Справа № 520/12279/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 р. № 520/12279/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61013) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із зазначеним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просить суд:

1. визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України у Харківській області у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період проходження служби з 29.01.2020 по 19.05.2023 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням;

2. зобов`язати Головне управління ДСНС України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного грошового забезпечення (надбавок згідно наказів: від 11.01.2020 року № 16 50%, від 14.01.2021 року № 17 50%, від 20.01.2022 року № 23 - 50%, від 20.01.2023 року № 34 50%, премій згідно наказів: від 11.02.2020 року №57 102% посадового окладу, від 10.03.2020 року №92 102% посадового окладу, від 09.04.2020 року №124 - 66% посадового окладу, від 08.05.2020 року 148 - 102% посадового окладу, від 09.06.2020 року №180 - 102% посадового окладу, від 09.07.2020 року №214 - 102% посадового окладу, від 11.08.2020 року №249 - 102% посадового окладу, від 11.09.2020 року №276 - 102% посадового окладу, від 12.10.2020 року №302 - 102% посадового окладу, від 10.11.2020 року №329 - 102% посадового окладу, від 10.12.2020 року №361 - 102% посадового окладу, від 11.01.2021 року №14 - 102% посадового окладу, від 10.02.2021 року №47 - 119% посадового окладу, від 10.03.2021 року №94 - 119% посадового окладу, від 09.04.2021 року №136 - 119% посадового окладу, від 11.05.2021 року №175 - 119% посадового окладу, від 10.06.2021 року №220 - 119% посадового окладу, від 06.07.2021 року №267 - 119% посадового окладу, від 10.08.2021 року №328 - 119% посадового окладу, від 10.09.2021 року №358 - 119% посадового окладу, від 08.10.2021 року №392 - 119% посадового окладу, від 10.11.2021 року №430 - 119% посадового окладу, від 10.12.2021 року №484 - 119% посадового окладу, від 10.01.2022 року №5 - 119% посадового окладу, від 21.02.2022 року №63 - 158% посадового окладу, від 09.03.2022 року №88 - 158% посадового окладу, від 11.04.2022 року №190 - 158% посадового окладу, від 11.05.2022 року №238 - 158% посадового окладу, від 10.06.2022 року №285 - 158% посадового окладу, від 08.07.2022 року №340 - 158% посадового окладу, від 09.08.2022 року №378 - 158% посадового окладу, від 09.09.2022 року №456 - 158% посадового окладу, від 09.10.2022 року №490 - 158% посадового окладу, від 08.11.2022 року №544 - 158% посадового окладу, від 07.12.2022 року №637 - 158% посадового окладу, від 23.01.2023 року №35 - 230% посадового окладу, від 13.02.2023 року №74 - 374% посадового окладу, від 10.03.2023 року №110 - 374% посадового окладу, від 10.04.2023 року №164 - 374% посадового окладу, від 09.05.2023 року №210 - 374%посадового окладу, від 09.06.2023 року №271 - 374% посадового окладу), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, з 01.01.2023 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 08.05.2024 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період проходження служби з 29.01.2020 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, є протиправними, оскільки в цей період підлягає застосуванню показник прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023.

Представником відповідача через систему "Електронний суд" подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу з 01.01.2020 по дату звільнення здійсненні відповідно до діючих на вказаний період вимог законодавства. Також, посилався на порушення строку звернення до суд уз даним позовом в частині вимог щодо перерахунку грошового зобов`язання за 2020, 2021, 2022 роки, просив суд залишити такі вимоги без розгляду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач проходив службу цивільного захисту на посаді командира відділення 8 ДПРЧ 2 ДПРЗ

26.04.2024 позивач був звільнений зі служби цивільного захисту у зв`язку із закінченням контракту наказом Головного управління ДСНС України у Харківській області (по особовому складу) № 198.

Відповідно до Табелю № 4564322 від 02.05.2024 та Архівної відомості № 1 за період з квітня 2023 по квітень 2024 Головним управлінням ДСНС України у Харківській області позивачу в період з 01.01.2020 по 26.04.2024 нараховано та виплачено грошове забезпечення в загальній сумі - 1598765,49 грн.

За твердженням позивача, що також не заперечується відповідачем, у період з 29.01.2020 по 19.05.2023 при розрахунку розміру грошового забезпечення позивача посадовий оклад та оклад за військовим звання та, відповідно, додаткові види грошового забезпечення та премія були обчисленні шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт.

На звернення представника позивача з листом № 65050-4176/65190 від 02.05.2024 Головне управління ДСНС України у Харківській області надало копії наказів, довідки про доходи, нараховані суми грошової допомоги під час проходження служби цивільного захисту за період 2020-2023.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період проходження служби з 29.01.2020 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Стосовно заявленого представником відповідача клопотання про залишення позовної заяви без розгляду суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою та п`ятою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Втім, положення ст. 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України.

З огляду на викладене, до спірних правовідносин в даній справі застосовуються положення статті 233 КЗпП України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 по справі №460/17052/21.

Позивач оскаржує дії відповідача щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, тобто недотримання відповідачем законодавства про працю, з 29.01.2020 по 19.05.2023.

Як зазначено у відзиві на позов, відповідно до грошового атестату № 20 (письмове повідомлення про нарахування всіх належним сум при звільненні) позивача, з останнім був проведений остаточний розрахунок, правильність даних яких останній підтвердив своїм підписом 03.05.2024.

До суд з даним позовом, позивач звернувся 06.05.2024, тобто в тримісячний строк звернення, передбачений положеннями статті 233 КЗпП України.

З урахуванням вищевикладеного, посилання відповідача на пропуск строку звернення до суду з даним позовом є хибним, тому не приймається до уваги судом під час вирішення спору.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей" та іншими законами.

Частина перша ст. 43 вказаного Закону №2232-XII встановлює, що фінансове забезпечення заходів, пов`язаних з організацією військової служби і виконанням військового обов`язку, здійснюється за рахунок і в межах коштів Державного бюджету України. Додаткове фінансування цих заходів може відбуватися за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством.

Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшено розмір грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 10 Постанови № 704, ця постанова набирає чинності з 01 березня 2018 року.

Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.

Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній на момент прийняття постанови, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова № 103).

Згідно з пунктом 6 Постанови № 103, внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 Постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".

Пункт 6 Постанови КМУ №103 втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року по справі №826/6453/18.

Тобто, з 29 січня 2020 року була відновлена дія пункту 4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, яка визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.

Відтак, з 29 січня 2020 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/6453/18 - виникли підстави для розрахунку грошового забезпечення позивача з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач мав право на отримання грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-ХІІ.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року - 2 102 гривні, з 01 січня 2021 року - 2270 гривень, з 01 січня 2022 року - 2481 гривень, з 01 січня 2023 року - 2684 гривень.

Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для нарахування грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статті 9 Закону № 2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Разом з тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 №481 (далі - Постанова №481), яка набрала чинності з 20.05.2023, змінено п. 4 Постанови №704, в зв`язку з чим з цієї дати норма права має наступну редакцію: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Отже, Постановою №481 визначено обчислення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, з 20.05.2023 у відповідача були відсутні правові підстави для обчислення грошового забезпечення із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023.

Враховуючи викладене, суд вважає, що дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу з 29.01.2020 по 19.05.2023 грошового забезпечення (надбавок та премій), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, є протиправними.

Належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу щомісячне грошове забезпечення (надбавки та премії), матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, з 01.01.2023 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог про перерахунок та виплату позивачу надбавок згідно наказів: від 11.01.2020 року № 16 50%, від 14.01.2021 року № 17 50%, від 20.01.2022 року № 23 - 50%, від 20.01.2023 року № 34 50%, премій згідно наказів: від 11.02.2020 року №57 102% посадового окладу, від 10.03.2020 року №92 102% посадового окладу, від 09.04.2020 року №124 - 66% посадового окладу, від 08.05.2020 року 148 - 102% посадового окладу, від 09.06.2020 року №180 - 102% посадового окладу, від 09.07.2020 року №214 - 102% посадового окладу, від 11.08.2020 року №249 - 102% посадового окладу, від 11.09.2020 року №276 - 102% посадового окладу, від 12.10.2020 року №302 - 102% посадового окладу, від 10.11.2020 року №329 - 102% посадового окладу, від 10.12.2020 року №361 - 102% посадового окладу, від 11.01.2021 року №14 - 102% посадового окладу, від 10.02.2021 року №47 - 119% посадового окладу, від 10.03.2021 року №94 - 119% посадового окладу, від 09.04.2021 року №136 - 119% посадового окладу, від 11.05.2021 року №175 - 119% посадового окладу, від 10.06.2021 року №220 - 119% посадового окладу, від 06.07.2021 року №267 - 119% посадового окладу, від 10.08.2021 року №328 - 119% посадового окладу, від 10.09.2021 року №358 - 119% посадового окладу, від 08.10.2021 року №392 - 119% посадового окладу, від 10.11.2021 року №430 - 119% посадового окладу, від 10.12.2021 року №484 - 119% посадового окладу, від 10.01.2022 року №5 - 119% посадового окладу, від 21.02.2022 року №63 - 158% посадового окладу, від 09.03.2022 року №88 - 158% посадового окладу, від 11.04.2022 року №190 - 158% посадового окладу, від 11.05.2022 року №238 - 158% посадового окладу, від 10.06.2022 року №285 - 158% посадового окладу, від 08.07.2022 року №340 - 158% посадового окладу, від 09.08.2022 року №378 - 158% посадового окладу, від 09.09.2022 року №456 - 158% посадового окладу, від 09.10.2022 року №490 - 158% посадового окладу, від 08.11.2022 року №544 - 158% посадового окладу, від 07.12.2022 року №637 - 158% посадового окладу, від 23.01.2023 року №35 - 230% посадового окладу, від 13.02.2023 року №74 - 374% посадового окладу, від 10.03.2023 року №110 - 374% посадового окладу, від 10.04.2023 року №164 - 374% посадового окладу, від 09.05.2023 року №210 - 374%посадового окладу, від 09.06.2023 року №271 - 374% посадового окладу із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, то в цій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки вказаний вище перерахунок грошового забезпечення позивача ще не відбувся і в матеріалах справи відсутні докази стосовно наміру відповідача не враховувати при перерахунку надбавок та премій вказаних вище наказів, а тому, зазначені вимоги є передчасними та заявлені на майбутнє.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДСНС України у Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення (надбавок та премій), матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за період проходження служби з 29.01.2020 по 19.05.2023 з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та без урахування постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 рік, для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням.

Зобов`язати Головне управління ДСНС України у Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячне грошове забезпечення (надбавки та премії), матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18), шляхом визначення посадового окладу та окладу за спеціальним (військовим званням) за період з 29.01.2020 по 31.12.2020 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2020, з 01.01.2021 по 31.12.2021 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2021, з 01.01.2022 по 31.12.2022 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2022, з 01.01.2023 по 19.05.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 31.07.2024, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко