Справа № 561/1057/24
Суддя: Зейкан Н.М.
Дата ухвалення: 2024-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 561/1057/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2024 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Зейкан Н. М.

з участю секретаря судових засідань Левчук І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділення поліції відділення поліції №2 Вараського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області Полюхович Оксани Володимирівни, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з вищезазначеним адміністративним позовом.

В позовній заяві вказував, що 04 липня 2024 року інспектор ВП №2 Вараського ВРП ГУ НП в Рівненській області Полюхович О.В., винесла постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до вищевказаної постанови, він обвинувачується в тім, що 04.07.2024 року о 09 год 42 хв, він керував трактором марки «Беларус 892.2 номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення тракториста-машиніста на право керування даним транспортним засобом тобто не маючи права керувати транспортним засобом,чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України.

Позивач ОСОБА_1 в позові вказував, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, оскільки 04 липня 2024 року він трактором не керував і докази керування транспортним засобом відсутні, а постанова про накладення на нього адміністративного стягнення від 04.07.2024 року, всупереч ст. 283 КУпАП, не містить відомостей про технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото-відеозапис правопорушення, що є обов`язковою вимогою законодавства. А тому вважає, постанову про накладення адміністративного стягнення такою, що підлягає скасуванню. Він жодних порушень правил дорожнього руху не допускав.

Покликаючись на вищезазначене, ОСОБА_1 просив скасувати постанову серії ЕНА №2532902 від 04 липня 2024 року справі про накладення на нього адміністративного стягнення.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року ухвалено про розгляд справи без повідомлення (виклику) виклику сторін в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для подання відзиву.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

02 серпня 2024 року відповідач Полюхович О.В. надіслала суду відзив, у якому просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки факт керування ОСОБА_1 зафіксовано нею 04.07.2024 року о 09 год 34 хв під час здійснення патрулювання. А саме, водій транспортного засобу, а саме колісного трактора марки Беларус номерний знак НОМЕР_2 з причіпом номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії на право керування даним транспортним засобом, чим порушив ч.2 ст.126 КУпАП (п.2.1.а ПДР України). Після застосування превентивних заходів - зупинки транспортного засобу, встановлено особу порушника, встановлено всі обставини вчинення правопорушень та винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення. Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 зафіксоване на службовий відеореєстратор та на службову боді-камеру. А тому, поліцейська Полюхович О.В. просила відмовити в задоволені позову ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 04.07.2024 року інспектором ВП №2 Вараського ВРП ГУ НП в Рівненській області Полюхович О.В., винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень за ч.2 ст.126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 04.07.2024 року о 09 год 42 хв, ОСОБА_1 керував трактором марки Беларус 892.2 номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення тракториста-машиніста на право керування даним транспортним засобом тобто не маючи права керувати транспортним засобом, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху України.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 5 розділу ІV Інструкції встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В оскаржуваній постанові у пункті 7 «До постанови додаються» не зазначено, що до такої додаються відеоматеріали, які в подальшому долучені відповідачем до матеріалів справи на підтвердження вчинення позивачем правопорушень, які ставляться йому у вину.

Приписами ч.3 ст.283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а).

Відтак, відеозапис, на який посилається відповідач у відзиві, та який не зазначено в оскаржуваній постанові, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Інших доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративних правопорушень відповідачем не надано.

При цьому, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а не притягнення його до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі №537/4012/16-а, від 17 липня 2019 у справі №295/3099/17.

Згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 2532902 від 14 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані за сплатою судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосереднього до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Н. М. Зейкан