Справа № 335/6688/24
Суддя: Геєць Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/6688/24 2-а/335/129/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Геєць Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області, сержанта поліції Дан Альони В`ячеславівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області, сержанта поліції Дан А.В. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 02.06.2024 року поліцейською взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області сержантом поліції Дан А.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

У позові зазначає, що у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності не відображено посилання на відеозапис фіксації правопорушення, а дотримання такої вимоги є однією з обов`язкових згідно з положеннями закону. Оскаржувана постанова не містить посилання на докази, на підставі яких ОСОБА_1 визнано винним за ст. 183 КУпАП, не зазначено доказів на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення, не підтверджується факту наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що свідчить про формальне прийняття посадовою особою постанови, без урахування всіх обставин справи.

Разом з цим, 02.06.2024 року приблизно о 17 годині 30 хвилин позивач піднявшись ліфтом на 5 поверх почув, як якісь особи побігли по сходах під`їзду вниз. Коли двері ліфту відчинились, то позивач побачив, що в під`їзді, на його поверсі, стоять дві сумки. Позивач постояв хвилин десять і не дочекавшись повернення за сумками невідомих осіб по сходах спустився на 1 поверх при цьому жодної особи не зустрів. Тоді позивач піднявся ліфтом на 9 поверх і спустився по сходах на 5 поверх, але дві сумки так і стояли в під`їзді. Позивач відчинив велику сумку і побачив в ній ящик, в якому було викладено 36 гранат, чорну сумку позивач не чіпав. У зв`язку з чим позивач зателефонував на лінію «102» і повідомив, що йому у під`їзді залишили ящик в якому знаходяться 36 гранат. Позивач вважає виклик поліції обґрунтованим. Прибувши на виклик наряд поліції ні в чому не розібравшись, та поліцейські дійшли висновку, що дзвінок на лінію «102» був хибним.

Таким чином, вважає що матеріали справи не містять, допустимих та належних доказів, які дали б можливість зробити висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим, вважає, що постанова серії ГАБ № 177539 від 02.06.2024 року в справі про адміністративне правопорушення, є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Від відповідача поліцейської УПП в Запорізькій області ДПП Дан А.В. надійшов відзив на позовну заяву, у відзиві на позов відповідач з позовом не погоджується, просить відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що порушення позивачем мало місце та зафіксовано у встановленому законом порядку. До відзиву надано диск з відеозаписом правопорушення.

Ухвалою судді від 17.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст.ст. 268, 272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд без повідомлення (виклику) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов та роз`яснено наслідки його неподання.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

02.06.2024 року поліцейською взводу 2 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області сержантом поліції Дан А.В. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 02.06.2024 року о 19-20 год. за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_1 здійснив неправдивий виклик на спецлінію 102, та повідомив, що у нього біля дверей квартири лежать 36 гранат у ящику, хоча насправді цього факту не було, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.

ОСОБА_1 , вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБ № 177539 від 02.06.2024 року протиправною, звернувся до суду з вимогами про її скасування.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому, дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Як зазначено в статті 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі за ст.183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Із змісту позовних вимог, встановлено, що позивач 02.06.2024 року о 19-20 год. за адресою АДРЕСА_1 на спецлінію 102 здійснив виклик, та повідомив, що у нього біля дверей квартири лежать 36 гранат у ящику.

Разом з тим, як встановлено судом, інформація, яка була повідомлена позивачем 02.06.2024 року на спецлінію «102» не була підтвердженою в ході приїзду працівників поліції. Факт виклику поліції позивачем не заперечується.

З матеріалів відеофіксації, які переглянуті судом, вбачається, що прибувши на місце події, поліцейськими встановлено заявника ОСОБА_1 , останній підтвердив звернення в поліцію, однак фактично відмовлявся спілкуватися з працівниками поліції, причину виклику не вказав, поводився агресивно, виражався нецензурною лайкою в бік поліцейських, розмову зафіксовано на нагрудну боді камеру поліцейського.

Відповідно до статті 251 КУпАП, відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Так, частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дожнього руху.

Слід зазначити, що відомостями відеозаписів підтверджується про те, що 02.06.2024 року прибувши на виклик позивача поліцейськими біля дверей квартири позивача не виявлено гранат.

Отже, інформація, яка була повідомлена позивачем на спецлінію «102» про наявність біля його дверей ящику з 36 гранатами не була підтвердженою в ході приїзду працівників патрульної поліції.

Та й сам позивач, як свідчать матеріали відеофіксації, щодо повідомлених ним обставин по суті нічого не пояснив, фактично відмовлявся спілкуватися з поліцейськими, які прибули на виклик.

Матеріали справи не містять доказів, що свідчать про вчинення будь-якого злочину, правопорушення або інших не передбачених законом дій, які б порушували права, інтереси ОСОБА_1 або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були обґрунтованою правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме поліції.

Таким чином, поліцейським встановлено, що особа викликала працівників поліції ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Тому, поліцейський, встановивши, що повідомлена позивачем інформація є неправдивою, оскільки ніякого випадку, про який зазначав позивач у своєму виклику на лінію «102», не було, в зв`язку з чим захисту не потребував, правомірно виніс щодо ОСОБА_1 постанову за ст. 183 КУпАП.

Твердження позивача про те, що відсутні докази про вчинення ним правопорушення спростовуються матеріалами відеофіксації.

Суд вважає, що розгляд справи відбувся в межах повноважень органів Національної поліції, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, неупереджено, добросовісно, розсудливо, своєчасно, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а також з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, з яким його ознайомлено.

За висновками Верховного Суду, наведеного у постанові від 22.05.2020 року у справі № 825/2328/16, порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Таких порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Суд наголошує, що відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Крім того, такі процедурні порушення, допущені контролюючим органом під час розгляду справи про правопорушення, не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення.

За таких обставин, на підставі системного аналізу законодавчих положень, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення при винесенні оскаржуваної постанови вимог ст. 245, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Натомість, відповідачем доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, та, що постанова, винесена його посадовою особою, є законною та обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд доходить висновку про доведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності визначеної ст. 183 КУпАП.

За таких обставин, відповідачем повністю доведено, що у діях позивача був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 83 КУпАП.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 139, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Запорізькій області, сержанта поліції Дан Альони В`ячеславівни, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Інформація відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідачі Управління патрульної поліції у Запорізькій області, сержант поліції Дан Альона В`ячеславівна, адреса місцезнаходження: вул. Перемоги, 96, м. Запоріжжя, 69005.

Суддя Ю.В.Геєць