Справа № 380/23130/21
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

07 серпня 2024 рокусправа № 380/23130/21

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Кудли Д.Ю.,

представника відповідача Іванейко Я.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження питання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області із вимогою визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Львівській області форми «Ф» від 30.03.2020 року №6003-58 на суму 276835,50 грн.

Ухвалою судді від 10.12.2021 року позов було залишено без руху а позивачу надано строк для усунення його недоліків.

Ухвалою судді Сасевича О.М. від 21.12.2021 року в справі було відкрито провадження в порядку спрощеного провадження та призначено судове засідання.

27.01.2022 року від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву.

18.04.2022 року від представника позивача на адресу суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою судді від 05.05.2022 клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги до закінчення перебування позивача за межами території України, але не більше одного місяця з дня закінчення воєнного стану.

Згідно із ч.9 ст.31 Кодексу адміністративного судочинства України невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у визначених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до Розпорядження керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від №48/р від 23.03.2023 «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи» та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із обранням ОСОБА_2 членом Вищої ради правосуддя на ХІХ позачерговому з`їзді суддів України.

Після автоматизованого розподілу для розгляду цієї справи визначено суддю Сподарик Н.І.

18.04.2024 за вх.№29951 від представника ГУ ДПС у Львівській області надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Зазначила, що ч.2 ст.236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження в разі знаходження учасника справи у довгостроковому відрядження, якщо особиста участь буде визнана судом обов`язковою до повернення з відрядження. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 02.02.2011р. №398 п. 6 строк одного відрядження визначається керівником, але не може перевищувати 30 календарних днів, за кордон 60 календарних днів. Згідно доданих документів до клопотання про зупинення провадження у справі ОСОБА_1 уклала договір про прийняття на роботу від 07.04.2022р., що підтверджує її працевлаштованість на території Республіки Хорватія. Тобто в даному випадку, йдеться про працевлаштування позивача, а не відрядження, що може тривати невизначений час. Отже, враховуючи наведене, просить суд поновити провадження у справі №380/23130/21 та розглянути по суті.

Судом призначено судове засідання на 19.05.2024 об 11:00 год для вирішення питання щодо поновлення провадження у справі.

Судом скеровано на адресу позивача судову повістку про виклик в судове засідання на 16.05.2024, однак конверт повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

16.05.2024 судом вирішено призначити судове засідання на 28.05.2024 о 09:45 год. для вирішення питання про поновлення провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.05.2024 поновлено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги. Призначено судове засідання на 18 червня 2024 року о 10:00 год.

В судовому засіданні у справі № 380/23130/21, що відбулося 18 червня 2024 року, суддя ухвалила розгляд справи відкласти на 27 червня 2024 року о 13:00 год. у зв`язку неприбуття в судове засідання учасника справи, щодо якого нема відомостей, про вручення йому повідомлення, а саме позивача у справі.

Позивача було повідомлено про розгляд даної справи на 27 червня 2024 року о 13:00 год. у відповідності до ч.1 ст. 130 КАС України, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Судова повістка, яка скеровувалась позивачці на 27.06.2024 повернулась на адресу суду із зазначенням причини повернення: «Відсутність адресата за вказаною адресою».

В судовому засіданні, що відбулося 27 червня 2024 року, суддя ухвалила розгляд справи відкласти на 11 липня 2024 року о 12:30 год у зв`язку з неявкою позивача.

Судом здійснено надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням на адресу позивача, зазначену в позові як адресу для листування, а саме: АДРЕСА_1 .

З метою з`ясування актуальної поштової адреси позивача секретарем судового засідання засобами телефонного зв`язку здійснено телефонограму на номер телефону позивача, що зазначений в матеріалах справи, проте за інформацією оператора телефонного зв`язку відсутній зв`язок за вказаним номером. В матеріалах справи відсутній інший контактний номер телефону позивача.

Позивача було повідомлено про розгляд даної справи на 11 липня 2024 року о 12:30 год. у відповідності до ч.1 ст. 130 КАС України, шляхом оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

У судовому засіданні, що відбулося 11 липня 2024 року, суддя ухвалила розгляд справи відкласти на 06 серпня 2024 року о 11:00 год у зв`язку неявкою сторін.

ОСОБА_1 було повідомлено про розгляд даної справи на 06 серпня 2024 року о 11:00 год. у відповідності до ч.1 ст. 130 КАС України, шляхом оголошення на офіційному веб- порталі судової влади України.

Крім того, судом здійснено надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням на адресу позивача, зазначену в позові як адресу для листування, а саме: АДРЕСА_1 .

З метою з`ясування актуальної поштової адреси позивача секретарем судового засідання засобами телефонного зв`язку здійснено телефонограму на номер телефону позивача, що зазначений в матеріалах справи, проте за інформацією оператора телефонного зв`язку відсутній зв`язок за вказаним номером. В матеріалах справи відсутній інший контактний номер телефону позивача.

Водночас, суд зазначає, що на електронну адресу позивача, зазначену у позовній заяві та електронну адресу представника позивача, також було направлено судову повістку на 06 серпня 2024 року о 11:00 год., що підтверджується довідкою про помилку доставки електронного листа, однак, як зазначено в тексті останньої, документ повернуто (не доставлено) з повідомленням про помилку.

Позивач в засідання суду, призначені на 16.05.2024, 28.05.2024, 18.06.2024, 27.06.2024, 11.07.2024, 06.08.2024 не з`явився, при цьому про дату, час та місце засідання був повідомлений належним чином. Судом вжито усіх можливих заходів для повідомлення позивача у справі.

Представник відповідача в судовому засіданні заявив клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У зв`язку з вищенаведеним, суд поставив на обговорення питання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.205 КАС України.

При вирішенні питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд керувався таким.

Відповідно до частини другої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, частиною п`ятою цієї статті передбачено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Наведена норма кореспондується з положеннями статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що позов залишається судом без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, підставою для залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин, за умови належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяви про розгляд справи без участі позивача та за умови неможливості розгляду справи за його відсутності.

При цьому, неприбуття у підготовче засідання чи у судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге (на два чи більше підготовчих засідань/судових засідань підряд) не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Таким чином, вирішуючи питання залишення позовної заяви без розгляду із згаданої вище підстави, є необхідним з`ясувати: належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду перший і другий раз; відсутність поважних причин неприбуття позивача в два чи більше підготовчих засідань/судових засідань підряд або інформації про такі причини; відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та можливість розгляду справи за його відсутності.

Так, позивач в засідання суду, призначені на 16.05.2024, 28.05.2024, 18.06.2024, 27.06.2024, 11.07.2024, 06.08.2024 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суд зауважує, що ним вжито усіх можливих заходів з метою вручення позивачу судових повісток у вказаній справі.

Суд наголошує, що у відповідності до норм статті 195 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості. Тобто, якщо учасник процесу не має можливості з`явитися до суду, то законодавець передбачив для нього можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особливо це стосується випадків, коли одна із сторін процесу перебуває в іншому місті або області. Водночас, позивач своїм правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, наданим статтею 195 КАС України, не скористався.

Також, варто зазначити, що частиною четвертою статті 126 КАС України передбачено, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що суд, який добросовісно інформує учасника справи з наміром забезпечити здійснення правосуддя, не повинен нести «ризик незнання» учасника, який надав суду свої номери та адреси, але не користується чи не стежить за ними.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика ЄСПЛ визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04.10.2001 наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 цієї Конвенції.

Європейський суд з прав людини у рішеннях також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Така позиція кореспондує висновку у рішенні від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» (заява № 18986/06), де, серед іншого, зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд вважає за необхідне зазначити, що реалізація права доступу до правосуддя не може нівелювати вимоги закону про належну процесуальну поведінку учасників справи, виконання покладених на них обов`язків задля належної реалізації цього права, а також має розглядатися також через призму додержання судом розумних строків розгляду справи та принципу правової визначеності у певних правовідносинах, які у цій справі стали спірними.

У розумінні КАС України позивач - це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду. Тому, будучи ініціатором судового розгляду справи, позивач насамперед має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права. При цьому, визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляді адміністративної справи та активна роль в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування адміністративного процесу.

Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 10.04.2018 (справа №800/482/17), 17.04.2018 (справа №815/468/15), 30.05.2018 (справа №817/3419/15), 20.06.2018 (справа №809/2113/13-а).

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім цього, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи систематичні неявки належно повідомленого позивача у судові засідання без поважних на те причин, зважаючи на тривалість судового провадження в даній справі, беручи до уваги, що неявка позивача у судове засідання перешкоджає розгляду справи, а також відсутність будь-яких клопотань та заяв від позивача про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Разом з тим, слід зазначити, що за приписами частини четвертої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України залишення позову без розгляду не позбавляє особу можливості повторного звернення до суду з таким позовом та навести, у випадку пропуску строку звернення до адміністративного суду, обґрунтування причин його пропуску та доводи щодо їх поважності з наданням належних доказів.

Керуючись ст. ст. 240, 241, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 07.08.2024.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна