Справа № 460/48016/22
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 460/48016/22

адміністративне провадження № К/990/29229/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №460/48016/22 за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНИЙ ТРЕСТ № 4 М. БРЕСТ» про визнання протиправною та скасування вимоги, -

УСТАНОВИВ:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області, 21.11.2022, звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області № 131716-14/2080/22 від 08.09.2022 «Про усунення виявлених порушень законодавства» в частині пунктів 1, 2 вимоги.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.

27 липня 2024 року до Суду надійшла касаційна позивача на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у цій справі.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник посилається, зокрема, на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень не було враховано висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20 листопада 2018 року у справі №815/4223/16, від 11 жовтня 2018 року у справі №813/4101/17, від 11 вересня 2018 року у справі №825/1481/16, від 8 травня 2018 року у справі №826/3350/17, від 20 лютого 2018 року у справі №822/2087/17, від 6 серпня 2020 року у справі №826/6254/17, від 22 грудня 2022 року у справі №826/13003/17, від 6 липня 2023 року у справі №1740/2398/18.

При цьому, суд зазначає, що в разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, необхідно указати конкретну норму права (пункт, частина, стаття), яка застосована судом без урахування висновку Верховного Суду.

Разом з тим, скаржником чітко не зазначено норму права, яку застосовано судом апеляційної інстанції без урахування висновку Верховного Суду, а також не доведено подібності правовідносин у цій справі та у наведених справах.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

При цьому необхідно виходити з того, що підставою для касаційного оскарження є неврахування висновку Верховного Суду саме щодо застосування норми права, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Посилаючись на неврахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, заявник не наводить обґрунтування, які б свідчили про подібність правовідносин у цій справі та у справах, у яких Верховним Судом були зроблені висновки.

Ураховуючи наведене, Суд уважає недоведеними наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Таким чином, правильно пославшись у касаційній скарзі на положення частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник не виклав передбачених статтею 328 КАС України підстав, за яких оскаржуване судове рішення може бути переглянуте судом касаційної інстанції.

Суд не бере до уваги доводи заявника про те, що скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки такі доводи не є самостійною підставою для касаційного оскарження зазначених судових рішень у цій справі. Так, за нормами частини п`ятої статті 328 КАС України ці аргументи ураховуються виключно у разі наведення обґрунтованих підстав касаційного оскарження, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, однак у цій касаційній скарзі заявник не навів обґрунтованих мотивів, за яких Суд може відкрити касаційне провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Ураховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 248, 328, 332, 334, 341, 353 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі №460/48016/22 за позовом Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Рівненській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ВІДКРИТЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНИЙ ТРЕСТ № 4 М. БРЕСТ» про визнання протиправною та скасування вимоги повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є статочною та не може бути оскаржена.

………………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду