 185 956,96 грн.; податкова накладна №21 від 30.06.2020 року реєстраційний номер на суму 159 467,03 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 142 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Державну податкову службу України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) зареєструвати податкову накладну №15 від 31.05.2019 року реєстраційний номер на суму 135000,00 грн.; податкову накладну №26 від 30.04.2020 року реєстраційний номер на суму 198230,69 грн.; податкову накладну №15 від 14.05.2020 року реєстраційний номер на суму 45056,00 грн.; податкову накладну №7 від 15.05.2020 року реєстраційний номер на суму 196329,70 грн.; податкову накладну №4 від 17.05.2020 року реєстраційний номер на суму 90000,00 грн.; податкову накладну №24 від 31.05.2020 року реєстраційний номер на суму 176612,50 грн.; податкову накладну №1 від 14.06.2020 року реєстраційний номер на суму 26533,20 грн.; податкову накладну №8 від 15.06.2020 року реєстраційний номер на суму 185956,96 грн.; податкову накладну №21 від 30.06.2020 року реєстраційний номер на суму 159467,03 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Приватного підприємства "ОРДО" (вул. Полтавський шлях, буд. 123, м. Харків, 61064, ) сплачений судовий збір у розмірі 8172 грн (вісім тисяч сто сімдесят дві гривні).

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України (Львівська площа, буд.8, м. Київ, 04053, ) витрати по оплаті судового збору на користь Приватного підприємства "ОРДО" (вул. Полтавський шлях, буд. 123, м. Харків, 61064, ) сплачений судовий збір у розмірі 8172 грн (вісім тисяч сто сімдесят дві гривні).

Відповідач, Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись з даним рішенням суду, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягав на законності судового рішення та просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Приватним підприємством "Ордо" за наслідками здійснення господарських операцій було сформовано та направлено до контролюючого органу податкові накладні накладну №15 від 31.05.2019, №26 від 30.04.2020 року, №15 від 14.05.2020, №7 від 15.05.2020, №4 від 17.05.2020, №24 від 31.05.2020, №1 від 14.06.2020 року, №8 від 15.06.2020, №21 від 30.06.2020 року.

За наслідками розгляду податкових накладних, позивачу надійшли квитанції про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних від 15.05.2020 щодо податкової накладної №26 від 30.04.2020, від 18.05.2020 щодо податкової накладної №15 від 31.05.2019, від 10.06.2020 щодо податкової накладної №15 від 31.05.2019, від 29.05.2020 щодо податкової накладної №7 від 15.05.2020, від 27.05.2020 щодо податкової накладної №4 від 17.05.2020, від 15.06.2020 щодо податкової накладної №24 від 31.05.2020, від 25.06.2020 щодо податкової накладної №1 від 14.06.2020, від 30.06.2020 щодо податкової накладної №8 від 15.06.2020, від 15.07.2020 щодо податкової накладної №21 від 30.06.2020. Відповідно до зазначених квитанцій, платника податків було повідомлено, що документи прийнято, реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України. Підставою для зупинення в реєстрації податкових накладних зазначено, що платник відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач, вважаючи, що не належить до ризикових платників податків, звернувся до суду за захистом своїх прав, шляхом зобов`язання податкового органу зареєструвати податкові накладні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно зупинено реєстрацію податкових накладних та належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вищевказані податкові накладні.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, отже, в межах розгляду цієї справи надається правова оцінка рішенню суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом "а" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Згідно з абзацом другим п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За приписами пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №1165).

Відповідно до пункту 6 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням контролюючого органу №13307 від 14.04.2020 року позивача було віднесено до переліку платників податків на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку відповідно до п. 6 Порядку №1165, а саме підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.

На підставі рішення №13307 від 14.04.2020 року Головним управлінням ДПС у Харківській області було зупинено реєстрацію податкової накладної №8 від 15.04.220 року реєстраційний номер на суму 708724,91 грн., податкової накладної №25 від 30.04.2020 року реєстраційний номер на суму 627658,28 грн., податкової накладної №5 від 15.05.2020 року реєстраційний номер на суму 654191,05 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем в судовому порядку було оскаржено рішенням №13307 від 14.04.2020 року, яким позивача віднесено до переліку платників податків на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі №520/7410/2020, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2020 р., скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області про відповідність приватного підприємства "Ордо" критеріям ризиковості платника податку № 13307 від 14.04.2020 р. та зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області виключити приватне підприємство "Ордо" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку (виключити з бази ризикових платників у режимі "Журнал ризикових платників податків" розділу "Робота Комісії регіонального рівня" підсистеми "Аналітична система" ITC "Податковий блок").

Колегія суддів зауважує, що оскільки рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 року у справі №520/7410/2020 скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області про відповідність приватного підприємства "Ордо" критеріям ризиковості платника податку № 13307 від 14.04.2020 та зобов`язано виключити ПП "Ордо" з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, тому податковий орган зобов`язаний здійснити реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову шляхом зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №15 від 31.05.2019 року реєстраційний номер на суму 135000,00 грн.; податкову накладну №26 від 30.04.2020 року реєстраційний номер на суму 198230,69 грн.; податкову накладну №15 від 14.05.2020 року реєстраційний номер на суму 45056,00 грн.; податкову накладну №7 від 15.05.2020 року реєстраційний номер на суму 196329,70 грн.; податкову накладну №4 від 17.05.2020 року реєстраційний номер на суму 90000,00 грн.; податкову накладну №24 від 31.05.2020 року реєстраційний номер на суму 176612,50 грн.; податкову накладну №1 від 14.06.2020 року реєстраційний номер на суму 26533,20 грн.; податкову накладну №8 від 15.06.2020 року реєстраційний номер на суму 185956,96 грн.; податкову накладну №21 від 30.06.2020 року реєстраційний номер на суму 159467,03 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 по справі № 520/27676/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 05.08.2024 року