Справа № 354/716/24
Суддя: КРИЛЮК М. І.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 354/716/24
Провадження № 2-а/347/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

адвоката: Гайтанюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та пояснили, що 19.02.2024 року щодо ОСОБА_1 поліцейським СРПП ВП №14 (м. Яремче) Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області капітаном поліції Глебів І.І., винесено постанову серії БАД №873764, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із вказаної постанови вбачається, що 19.02.2024 року о 06.18 год. в с.Татарів по вул. Незалежності, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 , в якому не працювали задні габарині вогні в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передачене ч.1 ст. 121 КУпАП. З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та необгрунтованою, оскільки він на місці усунув несправність фари, докрутивши лампочку, а тому в працівників поліції не було підстав виносити щодо нього постанову. Щодо існування оскаржуваної постанови, то він про неї дізнався 19.03.2024р. в Яремчанському міському суду коли ознайомився з матеріалами справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП.

А тому, просить поновити строк на оскарження даної постанови та скасувати постанову від 19.02.2024р. за ч.1ст.121 КУпАП, а провадження в справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, подав письмові пояснення в яких зазначає про безпідставність поновлення позивачу строку на оскарження постанови від 19.02.2024р., оскільки про існування даної постанови позивач знав, оскільки отримав її копію, а також його ознайомлено із ст.268 КУпАП та із строком оскарження даної постанови, згідно ст.289 КУпАП, про що свідчить його підпис в ній.

Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, вважає, що в адміністративному позові слід відмовити із наступних підстав.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності і ін.

Як вбачається із постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №873764 ОСОБА_1 19.02.2024 року о 06.18 год. в с.Татарів по вул. Незалежності керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 в якому не працюють задні габарині вогні в темну пору доби, чим порушив вимоги п. 31.1. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передачене ч.1 ст. 121 КУпАП за яке накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340грн.

Суд, вважає дану постанову законною та не вбачає підстав для її скасування виходячи із наступного.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором СРПП ВП №14 м.Яремче капітаном поліції Глебів І.І., який відповідно до вимог ст. 222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частиною 2 статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ч.1 ст. 121 КУпАП).

Судом встановлено, що відповідачем було розглянуто справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в порядку та у спосіб, що передбачені законодавством.

Що стосується твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КУпАП та на нього неправомірно накладено адміністративне стягнення, спростовується доказами отриманими під час розгляду даної справи.

Зокрема, відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 14 Закон України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно ч. 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на викладене, дії відповідача щодо винесення оскаржуваної постанови на місці вчинення правопорушення відповідають вимогам Закону.

Наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч.1ст.121 КУпАП підтверджено належними доказами, порушнику роз`яснено його права при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ознайомлено із строком на її оскарження, згідно ст.ст. 268, 289 КУпАП, про що свідчить підпис ОСОБА_1 в постанові. Жодних зауважень чи заперечень щодо винесеної постанови позивачем не було подано, тобто із вказаною постановою щодо вчиненого ним правопорушення він був згідний.

А тому, що стосується поновлення строку на оскарження постанови від 19.02.2024р., то наведені представником позивача причини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки спростовуються доказами отриманими в судовому засіданні та долученими до матеріалів справи документами, згідно яких видно, що про існування постанови ОСОБА_1 знав, проте не оскаржив її у визначені законом терміни, що свідчить про пропущення ним терміну на оскарження даної постанови, визначений ст.286 КАС України.

Жодних інших доказів щодо даних обставин в судовому засіданні позивачем та його представником не надано, а твердження представника позивача про те, що підпис у постанові виконаний не ОСОБА_1 надане з метою уникнення позивача від адміністративної відповідальності.

Представлена суду довідка КНП "Яблунівська районна лікарня" №127 від 02.04.2024р. про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні з 27.03.2024р., не стосується періоду часу коли позивач вчинив адміністративне правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності, про що йому було відомо, а саме - 19.02.2024р., а тому і не може бути належним доказом пропуску строку на оскарження даної постанови.

Крім цього, як ствердила в судовому засіданні представник позивача, що дійсно ліва фара в автомобілі позивача не світила, проте, він на місці усунув дане правопорушення. Долучений до матеріалів справи диск відеозапису свідчить про те, що він стосується факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП. Проте, на ньому чітко зафіксована причина зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 та видно, що в автомобілі позивача не горить ліва фара. Тобто, долучений представником позивача диск відеозапису є доказом того, що дійсно у позивача в автомобілі не горіла ліва фара, що і було причиною зупинки його транспортного засобу та складання оскаржуваної постанови. А усунення на місці несправність фари не може бути доказом визнання постанови поліцейського незаконною та її скасування, оскільки працівником поліції були дотримані всі вимоги закону щодо належного оформлення вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Зважаючи, що судом не встановлено належних доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення суд, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Враховуючи зазначене, доводи позивача про те, що він не вчинив порушення Правил дорожнього руху та про неправомірність дій відповідача - в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Надані відповідачем докази підтверджують правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Таким чином, оцінюючи всі надані позивачем докази, слід дійти висновку, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача та накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Тобто, жодних порушень щодо складання постанови та накладення на позивача адміністративного стягнення судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено ті обставини на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, а тому позов не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 9,72,73,77,192,211,241,245,246 286 КАС України,ч.1 ст. 122, ст.ст.268, 293 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк