Справа № 160/9781/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2024 рокуСправа №160/9781/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
15.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 15.04.2024 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач з урахуванням уточненої позовної заяви (документ сформовано в системі «Електронний суд» 22.04.2024 року) просить суд:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) у частині не внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме:
а) чи надавались наступні види відпусток, відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки:
відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту заочної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
б) чи виплачувалась компенсація за наступні види відпусток, відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки:
відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідно до статті 191 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту заочної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як вступнику до аспірантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як випускнику Української інженерно-педагогічної академії у 2021 році за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";
дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
в) також у наказі з порушенням п. 3 Порядку виплати військовослужбовцям підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05 лютого 2018 року №45 не зазначені наступні відомості щодо виплати підйомної допомоги на ОСОБА_1 та членів його сім`ї, а саме:
виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат;
у наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини);
г) з урахуванням того, що всупереч Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було порушене право ОСОБА_1 на надання 2 (двох) діб для проїзду до місця проведення відпусток та назад прошу врахувати судом наступне:
під час убуття у частину щорічної основної відпустки терміном 5 діб з 07 по 11 листопада 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 3 дні, 5 діб мінус 2 доби для проїзду);
під час убуття у відпустку за сімейними обставинами терміном 10 діб з 12 по 21 грудня 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 10 днів);
під час убуття у частину щорічної основної відпустки терміном 10 діб з 22 по 31 грудня 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 6 днів, 10 діб мінус 2 доби проїзду для основної відпустки та мінус 2 доби проїзду для відпустки за сімейними обставинами);
отже в наказі про виключення зі списків особового складу зазначено невірну кількість використаних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, а саме замість 15 діб потрібно вказати 9 діб.
г) військові перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів сім`ї, перевезення домашніх речей не надавалися.
- стягнути компенсацію моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок) з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ).
В обґрунтування позову зазначено щодо протиправності військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) у частині не внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини.
05.07.2024 року від представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповіжача заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позовної заяви представником відповідача зазначено наступне. Абзацом 3 Пункт 8.8 розділу VIII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170 визначено, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації до часу введення воєнного стану або до моменту прийняття рішення про демобілізацію графік відпусток військовослужбовців корегується з урахуванням таких особливостей, в тому числі надання інших додаткових, творчих і соціальних відпусток (крім відпусток військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більше ніж до досягнення нею шестирічного віку, а також відпусток у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії) припиняється. Посилання позивача на пункт 3 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 є безпідставним, оскільки командиром військової частини НОМЕР_1 наказ про звільнення позивача з військової служби не видавались. Спір щодо відшкодування моральної шкоди витікає не з публічно-правових, а приватноправових відносини. Предметом спору є майновий особистий інтерес позивача. Спір має приватноправовий характер, він обумовлений порушенням приватного майнового права, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Отже, справа підлягає закриттю в частині позовних вимог про стягнення з військової частини НОМЕР_1 моральної шкоди на користь позивача в розмірі 1000 (п`ятдесяти тисяч гривень нуль копійок).
09.07.2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив позовної заяви, в якій зазначено, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими. Крім того позивач зазначив, що 15.04.2024 року, ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій (бездіяльності) протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невнесення змін у наказ про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 22.04.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято ухвалу по справі № 160/9781/24, відповідно до якої відкрито спрощене провадження за даною справою та зобов`язано відповідача надати інформацію до 21.05.2024 року. Однак ані 21.05.2024 року, ані на сьогоднішній день жодної інформації від відповідача на підтвердження своїх протиправних дій надано не було. Представником відповідача, що діє на підставі довіреності, подано заяву про поновлення процесуального строку через систему «Електронний суд». Позивач вважає, що заява представника відповідача, про поновлення процесуального строку, не підлягає задоволенню. Судом, а усі майбутні докази, які будуть подані військовою частиною чи її представниками не підлягають долученню до справи, враховуючи пропущення відповідачем без поважних причин, строку звернення з відзивом на позов до адміністративного суду та надання усіх необхідних доказів, що підтверджують протиправність дій відповідача. В заяві про поновлення процесуального строку, відповідач просить поновити строк на подання відзиву на позовну заяву до Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі 160/9781/24, посилаючись на наступні обставини, які на думку відповідача є поважними, а саме: обстановку в Країні , з урахуванням постійних відключень світла, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено правовий режим воєнного стану, який діє з 24.02.2022 року по 14.02.2024 року; ту обставину, що відповідач та його представник перебувають в районі виконання завдань. Однак жодних підтверджуючих документів цього не надано. Крім того, адреса що вказана відповідачем, що розташована частина не перебуває у переліку територій, де ведуться бойові дії. Також військовослужбовці, які виконують завдання щодо представництва інтересів відповідача в суді не можуть бути усі залучені до виконання бойових завдань. Посилання відповідача у даній справі, та інших які перебувають у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовами позивача усі містять посилання на проведення службової перевірки. Однак у заяві про поновлення процесуального строку відсутні будь-які документи, що підтверджують проведення службової перевірки відповідачем з усіх питань, що перебувають у провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду за позовними заявами позивача. Позивач вважає, що всі обставини зазначені позивачем в заяві про поновлення процесуального строку, є необґрунтованими, та в жодному випадку не дають підстав вважати такі обставини поважними, при порушенні позивачем шестимісячного строку звернення до суду, визначеного ч.2 ст.122 КАС України. До матеріалів заяви додані документи, які підтверджують лише факт перебування позивача на військовій службі, проте не підтверджує наявність обставин, що ускладнювали або унеможливлювали своєчасне звернення до суду з відзивом на позовну заяву (як-то, факт перебування відповідача в зонах проведення бойових дій та безпосереднє залучення його до здійснення функцій із захисту держави під час дії воєнного стану в Україні у відповідний період, факт цілодобового перебування на території військової частини упродовж всього періоду тримісячного строку звернення до суду або перебування позивача на лікуванні у цей же період). Тож доказів на підтвердження того, що введення воєнного стану та перебування відповідача та його представників на військовій службі вплинуло на обов`язок відповідача своєчасно звернутися до суду з відзивом на позовну заяву, заява про поновлення процесуального строку для звернення до суду не містять. При цьому слід врахувати і ту обставину, що введення воєнного стану та перебування представника відповідача на військовій службі не було перешкодою для подання цього позову до суду, що свідчить про те, що між вказаними обставинами та недотриманням строку звернення до суду з позовом відсутній прямий причинний зв`язок. Позивачем подано у позовній заяві усі необхідні докази та посилання на нормативні акти, що підтверджують позицію щодо заявлених позовних вимог.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2024 року зазначена вище справа розподілена та 16.04.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року поновлено провадження в адміністративній справі №160/9781/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є учасником бойових дій, про що свідчить копія посвідчення (№ НОМЕР_5 від 03.08.2018 року).
З довідки військової частини НОМЕР_2 від 02.04.2020 року №502/ппд про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування
збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, яка видана старшому солдату ОСОБА_1 убачається, що позивач дійсно в період з 30.04.2018 року по 31.07.2018 року; з 11.12.2018 року по 12.07.2019 року, брав (брала) участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпечення їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів на території населених пунктів: Новобогданівка, Волновала, Авдіївка, Бердичі. Підстава: наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №1 від 30.04.2018 року; наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №85 від 31.07.2018 року наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » №239 від 26.09.2019 року; наказ командира в/ч НОМЕР_2 №539 від 21.11.2019 року. Статус учасника бойових дій надано відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» (зі змінами, №967-VІІІ від 02.02.2016, ВВР 2016, №10, стаття 105). Цей період служби на підставі наказу МО України 14.08.2014 р. №530 зараховується на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці. Ця довідка є підставою для надання статусу учасника бойових дій. Довідка для пред`явлення в органи місцевого самоврядування, органи соціального захисту населення, лікарні, т.і.
З довідки військової частини НОМЕР_2 від 02.04.2020 року №505/ппд про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування
збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, яка видана старшому солдату ОСОБА_1 убачається, що позивач дійсно в період з 24.06.2017 року по 07.07.2017 року; з 11.01.2018 року по 30.04.2018 року, брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, на території населених пунктів: Муратове, Новобогданівка, Волноваха. Підстава: наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №177 від 24.06.2017; наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » №190 від 07.07.2017; наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №28 від 30.01.2018; наказ командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » №108 від 29.04.2018. Статус учасника бойових дій надано відповідно до пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту» (зі змінами, №967-VІІІ від 02.02.2016, ВВР 2016, №10, стаття 105). Цей період служби на підставі наказу МО України 14.08.2014 р. №530 зараховується на пільгових умовах із розрахунку один місяць служби за три місяці. Ця довідка є підставою для надання статусу учасника бойових. Довідка для пред`явлення в органи місцевого) самоврядування, органи соціального захисту населення, лікарні, т.і.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.09.2023 року №463 - п. 85 - сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11 вересня 2023 року №476-РС на посаду сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти який прибув із Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка з 21 вересня 2023 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Надано 3 дні з 21 вересня по 23 вересня 2023 року для приймання справ та посади. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 року №736, із змінами згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2001 року №1601 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 року №124 допустити до робити з документами, що мають гриф "для службового користування". Вступний інструктаж з питань охорони праці пройшов. Підстава: наказ командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.09.2023 року №476-РС.
З витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 31.07.20-23 року №212 убачається, що - п. 2 - сержант ОСОБА_1 , провідний бухгалтер командування ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначений наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 року № 20-рс курсантом штатним навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти, вважати, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби. З "31" липня 2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з сніданку "01" серпня 2023 року. Вислуга років у Збройних Силах станом на 31.07.2023 року становить: календарна 04 роки 10 місяців 06 днів, пільгова 02 роки 04 місяці 08 днів, загальна 07 років 02 місяці 14 днів. Виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 492% місячного грошового забезпечення та надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за період з 01 липня по 31 липня 2023 року. Щорічна основна відпустка за 2022 використана в кількості 10 діб. Щорічна основна відпустка за 2023 рік не використана. Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік не отримував. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань відповідно до Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам , затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, у 2023 році не отримував. За час проходження служби з 12 липня 2022 року по 31 липня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , сержанту ОСОБА_1 . додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, відповідно до статті 162 Закону України "Про відпустки", пункту 12 статті 12 частини 3 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. За час проходження служби з 12 липня 2022 року по 31 липня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , сержанту ОСОБА_1 . додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років, відповідно до статті 19 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10і Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. За час проходження служби з 12 липня 2022 року по 31 липня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , сержанту ОСОБА_1 відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ), відповідно до статті 19-1 Законл України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. За час проходження служби з 12 липня 2022 року по 31 липня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , сержанту ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» та як вступнику до аспірантури Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, відповідно до статті 15 Закону України «Про відпустки, пункту 18 статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 3 розподілу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. За час проходження служби з 12 липня 2022 року по 31 липня 2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , сержанту ОСОБА_1 дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів та додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України «Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові», пункту 18 статті 10-1 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та пункту 3 розподілу ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260, не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. Підстава: витяг із наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 року № 20-рс (вх.№6706 від 25.07.2023).
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2023 року №566 - п. 2 - вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків: з частини щорічної основної відпустки за 2023 рік: 12 листопада 2023 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 12 листопада 2023 року. Підстава: відпускний квиток №814 від 04 листопада 2023 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2023 року №76 - п. 2 - вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків: з частини щорічної основної відпустки за 2023 рік: 12 листопада 2023 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 12 листопада 2023 року. Підстава: відпускний квиток №814 від 04 листопада 2023 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.12.2023 року №665 - п. 3 - вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків: З відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин відповідно до Закону України "Про соціальний і правових захист військовослужбовців та членів їх сімей": 22 грудня 2023 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 22 грудня 2023 року. Підстава: відпускний квиток №897 від 04 грудня 2023 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.01.2024 року №51 - п. 12 - вважати таким, що прибув до виконання службових обов`язків: з частини щорічної відпустки за 2023 рік: 01 січня 2024 року: сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти. Зарахувати на продовольче забезпечення з 01 січня 2024 року. Підстава: відпускний квиток №908 від 07 грудня 2023 року.
26.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою, в якій просиві надати йому належним чином завірені копії рапортів за 2022 рік щодо вступу ВНЗ, а саме: 1. Щодо вступу до аспірантуру ( Каразіна ); 2. Щодо вступу до ВНЗ на другу вищу освіту (НТУ «Дніпровська політехніка»). Відповідь позивач просив надати протягом 5 (п`яти) календарних днів, відповідно до Законів України. Відповідь позивач просив надати в письмовому та в електронному вигляді.
Листом від 01.03.2024 року №2314 ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 повідомлено про те, у відповідь на заяву від 26.02.2024 року направляє завірені копії ваших за рапортів за 2022 рік, щодо вступу до вищих навчальних закладів.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.03.2024 року №154 - сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України (по особовому складу) №106-РС від 29 лютого 2024 року техніком відділення підтримки (користувачів) пункту управління зв`язку 368 інформаційно-телекомунікаційного вузла оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ВОС-600945а, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. З 15 березня 2024 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна вислуга 05 років 05 місяців 19 днів; пільгова вислуга 02 роки 04 місяця 03 днів. В ЗСУ з 01.11.2021 року і п.т.ч. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», наказу Міністра оборони України від 7 червня 2018 року №260 «Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», окреме доручення Міністра оборони України від 16 січня 2024 року №183, щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, виплатити посадовий оклад, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 492% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років за період з 01 по 15 березня 2024 року. Щорічна основна відпустка за 2022 рік використана в кількості 10 діб. Щорічна основна відпустка за 2023 рік використана в кількості 15 діб. Щорічна основна відпустка за 2024 рік не надавалась. Грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік не отримував. Відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин у 2024 році не надавалась. За час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21 вересня 2023 року по 15 березня 2024 року: додаткова відпустка, як учаснику бойових дій, передбачена статтею 162 Закону України «Про відпустки», пунктом 12 статті 12 частини 3 Закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", пунктом 18 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась; додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років, передбачена статтею 19 Закону України «Про відпустки», пунктом 18 статті 101 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась. Відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги, затвердженої наказом Міністерства рапорт сержанта ОСОБА_1 вх № 3866 від 15.03.2024 року.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_6 (по стройовій частині) від 17.03.2024 року №77 - п. 1. - сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 лютого 2024 року №106-РС на посаду техніка відділення підтримки (користувачів) пункту управління зв`язком. Який прибув з військової НОМЕР_1 АДРЕСА_1 . З «17» березня 2024 року вважати таким, що справи та посаду з посадовим окладом 3260,00 гривень на місяць, шпк «головний сержант». Виплачувати щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 486% посадового окладу, надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65% посадового окладу з урахуванням військового окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років оклад за військовим званням «сержант» - 740,00 гривень. Вступний інструктаж з охорони праці пройшов. Організувати і провести стажування з охорони праці протягом 5 робочих днів (змін). Підстава: рапорт сержанта ОСОБА_1 , (вх. №263 від 18.03.2024), наказ Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29 лютого 2024 року №106-РС (вх. №853/1415 від 08.03.2024 року), припис Командира військової частини НОМЕР_1 від «15» березня 2024 №2185.
27.03.2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з неповною інформацією, що внесена у наказ про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154, звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом (досудовою вимогою) на отримання публічної інформації, в якому просив внести зміни в наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 та зазначити в ньому наступні відомості, враховуючи додані документи, а саме наступні відомості: 1. Чи надавались наступні види відпусток та чи виплачувалась за них компенсація відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки: - відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 19-1 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як вступнику до аспірантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна. відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як випускнику Української інженерно-педагогічної академії у 2021 році за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців га членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260. З урахуванням зазначених змін у наказі про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 прошу терміново (протягом п`яти діб) надіслати наступні документи, а саме: Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу по стройовій частині з урахуванням вищезазначених змін, неможливості внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 позивач просив надати довідку, де зазначити вищезазначені питання щодо відпусток. Документи позивач просив надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_9 : у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, у зв`язку з необхідністю надання правової допомоги за місцем знаходження військової служби, 27.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати документи за увесь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року, а саме наступні відомості: 1. У якому розмірі та з урахуванням якого базового місяця виплачувалась індексація у 2023 році та 2024 році. 2. Довідку про суму нарахованого та виплаченого грошового забезпечення. 3. Завірені витяги із розрахунково-платіжних відомостей. 4. Розміри нарахованої підйомної допомоги за переїзд, згідно рапортів від 19.01.2024 року №807 та від 07.02.2024 року №1872 з деталізацією розрахунку суми, зазначенням розміру добових та компенсації транспортних витрат на ОСОБА_1 та кожного члена сім`ї. Документи ОСОБА_1 прошу надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_9 ; у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .
26.04.2024 року ОСОБА_1 звернувся до керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони із скаргою на військову частину НОМЕР_1 з приводу ненадання відповідей на його запити та з інших питань ід 27.03.2024 року із посиланням на ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію», ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Листом від 02.05.2024 року №62-1381_вих.-24 Житомирська спеціалізована прокуратура у сфері оборони центрального регіону повідомила позивачу та військовій частині НОМЕР_1 наступне. На підставі ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» надсилає за належністю звернення ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , щодо ненадання йому командуванням частини відповідей на його запити та з інших питань. Житомирська спеціалізована прокуратура у сфері оборони центрального регіону просила розглянути звернення згідно із законом, про що повідомити заявника у встановленому порядку. Другому адресату направляється для відома. Одночасно заявнику роз`яснено, що обсяг повноважень органів прокуратури та порядок їх реалізації визначений ст. 131-1 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про прокуратуру». Згідно із законодавчими вимогами органи прокуратури не вправі проводити перевірки, у тому числі й за указаними ОСОБА_1 фактами, контролювати виконання військовими формуваннями розгляд запитів чи звернень тощо. За таких обставин скаргу ОСОБА_1 з відповідним додатком направлено за належністю у відповідності до вимог ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», оскільки питання, порушені у зверненні, не належать до компетенції Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача та з вимогами вчинити певні дії, позивач звернувся із вказаною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним відносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією в межах і відповідно до законів України.
Зокрема, статтею 8 Конституції України в Україні встановлено, що в країні визнається і діє принцип верховенства права.
Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Крім цього, правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються законами України та підзаконними нормативними актами.
Таким чином, надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною другою статті 34 Конституції України визначено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року №2657-XII (далі - Закон №2657-XII).
Згідно частини першої статті 5 Закону №2657-XII кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону №2657-XII право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та медіа про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.
Частинами першою, другою статті 7 Закону №2657-XII визначено, що право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюється Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Статтею 1 Закону №2939-VI передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно статті 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них; 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Відповідно до частин першої-п`ятої 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Дослідженням матеріалів справи судом установлено, що 27.03.2024 року ОСОБА_1 у зв`язку з неповною інформацією, що внесена у наказ про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154, звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом (досудовою вимогою) на отримання публічної інформації, в якому просив внести зміни в наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 та зазначити в ньому наступні відомості, враховуючи додані документи, а саме наступні відомості: 1. Чи надавались наступні види відпусток та чи виплачувалась за них компенсація відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки: - відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 19-1 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як вступнику до аспірантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна. відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як випускнику Української інженерно-педагогічної академії у 2021 році за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців га членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260; дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260. З урахуванням зазначених змін у наказі про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 прошу терміново (протягом п`яти діб) надіслати наступні документи, а саме: Витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виключення зі списків особового складу по стройовій частині з урахуванням вищезазначених змін, неможливості внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 позивач просив надати довідку, де зазначити вищезазначені питання щодо відпусток. Документи позивач просив надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_9 : у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, у зв`язку з необхідністю надання правової допомоги за місцем знаходження військової служби, 27.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати документи за увесь період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року, а саме наступні відомості: 1. У якому розмірі та з урахуванням якого базового місяця виплачувалась індексація у 2023 році та 2024 році. 2. Довідку про суму нарахованого та виплаченого грошового забезпечення. 3. Завірені витяги із розрахунково-платіжних відомостей. 4. Розміри нарахованої підйомної допомоги за переїзд, згідно рапортів від 19.01.2024 року №807 та від 07.02.2024 року №1872 з деталізацією розрахунку суми, зазначенням розміру добових та компенсації транспортних витрат на ОСОБА_1 та кожного члена сім`ї. Документи ОСОБА_1 прошу надіслати в наступному вигляді: у якості сканованих копій на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_9 ; у паперовому вигляді за адресою: АДРЕСА_2 .
Пунктом 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Статтею 19 Закону №2939-VI визначено оформлення запитів на інформацію.
Так, відповідно до вимог означеної статті:
1. Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
2. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
3. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
4. Письмовий запит подається в довільній формі.
5. Запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
6. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо.
7. У разі якщо з поважних причин (інвалідність, обмежені фізичні можливості тощо) особа не може подати письмовий запит, його має оформити відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації, обов`язково зазначивши в запиті своє ім`я, контактний телефон, та надати копію запиту особі, яка його подала.
Згідно частини першої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Водночас частиною четвертою статті 20 Закону №2939-VI передбачено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Закон № 393/96-ВР передбачає, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Закон № 2939-VI визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Під публічною інформацією мається на увазі відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Особливістю цього Закону є те, що він не поширюється на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.
Варто підкреслити, що право на звернення та право на доступ до публічної інформації тісно пов`язані між собою. Право на звернення - це викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги (стаття 3 Закону № 393/96-ВР) до суб`єктів владних повноважень, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації.
Як запит на інформацію розуміють прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (стаття 19 Закону № 2939-VI). Тобто мова йде про раніше створену інформацію, якою володіє розпорядник. Для відповіді на інформаційний запит розпорядник інформації не повинен створювати нову інформацію, готувати аналітику, надавати роз`яснення тощо.
Відповідна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 02 лютого 2022 року у справі №9901/390/21.
Крім того, суд звертає увагу на те, що з аналізу положень чинного законодавства слідує, що розпорядник публічної інформації може (і повинен) надати не лише ту публічну інформацію, яку він з огляду на свій правовий статус створив, а й ту, яка була отримана ним (розпорядником) у процесі здійснення його повноважень, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у його володінні, зокрема через систему обліку публічної інформації.
Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2021 року у справі № 9901/275/20.
Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти (пункт 1 частини першої статті 22 Закону № 2939-VI).
До того ж Закон № 2939-VI не поширюється на відносини у сфері звернень громадян щодо проведення аналізу правових норм стосовно конкретних обставин, повідомлених запитувачем інформації, тощо.
Визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях (тобто відповідала критеріям «відображеності та задокументованості») і знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації.
Відтак, Законом №2939-VI регламентовано такі варіанти поведінки розпорядника інформації у разі одержання запиту на інформацію:
- надання відповіді на запит на інформацію у строк, передбачений ст. 20 Закону № 2939-VI;
- прийняття рішення про відстрочку в задоволенні запиту на інформацію (частини шоста, сьома статті 22 Закону № 2939-VI);
- відмова в задоволенні запиту на інформацію;
- направлення запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Згідно частини другої статті 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону №2939-VI у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Згідно частини п`ятої статті 22 Закону №2939-VI відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі.
Отже, законом чітко визначено строк розгляду запиту на інформацію, який становить п`ять робочих днів з дня його отримання. Такий строк може бути продовжений до 20 робочих днів із завчасним повідомленням у письмовій формі про це особи, яка подала запит. Розпорядник інформації зобов`язаний надати відповідь на письмовий запит запитувача інформації, при цьому така відповідь повинна бути повною, достовірною та точною. У випадках, визначених частиною першою статті 22 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити у наданні запитуваної інформації, надіславши мотивовану відмову у письмовій формі особі, яка подала запит на інформацію.
Натомість згідно встановлених у даній справі обставин відповідач, усупереч наведеним вище вимогам Закону №2939-VI не надав жодної інформації на запити ОСОБА_1 від 27 березня 2024 року або ж мотивованої відмови у наданні запитуваної інформації.
Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у не розгляді запиту ОСОБА_1 від 27 березня 2024 року, що призвело до порушення його права на отримання достовірної, точної та повної відповіді на його запит.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, в адміністративному судочинстві обов`язок доказувати правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності покладено на суб`єкта владних повноважень, тобто у даному випадку на відповідача військову частину НОМЕР_1 .
Однак у ході розгляду даної справи відповідачем, не виконано обов`язку щодо надання відповідей на запити від 27.03.2024 року.
При цьому, що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:
1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;
2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;
3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;
6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;
7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;
8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;
8-1) заборону політичної партії та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави;
10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;
11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;
12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства;
13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В рамках адміністративного судочинства:
дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Отже, з огляду на ненадання відповідачем відповідей на запити позивача від 27 березня 2024 року, враховуючи, що запити позивача від 27 березня 2024 року були подані в порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду запитів ОСОБА_1 від 27 березня 2024 року та зобов`язання розглянути запити та надати на них відповіді відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому позовні вимоги позивача про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) у частині не внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) внести зміни до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.03.2024 року №154 про виключення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) - сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти військової частини НОМЕР_1 зі списків військової частини, відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: а) чи надавались наступні види відпусток, відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки: відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту заочної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; б) чи виплачувалась компенсація за наступні види відпусток, відповідно до діючого законодавства за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 21.09.2023 року по 15.03.2024 року по кожному виду відпусток, а саме за наступні відпустки: відпустка при народженні дитини, а саме батьку при народженні сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідно до статті 191 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як студенту заочної форми навчання у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як вступнику до аспірантури Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; відпустка у зв`язку з навчанням у вищих навчальних закладах, навчальних закладах післядипломної освіти та аспірантурі, як випускнику Української інженерно-педагогічної академії у 2021 році за освітньо-кваліфікаційним рівнем «магістр», відповідно до статті 15 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; дні відпочинку у дні донації крові або її компонентів ти додаткові дні після здавання крові або компонентів крові, як безоплатному донору крові та компонентів крові, відповідно до статті 20 Закону України "Про безпеку та якість донорської крові та компонентів крові", пункту 18 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"; в) також у наказі з порушенням п. 3 Порядку виплати військовослужбовцям підйомної допомоги, затвердженого наказом Міністра оборони України від 05 лютого 2018 року №45 не зазначені наступні відомості щодо виплати підйомної допомоги на ОСОБА_1 та членів його сім`ї, а саме: виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат; у наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини); г) з урахуванням того, що всупереч Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» було порушене право ОСОБА_1 на надання 2 (двох) діб для проїзду до місця проведення відпусток та назад прошу врахувати судом наступне: під час убуття у частину щорічної основної відпустки терміном 5 діб з 07 по 11 листопада 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 3 дні, 5 діб мінус 2 доби для проїзду); під час убуття у відпустку за сімейними обставинами терміном 10 діб з 12 по 21 грудня 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 10 днів); під час убуття у частину щорічної основної відпустки терміном 10 діб з 22 по 31 грудня 2023 року не було надано днів для проїзду, що підтверджується витягами з наказів (використано 6 днів, 10 діб мінус 2 доби проїзду для основної відпустки та мінус 2 доби проїзду для відпустки за сімейними обставинами); отже в наказі про виключення зі списків особового складу зазначено невірну кількість використаних днів щорічної основної відпустки за 2023 рік, а саме замість 15 діб потрібно вказати 9 діб; г) військові перевізні документи на проїзд військовослужбовця, членів сім`ї, перевезення домашніх речей не надавалися до задоволення не підлягають, оскільки відповідачем запити позивача від 27.03.2024 року по суті не розглянуті та не надано жодної відповіді на такі запити.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення компенсації моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень нуль копійок) з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ), суд зазначає наступне.

У статті 56 Конституції України гарантовано, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 23 ЦК України).

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постановах від 10 квітня 2019 року у справі №464/3789/17, від 27 листопада 2019 року у справі №750/6330/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (пункт 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (пункт 52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (статті 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Позивачем жодними доказами не доведено суду, що бездіяльністю відповідача нанесена позивачу моральна шкода в такому розмірі.

Застосовуючи наведені вище правові висновки в контексті обставин справи, що розглядається, суд звертає увагу на те, що позивач не довів, що його негативні емоції досягли рівня страждань або приниження, які є моральною шкодою.

Зазначення у позові про постійну психоемоційну напругу, депресивний стан, погане самопочуття, що виникли внаслідок порушення органом державної влади прав його прав, не можуть слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди.

Оскільки моральна шкода має бути обов`язково аргументована поза розумним сумнівом із зазначенням того, які конкретно дії спричинили моральні переживання та наскільки вони були інтенсивними, щоб сягнути рівня страждань, тому суд дійшов висновку про необґрунтованість позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, а тому в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 по справі № 340/1300/20.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір".

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду запиту (досудової вимоги) ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації та запиту ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути розгляду запит (досудову вимогу) ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації та запит ОСОБА_1 від 27.03.2024 року на отримання публічної інформації, та надати на них відповіді відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В решті заявлених позовних вимог - відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник