Справа № 440/5803/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5803/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Удовіченка С.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Березіній С.Ю.,

представника заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Білицької селищної ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №440/5803/20, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 03.09.2020 №15368-СГ "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", яким гр. ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 1,9255 га кадастровий номер :00:006:0205 із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів;

- зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області затвердити проект землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9255 га кадастровий номер :00:006:0205 із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.01.2021 у справі №440/5803/20 позов ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №15368-СГ від 03 вересня 2020 року "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки". Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 39767930) затвердити проект землеустрою щодо відведення громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9255 га кадастровий номер :00:006:0205 із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів та передати таку земельну ділянку у власність ОСОБА_2 . Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 39767930) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 заяву Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ід 01.07.2024 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 440/5803/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Замінено боржника у виконавчому провадженні №67321795 з виконання виконавчого листа у справі №440/5803/20, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 07.06.2021 про зобов`язання Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, буд. 23, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 39767930) затвердити проект землеустрою щодо відведення громадянину ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9255 га кадастровий номер :00:006:0205 із земель сільськогосподарського призначення із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області за межами населених пунктів та передати таку земельну ділянку у власність ОСОБА_2 , - з Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на його правонаступника Білицьку селищну раду (вул. Кобеляцька, буд. 53а, смт. Білики, Полтавський район, Полтавська область, 39220, ідентифікаційний код 21051585).

25.07.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла заява Білицької селищної ради про визнання виконавчого листа № 440/5803/20 таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування заяви боржник зазначив, що відповідно до рішення дванадцятої сесії Білицької селищної ради восьмого скликання від 13.08.2021 №13.73, земельна ділянка загальною площею 1,9255га з кадастровим номером :00:006:0205 передана безоплатно у власність гр. ОСОБА_3 . Відповідно до вищезазначеного рішення ОСОБА_3 у серпні 2021 року зареєстровано право власності на вказану земельну ділянку про що мається інформація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Не погоджуючись з рішенням Білицької селищної ради від 13.08.2021 №13.73 про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки загальною площею 1,9255га з кадастровим номером :00:006:0205 та передачею її у власність гр.. ОСОБА_3 гр. ОСОБА_4 оскаржив його до Кобеляцького районного суду Полтавської області де просив суд визнати протиправним та скасувати рішення Білицької селищної ради від 13.08.2021 №13.73 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9255га з кадастровим номером :00:006:0205 та передачу її у власність ОСОБА_3 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 60028409 від 27.08.2021 року та вилучити з Державного реєстру прав запис про право власності 43676652 за ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 1,9255га з кадастровим номером :00:006:0205. Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.09.2023 по справі 532/2104/21 ОСОБА_4 в задоволенні позовних вимог відмовлено. Полтавським Апеляційним судом рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 08.09.2023 по справі 532/2104/21 залишено без змін. Даними рішеннями визнано правомірність набуття права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку загальною площею 1,9255га з кадастровим номером :00:006:0205.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 заяву Білицької селищної ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №440/5803/20 призначено до розгляду.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому кодексом адміністративного судочинства України порядку.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримав.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява №60750/00 від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі "Валерій Фуклєв проти України" від 07 червня 2005 року, заява №6318/03; пункт 43 рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року, заява №60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі "Apostol v. Georgia" від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 1291 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Частина перша статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами частини другої статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа № 752/2391/17 (2а-14/09)), дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Згідно з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 819/523/16, однією з підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, є його добровільне виконання.

Так, заявником не наведено підстав та не надано доказів про те, що саме на день видачі виконавчого листа та день відкриття виконавчого провадження, виконавчий лист видано помилково або обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин, на підставі яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

При цьому, зміна правовідносин після видачі виконавчого листа не може бути підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Зважаючи на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статті 374 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Білицької селищної ради про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №440/5803/20 - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 06.08.2024.

Суддя С.О. Удовіченко