Справа № 380/9510/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 рокусправа № 380/9510/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням нової редакції позовної заяви, просить:

визнати протиправними дії щодо не зарахування даних трудової книжки НОМЕР_1 , а саме запис №1:19.10.1995 Сколівський м/г лісгосп. Прийняти посаду сторожа автогаражу лісгоспу. Нак. №100 від 18.10.95 р. та запис №2. Звільнити з посади сторожа по ст.40 п.1 КЗпП України (по скороченню штатів). Нак. №12 від 05.04.99 р. до страхового стажу;

зобов`язати призначити і виплачувати пенсію по інвалідності з часу отримання права згідно ст.30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням до страхового стажу даних трудової книжки НОМЕР_1 , а саме запис №1:19.10.1995 Сколівський м/г лісгосп. Прийняти посаду сторожа автогаражу лісгоспу. Нак. №100 від 18.10.95 р. та запис №2. Звільнити з посади сторожа по ст.40 п.1 КЗпП України (по скороченню штатів). Нак. №12 від 05.04.99 р.

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що оскільки записи у її трудовій книжці зроблені без будь яких порушень, а тому не має потреби її не зараховний відповідачем страховий стаж підтверджувати відповідною довідкою роботодавця. Не погоджуючись з відмовою відповідача в призначенні її пенсії по інвалідності, позивач звернулася за захистом своїх прав та інтересів з позовом до суду.

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі управління) подало суду відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає, що у позивача відсутній страховий стаж для призначення пенсії по інвалідності відповідно до п. 1 ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а відтак, дії управління є правомірними, ґрунтуються на Конституції та законах України, а вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства.

Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області у відзиві зазначає, що до страхового стажу позивача не зараховано дані трудової книжки, оскільки вона була відсканова не в повному обсязі. Вказує, що через відсутність належних документів ним було правомірно прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 28.06.2024 року залучено до участі у справі другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області та розгляд справи розпочато спочатку.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивачу згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії 12ААГ №623743 встановлено третю групу інвалідності; причина інвалідності є загальне захворювання; інвалідність встановлено на срок до 01 лютого 2025 року.

Згідно трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 19.10.1995 року видно, що позивач, зокрема серед іншого, з:

19.10.1995 принята на посаду сторожа автогаражу лісгоспу у Сколівський м/г лісгосп;

05.04.1999 звілнена з посади сторожа по ст.40 п.1 КЗпП України (по скороченню штатів).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що звернувшись до спеціаліста відділ обслуговування громадян №4 (Сервісний центр) з питання відмови їй у призначенні пенсії по інвалідності, отримала пояснення, що при обчисленні страхового стажу не були зараховані вищезазначені дані трудової книжки у зв`язку з тим, що не було пред`явлено довідку підтвердження, що вона дійсно працювала у вищевказаний період.

При цьому, в матеріалах справи навяний лист Славського ДЛГП «ГАЛСІЛЬЛІС» Обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського Підприємства «ГАЛСІЛЬЛІС» Львівської обласної ради Вих №109 від 10.04.2024 року, яким ОСОБА_1 повідомлено, що надати підтверджуючу довідку про те, що остання працювала на посаді сторожа автогаражу з 19.10.1995 по 05.04.1999 не має можливості, оскільки не являються правонаступниками Сколівського Міжгосподарського лісгоспу.

Також, листом Сколівської міської ради Львівської області від 10.04.2024 №318/02-09 повідомлено ОСОБА_1 про те, що документи архівного фонду «Сколівського Міжгосподарського лісгоспу» не надходили на зберігання в архів Сколівської міської ради.

З позовної заяви убачається, що позивач неодноразово зверталась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області через відділ обслуговування громадян №4 (Сервісний центр) з метою призначення її пенсії по інвалідності про що за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області було прийнято рішення від 22.03.2024 №63 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.

В даному рішенні зазначено, що дата звернення за призначенням пенсії 13.03.2024. Вік заявниці 57 років 4 місяці 13 днів. Страховий стаж заявниці становить 11 років 11 місяців 5 днів. Відповідно до п.1 ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії по інвалідності після досягнення 57 років за наявності страхового стажу не менше 14 років. Заявниця не має права на призначення пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. При наданні підтверджуючого документа право може бути переглянуто.

Не погодившись із таким рішення, позивач звернулася з адміністративним позовом до суду.

Змістом спірних правовідносин є рішення Головного управління Пенсійного фонду у Закарпатській області від 22.03.2024 №63 про відмову у призначенні пенсії по інвалідності.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За змістом положень ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Пунктом 3 Порядок №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, загальний порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, (чинною на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах) (далі - Інструкція №58).

Відповідно до п.1.1. Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Таким чином, суд зазначає, що стаж роботи позивача (19.10.1995 - 05.04.1999), підтверджується трудовою книжкою, яка є основними документом у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ та Інструкції №58.

Відтак, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного страхового стажу за час роботи, зазначеного у трудовій книжці, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Щодо призначення пенсії по інвалідності згідно ст.30 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону №1058-ІV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Абзацом двадцять сьомим частини першої статті 32 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Відтак, для призначення позивачу пенсії по інвалідності страховий стаж має становити 14 років.

При цьому, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Судом встановлено, що позивачу встановлено третю групу інвалідності (дата огляду 18.01.2024 довідка МСЕК Серії 12ААГ №623743), дата звернення позивача за призначенням пенсії 13.03.2024, тобто не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності та вік - 57 років, що відповідає вищенаведеним нормам Закону № 1058-IV.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що оскільки вік позивача 57 років, та з урахуванням спірного періоду її роботи (більше 14 років) вона має право на призначення пенсії по інвалідності у відповідності до абз. 27 ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії по інвалідності.

Таким чином, та з урахуванням того, що рішення про відмову у призначенні пенсії по інвалідності прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Закарпатській області, суд вважає, що протиправність дій останнього щодо не зарахування даних трудової книжки, які не зараховані до страхового стажу позивача, не відповідає критерію правомірності, передбаченому п.1 ч.2 ст.2 КАС України.

Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання до вчинення дій, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію по інвалідності з часу отримання права згідно ст.30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням до страхового стажу даних трудової книжки НОМЕР_1 , а саме запис №1: 19.10.1995 Сколівський м/г лісгосп. Прийняти посаду сторожа автогаражу лісгоспу. Нак. №100 від 18.10.95 та запис №2. Звільнити з посади сторожа по ст.40 п.1 КЗпП України (по скороченню штатів). Нак. №12 від 05.04.99, також підлягають до задоволення в цій частині.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області виплачувати пенсію по інвалідності з часу отримання права згідно ст.30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", то така є передчасною та задоволенню не підлягає, адже спірні правовідносини між учасниками справи в цій частині ще не виникли.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ще не здійснено призначення позивачеві пенсії по інвалідності на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у цій частині будуть порушені, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Закарпатській області від 22.03.2024 №63 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Закарпатській області від 22.03.2024 №63 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності, з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо не зарахування ОСОБА_1 даних трудової книжки НОМЕР_1 , а саме запис №1: 19.10.1995 Сколівський м/г лісгосп. Прийняти посаду сторожа автогаражу лісгоспу. Нак. №100 від 18.10.95 та запис №2. Звільнити з посади сторожа по ст.40 п.1 КЗпП України (по скороченню штатів). Нак. №12 від 05.04.99 до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) призначити пенсію по інвалідності ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) з часу отримання права згідно ст.30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням до страхового стажу даних трудової книжки НОМЕР_1 , а саме запис №1: 19.10.1995 Сколівський м/г лісгосп. Прийняти посаду сторожа автогаражу лісгоспу. Нак. №100 від 18.10.95 р. та запис №2. Звільнити з посади сторожа по ст.40 п.1 КЗпП України (по скороченню штатів). Нак. №12 від 05.04.99.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (адреса: 88000, м.Ужгород, площа Народна, 4, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович