Справа № 320/37329/23
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відвід (самовідвід) судді

06 серпня 2024 року Справа №320/37329/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву судді Войтович І.І. про самовідвід в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, які полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 року у справі № 759/13467/21, до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури м. Києва;

- визнати протиправними дії голови Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури ОСОБА_2, які полягають у полягають у перенаправленні ухвали Київського апеляційного суду від 01.02.2023 у справі № 759/13467/21 до Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області;

- визнати протиправним та скасувати рішення Кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області від 12.06.2023 року № 39;

- визнати протиправним та скасувати рішення Вищої кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 22.09.2023 року № IХ-014/2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 (суддя Панченко Н.Д.), суд позовну заяву ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень залишив без руху та надав час для усунення недоліків.

23.11.2023 через Електронний суд позивач направив заяву про відвід судді Панченко Н.Д., що зареєстрована 27.11.2023 та передана судді для розгляду 28.11.2023.

Відповідно до ухвали суду від 29.11.2023 за результатами розгляду заяви про відвід судді Панченко Н.Д. - позивачеві відмовлено у задоволенні заяви про відвід. Матеріали адміністративної справи були передані до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас 30.11.2023, до відкриття провадження по справі, позивач - ОСОБА_1 повторно надіслав через систему «Електронний суд» заяву про відвід судді Панченко Н.Д.

30.11.2023, ухвалою суду (суддя Панченко Н.Д.) визнано необґрунтованою заяву позивача - ОСОБА_1 про відвід судді від 30.11.2023. Матеріали адміністративної справи були передані до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду для вирішення питання про відвід відповідно до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

01.12.2023, ухвалою суду (суддя Перепелиця А.М.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Панченко Н.Д., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень - відмовлено.

06.12.2023 ухвалою суду (суддя Парненко В.С.) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Панченко Н.Д., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень, - відмовлено.

08.12.2023 ухвалою суду (суддя Панченко Н.Д.) відкрито провадження в адміністративній справі, справу визначено до розгляду одноособово суддею Панченко Н.Д. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

16.01.2024 року засобами поштового зв`язку на адресу суду надійшла заява від представника Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про відвід судді Панченко Н.Д. від розгляду справи № 320/37329/23, що відправлена відповідачем 22.12.2023.

16.01.2024 ухвалою суду (суддя Лиска І.Г.) у задоволенні заяви представника Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про відвід судді Панченко Н.Д., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень - відмовлено.

18 січня 2024 року суддею Панченко Н.Д. подано заяву про самовідвід.

18.01.2024 ухвалою суду (суддя Панченко Н.Д.) заяву судді Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д. про самовідвід, - задоволено.

Матеріали адміністративної справи №320/37329/23 за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області, Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішень - передати до відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду у відповідності до вимог частини 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 18.01.2024 справу визначено та передано до розгляду судді Войтович І.І.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду (суддя Войтович І.І.) від 22.01.2024 адміністративну справу № 320/37329/23 прийнято до провадження та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами та доказами.

24.07.2024 позивач ОСОБА_1 звернулась до Вищої Ради правосуддя зі скаргою на дії судді Войтович І.І., що виявились, на її думку, у безпідставному затягуванні та невжитті заходів щодо розгляду даної справи по суті упродовж встановленого законом строку.

Суддею Войтович І.І. на лист члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Маселка від 26.07.2024 № 1253/0/19-24 надано 05.08.2024 № 02-41/8712/24 пояснення.

Відтак, станом на 05.08.2024 суд констатує факт подання позивачем до ВРП скаргу на дії судді Войтович І.І., в межах даної справи № 320/37329/23, що виявились, на думку позивача, у безпідставному затягуванні та невжитті заходів щодо розгляду даної справи по суті упродовж встановленого законом строку.

Суддею Войтович І.І. на лист члена Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя Маселка Р.А. від 26.07.2024 № 1253/0/19-24 надано 05.08.2024 № 02-41/8712/24 пояснення.

05.08.2024 суддею Войтович І.І. заявлено самовідвід у справі виходячи з положень пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, задля виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді з боку позивача чи стороннього спостерігача.

При вирішенні питання про наявність підстав для самовідводу судді, суд виходить з такого.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

Це означає, що при вирішенні того чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. Враховуючи, що існують норми закону, які запобігають виникненню будь-яких підозр. Судді заборонено брати участь у розгляді справи за наявності будь-яких обставин, які викликають чи можуть викликати сумніви у його об`єктивності.

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється". На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно до частини 1 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Частиною 1 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

З урахування вищевикладеного, суд дійшов висновку, що з метою уникнення сумнівів в неупередженості судді при вирішення даного спору та уникнення в подальшому у позивача чи стороннього спостерігача припущень щодо небезсторонності судді Войтович І.І. та необ`єктивності, необґрунтованості судового рішення, суддя Войтович І.І. приходить до висновку, що подана заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог частини 1 статті 41 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 41, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

1. Задовольнити заяву судді Войтович І.І. про самовідвід.

2. Передати адміністративну справу № 320/37329/23 до Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярії) Київського окружного адміністративного суду для визначення складу суду в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Войтович І.І.