Справа № 703/2175/24
Суддя: Крива Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 703/2175/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року Суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Крива Ю.В., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановила:

08 травня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00016773 від 15 січня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.; провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) на його користь судові витрати по оплаті судового збору та інші понесені документально підтверджені судові витрати.

Ухвалою судді від 13 травня 2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду в даній адміністративній справі, прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

22 травня 2024 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач звертає увагу, серед іншого, на пропуск позивачем строку звернення з цим позовом до суду, тому відповідачем заявлено клопотання про залишення позову без розгляду.

Клопотання мотивоване тим, що оскаржувану постанову серії АА №00016773 від 15 січня 2024 року відповідачем було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за № 599 на поштову адресу позивача, вказану згідно відомостей Єдиного державного реєстру транспортних засобів, та вказується позивачем у позовній заяві, як адреса за якою він зареєстрований. Згідно даних сервісу відстеження поштових відправлень офіційного веб-сайту оператора поштового зв`язку AT «Укрпошта» вказане поштове відправлення було повернуто на адресу відповідача 29 лютого 2024 через невручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання. За таких обставин, на думку представника відповідача, відповідачем в повній мірі було дотримано вимог встановленого порядку повідомлення позивача про винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому оскаржувана постанова набрала законної сили. Відтак вважає, що позивачем пропущено строк на звернення до суду із вказаним позовом без поважних причин.

Окрім того, у поданому відзиві стороною відповідача заявлено клопотання про витребування доказів по справі, зокрема:

- копії Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору;

- копії товарно-транспортної накладної, де зазначено тип вантажу що перевозився транспортним засобом DAF ТЕ 95 ХF 430 , ДНЗ НОМЕР_1 , 10 січня 2024 року та номер контейнеру в якому перевозився вантаж, відмітка про опломбування.

- опису вантажу, що перевозився транспортним засобом DAF ТЕ 95 ХF 430 , ДНЗ НОМЕР_1 , 10 січня 2024 року, як вимагає розділ 17 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363.

В обґрунтування заявленого клопотання представник відповідача зазначає, що підставою до витребування даних доказів є те, що документи, які підтверджують перевезення вантажу автомобільним транспортом у контейнері не надані. В матеріалах справи на думку представника відповідача, відсутні докази того, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в універсальних або спеціалізованих контейнерах, або в спеціалізованих контейнерах-платформах, чи змінному кузові згідно з їх призначенням. Також представник відповідача зазначає, що не надано доказів того, що на позивача транспортних засобах знаходився контейнер із відповідним маркуванням, а саме що наявна пломба контейнера, найменування власника, зазначення вантажності та маси, так само не надано договір про перевезення вантажів контейнером, який є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом. Вказані обставини, на переконання сторони відповідача, вказують на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнеру, з огляду на що фактична маса транспортного засобу позивача повинна була бути не більше 40 тон.

Враховуючи, що розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), суд вважає за можливе розглянути вищевказані клопотання без участі представників сторін у письмовому провадженні.

Вирішуючи клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд зазначає та враховує наступне.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Згідно із частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною 2 статті 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Аналогічні положення містяться і в статті 289 КУпАП, відповідно до якої скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Таким чином, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Суд зазначає, що поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ним, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22 листопада 2018 року у справі № 815/91/18.

Судом встановлено, що одночасно із позовною заявою позивачем було подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання позовної заяви, згідно якого позивач зазначив, що про існування оскаржуваної постанови він дізнався лише після відкриття виконавчого провадження, відтак вважає, що строк на оскарження означеної постанови ним не пропущений, тому скористався правом на оскарження вищевказаної постанови про накладення адміністративного стягнення лише 08 травня 2024 року.

Судом також встановлено та не заперечується відповідачем, що оскаржувану постанову серії АА №00016773 від 15 січня 2024 року відповідачем було направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу позивача. Водночас вказане поштове відправлення було повернуто на адресу відповідача 29 лютого 2024 через невручення адресату за закінченням встановленого терміну зберігання.

Дослідивши доводи позивача щодо поновлення строку звернення до суду щодо поважності пропуску строку, суд приходить до висновку, про доведеність поважності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки оскаржуване рішення було скероване на адресу позивача поштовим повідомленням, однак не було ним отримане, а тому є достатні підстави для визнання судом таких причин поважними. Так, згідно заяви ОСОБА_1 на ім`я начальника ВДВС у м. Сміла, вказана постанова отримана ним 26 квітня 2024 року, відтак строк на оскарження вказаної постанови слід відраховувати з дня, коли особа дізналася про порушення свого права, тобто з 27 квітня 2024 року. Згідно трекінгу поштових відправлень АТ «Укрпошта» позивач направив до суду позовну заяву засобами поштового зв`язку 06 травня 2024 року, тобто в межах строку для оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд також звертає увагу, що питання дотримання строків звернення до суду із даним адміністративним позовом вже вирішено ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду від 13 травня 2024 року під час відкриття провадження у справі, а тому посилання представника відповідача на його пропуск є безпідставним та необґрунтованим.

З урахуванням зазначеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із відсутністю підстав.

Вирішуючи клопотання відповідача про витребування доказів, суд зазначає та враховує наступне.

Частиною четвертою статті 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами четвертою та п`ятою статті 77 КАС України встановлено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч.1 ст.80 КАС України).

Відповідно до ч.ч.3, 6-9 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

На підставі викладеного, оскільки сторона відповідача не може самостійно отримати докази, які просить витребувати, суд дійшов висновку щодо необхідності їх витребування у позивача. Водночас, суд вважає, що зазначені докази мають значення для правильного та повного встановлення обставин у справі, доказами для повного та об`єктивного розгляду цієї справи, а тому вважає за необхідне витребувати означені докази.

Керуючись статтями 45, 80, 240, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, -

постановила:

У задоволенні клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті Мельничук Ірини Василівни про залишення позову без розгляду - відмовити.

Клопотання представника Державної служби України з безпеки на транспорті Мельничук Ірини Василівни про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у позивача ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) наступні копії документів:

- копію Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору;

- копію товарно-транспортної накладної, де зазначено тип вантажу що перевозився транспортним засобом DAF ТЕ 95 ХF 430 , ДНЗ НОМЕР_1 , 10 січня 2024 року та номер контейнеру в якому перевозився вантаж, відмітка про опломбування.

- опис вантажу, що перевозився транспортним засобом DAF ТЕ 95 ХF 430 , ДНЗ НОМЕР_1 , 10 січня 2024 року, як вимагає розділ 17 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363.

Копію ухвали направити позивачу для виконання, відповідачу - до відома.

Зобов`язати позивача направити копії витребуваних документів на адресу суду протягом 5-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю. В. Крива