Справа № 340/8585/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 340/8585/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року в адміністративній справі №340/8585/23 (головуючий суддя першої інстанції - Дегтярьова С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної підтримки Кропивницької міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.10.2023 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної підтримки Кропивницької міської ради, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 29.10.2023 року просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, як суб`єкта владних повноважень;

- зобов`язати відповідача призначити його догляд за його батьком інвалідом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який потребує постійного нагляду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради в частині нерозгляду та невирішення питання визнання ОСОБА_1 надавачем соціальних послуг.

Зобов`язано Департамент соціальної політики Кропивницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення Подільського району розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 вересня 2023 року та повідомити його про результати її розгляду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з не повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції при прийнятті рішення вийшов за межі предмету спору, зобов`язавши відповідача повторно розглянути його заяву від 18.09.2023 року про виплату йому грошової компенсації за догляд свого батька, натомість його звернення стосувалось призначення його піклувальником за своїм батьком.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив вимоги скарги залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує стороннього догляду. Згідно висновку комісії ЛКК №261 від 22.06.2023 року (84 роки), внаслідок когнітивних порушень потребує соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (а.с.44).

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження сім`ї №293-24/02-04-17 від 01.09.2023 року, складеним головними спеціалістами УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради (а.с. 29).

ОСОБА_1 , позивач по даній справі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є його батьком, звернувся до Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради з заявою про надання послуги на непрофесійній основі своєму батькові.

Вказане питання розглядалось на підставі наступних документів:

- акту обстеження сім`ї №293-24/02-04-17 від 01.09.2023 року;

- показників, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг від 01.09.2023 року;

- висновку комісії ЛКК №261 від 22.06.2023 року (84 роки) про те, що ОСОБА_3 , внаслідок когнітивних порушень потребує соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи;

- копії декларації №0001-3Т21-ТТА0 при вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу ОСОБА_3 ;

- копії декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період з 01.04.2023 року по 30.06.2023 року;

- довідки про доходи за ІІ квартал 2023 року ОСОБА_3 ;

- відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених та утриманих податків станом на 21.08.2023 року ОСОБА_1 ;

- заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.08.2023 року;

- заяви про згоду отримувати соціальні послуги з догляду від 22.08.2023 року;

- копії паспортів та ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та довідок про присвоєння їм РНОКПП;

- копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- копії рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда про розірвання шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та стягнення аліментів (а.с.39-60).

18.09.2023 року ОСОБА_1 подав заяву до відповідача, в якій запитав, чи перебуває він на обліку в УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради як надавач допомоги інваліду ІІ групи (а.с.27).

Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради направило позивачеві повідомлення від 20.09.2023 року про те, що йому відмовлено в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід перевищує або дорівнює рівню прожиткового мінімуму для сім`ї (а.с.5).

Вважаючи протиправною бездіяльність щодо не взяття його на облік в УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради, як надавача соціальної допомоги ОСОБА_3 на непрофесійній основі як інваліду ІІ групи та особі з когнітивними порушеннями, позивач оскаржив таку бездіяльність до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах визначає Закон України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII (далі - Закон №2671).

Згідно із пунктом 17 статті 1 Закону №2671 соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною шостою статті 13 Закону №2671 фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:

1) особами з інвалідністю I групи;

2) дітьми з інвалідністю;

3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;

4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;

5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону реєстр надавачів та отримувачів соціальних послуг (далі - Реєстр) створюється для забезпечення:

1) реалізації права особи/сім`ї на соціальні послуги;

2) профілактики складних життєвих обставин;

3) подолання складних життєвих обставин;

4) мінімізації негативних наслідків складних життєвих обставин;

5) обліку надавачів, отримувачів соціальних послуг та послуг, що їм надаються;

6) координації діяльності у системі надання соціальних послуг.

Реєстр складається з розділів про надавачів соціальних послуг, окремо - про фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, та про отримувачів соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону №2671 підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:

1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;

2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.

Підставою для розгляду питання про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору (крім соціальних послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів) є подані їм заява, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 статті 19 Закону №2671).

У відповідності до частини четвертої вказаної статті порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.

Відповідно до норм частин 1-4 статті 21 Закону №2671 рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору приймає відповідний надавач.

Разом з тим, рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.

При цьому, рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення.

Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг не пізніше трьох робочих днів після його прийняття видається або надсилається заявнику. У рішенні про надання соціальних послуг обов`язково зазначаються результати оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах та надавач соціальних послуг. Рішення про відмову у наданні соціальних послуг має бути вмотивованим.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач, у разі отримання заяви про надання соціальних послуг, повинен розглянути її та прийняти рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг.

Крім того, визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування. У контексті вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна заява не містить конкретного посилання на те, що відповідач у даному випадку повинен був, але не прийняв вищевказаного рішення.

В позові та апеляційній скарзі позивач посилається на те, що 10.08.2023 року він звертався до відповідача із заявою про встановлення йому догляду за його батьком, проте до позову вказану заяву та результати її розгляду не надав.

З пояснень позивача від 08.07.2024 року (надійшло до ТААС 16.07.2024 року) вбачається, що він мав намір подати заяву про призначення його постійного нагляду за батьком-інвалідом, але не може згадати текст заяви та коли її подавав.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2024 року витребувано у відповідача належним чином завірені копію заяви ОСОБА_1 від 10.08.2023 року та документальні відомості про результати розгляду вказаної заяви.

На виконання рішення суду відповідач повідомив, що до Департаменту заява від ОСОБА_1 від 10.08.2023 року не надходила. Крім того, повідомив, що 22.08.2023 року позивач звернувся до УСЗН Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради із заявою про надання послуги з догляду на непрофесійній основі своєму батькові та надав пакет документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду. Відповідно до п.18 Порядку №859 було сформовано особову справу та присвоєно номер 19365.

Як вже встановлено судом, позивач звернувся до Управління соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради із заявами про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги.

До вказаних заяв позивач долучив висновок №35/1 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Із вказаного висновку вбачається, що такий виданий для отримання соціальної послуги ОСОБА_3 з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи та вказаним підтверджується те, що хворий ОСОБА_3 її потребує.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 фактично проживають разом (а.с. 29).

Позивач посилається на те, що він намагався з`ясувати у відповідача питання щодо визнання його надавачем соціальної допомоги на непрофесійній основі, а не питання призначення грошової компенсації.

Доказом цих обставин і є його письмове звернення від 18.09.2023 року, копія якого надана відповідачем до матеріалів справи. Так, ОСОБА_1 в даному зверненні запитав, чи перебуває він на обліку в Управлінні соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради як надавач допомоги інваліду ІІ групи, а не як отримувач компенсації.

Враховуючи викладене, питання розгляду саме заяв про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору врегульовано Законом №2671.

Проте, на вказану вище заяву від 18.09.2023 року позивач відповіді не отримав, що позбавляє його права визначення чи є він надавачем послуги з догляду на непрофесійній основі своєму батькові, чи обліковується він та його батько в реєстрінадавачів та отримувачів соціальних послуг.

Як зазначалось вище, виключною компетенцією структурного підрозділу відповідної ради (у спірному випадку Управлінням соціального захисту населення Подільського району Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради) є прийняття рішення про надання соціальних послуг та внесення відомостей до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.

Відповідно до частини третьої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання Департаменту соціальної політики Кропивницької міської ради в особі Управління соціального захисту населення Подільського району розглянути подані заяви та прийняти вмотивоване рішення з порушеного у них приводу.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, зазначені вимоги в апеляційній скарзі є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Приписи статті 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Оскільки дана справа розглянута судом апеляційної інстанції у відповідності до вимог частини 1 статті 310 КАС України за правилами спрощеного провадження та не відноситься до справ, передбачених частиною 4 статті 257 КАС України, судове рішення апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 243, 250, 294, 308, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року в адміністративній справі №340/8585/23 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 січня 2024року в адміністративній справі №340/8585/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко