Справа № 520/8517/23
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

05 серпня 2024 року справа №520/8517/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколаєвої Ольги Вікторівни, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дій

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі по тексту відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за 8 повних календарних років військової служби;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за 8 повних календарних років військової служби з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №520/6291/21.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що на момент звільнення його з військової служби, а саме 28.09.2017, його календарна вислуга становила 8 років 8 місяці 5 днів, а загальна вислуга становила 11 років 4 місяці 14 днів. Однак, при звільненні з військової служби відповідач не провів з ним повного розрахунку, оскільки не виплатив йому одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 8 календарних років служби, як це передбачено частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду з цією позовною заявою. Водночас, на переконання позивача, вказана виплата повинна бути здійснена відповідачем з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №520/6291/21.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Ніколаєвій Ользі Вікторівні.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву разом з усіма доказами, що обґрунтовують доводи, які в ньому наведені або заяву про визнання позову та надати суду докази надіслання (подання) копії відзиву іншим учасникам справи.

Від відповідача засобами поштового зв`язку 09.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до змісту частини другої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, які звільняються зі служби в зв`язку із закінченням строку контракту, одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 років і більше. Вказав, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2017 №408-ос календарна вислуга позивача на момент звільнення складала 8 повних календарних років, а тому на переконання відповідача, відсутні правові підстави для виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні.

У період з 15.07.2023 по 06.08.2023, 12.10.2023 та з 15.11.2023 по 03.12.2023, з 01.01.2024 по 13.01.2024, 05.04.2024 по 06.04.2024, з 08.04.2024 по 17.04.2024 та з 22.05.2024 по 25.06.2024, 28.06.2024 суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Позивач з 13.02.2010 зарахований до списків особового складу і всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу за контрактом, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.02.2010 №52-ос, копія якого наявна у матеріалах справи.

Позивачем з 28.09.2017 припинено контракт та звільнено в запас Збройних Сил України, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, що підтверджується витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2017 №4-8-ос, копія якого наявна у матеріалах справи.

Відповідно до вказаного наказу вислуга років у Збройних Силах України станом на 28.09.2017 становить: календарна - 8 років 8 місяці 5 днів, загальна - 11 років 4 місяці 14 днів.

У день виключення зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із закінченням строку контракту позивачу не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У подальшому позивачу також не було здійснено нарахування та виплату зазначеної допомоги.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Предметом спору у даній справі є наявність або відсутність у позивача права на отримання у зв`язку зі звільненням з військової служби одноразової грошової допомоги, яка передбачена частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі по тексту - Закон України №2011-XII),постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі по тексту - Постанова Кабінету Міністрів України №393).

Згідно частини другої статті 15 Закону України №2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Постановою Кабінету Міністрів України №393 затверджено порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що спеціальним Законом України №2011-XII регламентовано право військовослужбовців на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Разом з тим, частиною другою статті 15 вказаного Закону не передбачено будь-яких обмежень щодо обчислення такої вислуги лише в календарних роках, а передбачає виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення за наявності вислуги 10 років і більше.

При цьому, з аналізу наведених у Постанові Кабінету Міністрів України №393 правових норм вбачається, що поняття «календарна вислуга років» застосовується не для позначення необхідної для призначення допомоги вислуги років, а для визначення розміру грошової допомоги: «у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби». При цьому, умовою набуття права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги відповідно до частини другої статті 15 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» є наявність «вислуги 10 років і більше».

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 24.11.2020 у справі №822/3008/17, від 21.04.2021 №380/2427/20.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно копії витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 28.09.2017 №408-ос загальна вислуга років на час звільнення позивача становила більше 10 років, а саме 11 років 04 місяці 14 днів, тобто умова про наявність 10 і більше років вислуги дотримана.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи вважає, що оскільки вислуга років позивача становить понад 10 років (час служби в календарному обчисленні - 08 років 08 місяців 05 днів та час служби в пільговому обчисленні (без урахування календарної вислуги) 02 роки 08 місяці 09 днів), отже позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відповідач протиправно не нарахував і не виплатив таку допомогу позивачу, доказів протилежного не надав.

Щодо позовних вимог у частині нарахування та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.10.2021 у справі №520/6291/21, суд відмовляє, оскільки відповідне нарахування та виплата спірної виплати відповідачем ще зроблена не була.

Суд звертає увагу на те, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, не визнані або оспорювані права.

А тому, враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині є передчасними та задоволенню не підлягають.

Щодо дотримання позивачем законодавчо встановленого строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

У даному випадку, предметом спору у даній справі є недотримання відповідачем законодавства про оплату праці у 2017 році.

Суд звертає увагу на те, що спірні правовідносини у 2017 року виникли до набрання чинності нової редакції положень статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), тому до них не підлягає застосуванню тримісячний строк звернення, а є необмежений.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Предметом спору у даній справі є правомірність нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення (заробітна плата).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби встановленої частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, яка передбачена частиною другою статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягає оскарженню у порядку та у строки, визначені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 05.08.2024.

Суддя Ольга НІКОЛАЄВА