Справа № 600/4504/22-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у зміні чи встановленні способу і порядку

виконання судового рішення

06 серпня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4504/22-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державна судова адміністрації України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 р. в адміністративній справі №600/4504/22-а визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання, деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 сум додаткової винагороди за період з 24.02.2022 р. по 16.10.2022 р. у розмірі 30000 гривень щомісячно, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 992,40 грн згідно квитанції №5768-0481-4003-9596 від 27.12.2022 року.

30.11.2023 р. Чернівецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №600/4504/22-а.

03.01.2024 р. Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження ВП№73699272 з примусового виконання виконавчого листа №600/4504/22-а від 30.11.2023 року.

10.01.2024 р. відповідач листом повідомив державного виконавця про вжиття заходів спрямованих на виконання судового рішення по справі №600/4504/22-а, а саме направлено листа до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня про виділення бюджетних асигнувань для виконання рішення суду. Після надходження коштів додаткова винагорода позивачу буде невідкладно виплачена.

У зв`язку з невиконанням відповідачем судового рішення в частині виплати ОСОБА_1 сум додаткової винагороди за період з 24.02.2022 р. по 16.10.2022 р. Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України звернулось 02.08.2024 р. до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду №600/4504/22-а від 30.11.2023 р. У вказаній заяві державний виконавець просить суд змінити спосіб і порядок виконання рішення суду із зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу суми додаткової винагороди за період з 24.02.2022 р. по 16.10.2022 р. у розмірі 30000 гривень щомісячно на стягнути з Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області на користь позивача додаткову винагороду за період з 24.02.2022 р. по 16.10.2022 р. в сумі 324169,81 гривень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Суд вважає, що оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи, розгляд подання можливо провести відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 6 ст. 12 КАС України, оскільки справа є незначної складності. Крім того, положення ст. 378 КАС України передбачають можливість розгляду заяви без учасників справи та державного виконавця.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.

Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи. Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 30.01.2018 у справі № 281/1820/14-а, від 16.05.2018 у справі №556/2609/14-а, які суд, з урахуванням ч.5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин.

Так, заява державного виконавця мотивована неможливістю виконання відповідачем в повному обсязі рішення суду у даній справі через відсутність коштів на забезпечення виконання судових рішень.

Суд зазначає, що здійснене відповідачем нарахування позивачу суми додаткової винагороди за період з 24.02.2022 р. по 16.10.2022 р., сума якої не виплачена не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Крім того, в заяві державний виконавець просить змінити спосіб виконання судового рішення від 30.11.2023 р. по даній справі шляхом стягнення з Територіального управління Служби судової охорони у Чернівецькій області на користь позивача додаткову винагороду за період з 24.02.2022 р. по 16.10.2022 р. в сумі 324169,81 гривень.

В свою чергу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнути з відповідача грошові кошти є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.

Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а ( К/9901/1034/17), в якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.

Отже, зазначені державним виконавцем обставини не вказують на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надають достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту зміни порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.

Доводи державного виконавця про невиконання відповідачем судового рішення тривалий час та вичерпання державним виконавцем всіх законних заходів примусового характеру, передбачені Законом України Про виконавче провадження по його виконанню суд вважає такими, що не свідчать про неможливість виконання судового рішення у спосіб, визначений судом першої інстанції у судовому рішенні.

Суд звертає увагу, що КАС України регламентовано право суду у разі встановлення невиконання боржником судового рішення застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду (ст. 382 КАС України) або визнання протиправними рішень, дій (ст. 383 КАС України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду у даній справі, оскільки встановлення способу виконання рішення суду шляхом, який обраний заявником, фактично змінить рішення суду у зв`язку зі зміною обраного способу захисту прав позивача.

На підставі наведеного та керуючись статтями 48, 52, 122, 128, 158-160, 165 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №600/4504/22-а.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Т.М. Брезіна