Справа № 420/23892/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за заявою Головного управління ДПС у Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості умовного адміністративного арешту майна платника податків,-

ВСТАНОВИВ:

30.07.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Одеській області, в якій заявник просить суд підтвердити обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29.07.2024 року.

Заява обґрунтована тим, що Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 191.1.4, 191.1.8 п. 191.1 ст. 191, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) прийнято наказ від 17.07.2024 року № 7057-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_1 )», з 18.07.2024 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 24.05.2024 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Підставою для прийняття даного наказу слугувало отримання заяви від громадянина ОСОБА_2 (вх.. ГУ № С/91/ЕЗ від 05.07.2024 року) із повідомленням щодо проведення перевірки мережі кав`ярнь «Coffe and Hot Dog».

У відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 18.07.2024 року №14361 та № 14362 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 25.07.2024 року о 16 год. 01 хв. був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 17.07.2024 року № 7057-п та направлень на проведення перевірки. Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 17.07.2024 року № 7057-п та направлення на перевірку від 18.07.2024 року №14361 та № 14362 касиру ОСОБА_3 який фактично проводить розрахункові/касові операції. Даний касир відмовив посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки. Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено 25.07.2024 року акт не допуску працівників Головного Управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки №4448/15-32-07-06-17. Також здійснено виклик поліції для фіксації та складання адміністративного протоколу за ст. 164 КУпАП.

Головним управлінням ДПС в Одеській області було додержано всіх законодавчо визначених підстав щодо проведення відповідної фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ).

В свою чергу, 29.07.2024 року о 13 годині 30 хвилин заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ).

З огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що Відповідачем відмовлено посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки підприємства, наявні всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.07.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №420/23892/24, судове засідання призначено на 11:15 год. 31.07.2024 року.

В судове засідання, призначене на 31.07.2024 року, з`явилися представники сторін.

В судовому засідання представником відповідача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання відзиву на позовну заяву.

Суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання, відклав розгляд справи на 01.08.2024 року.

01.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшло клопотання про доручення доказів.

01.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач не погоджується із змістом вказаної заяви, вважає Рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, прийняте в.о. начальником ГУ ДПС в Одеській області від 29.07.2024 року, є необґрунтованим та безпідставним.

В обґрунтування своєї позиції відповідач вказує, що відповідно до Наказу ГУ ДПС в Одеській області № 7057-п від 17.07.2024 року було прийнято рішення про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 . Вказана перевірка була проведена ГУ ДПС в Одеській області на трьох господарських об`єктах відповідача у повному обсязі: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 . Вказана перевірка було проведена з 18 липня 2024 року. Під час проведення перевірки податковим органом було вручено Направлення на проведення перевірки № 14363 від 18.07.2024 року, яке було 22.07.2024 року підписано баристою відповідача ОСОБА_4 . Окрім цього, також було вручено Направлення на проведення перевірки № 14364 від 18.07.2024 року, яке було 22.07.2024 року підписано баристою відповідача ОСОБА_4 . Вказане підтверджується підписом проставленим на вказаних направленнях на проведення перевірки. Направлення на проведення перевірки №14361 та 14362, що додані позивачем до заяви не вручалися відповідачу. Із ними відповідач ознайомився під час ознайомлення із матеріалами судової справи. Жодних доказів, що відповідач відмовився від підписання направлення вони не містять, як і не містить доказів його пред`явлення відповідачу. Тому направлення додані позивачем до позовної заяви - є такі, що складені із порушенням ст. 81 Податкового кодексу України та є такими, що не вручалися Відповідачу. Окрім цього, під час проведення перевірки було надано Перелік документів (копій документів), пояснень, довідок, інформації від 19.07.2024 року відповідно до якого було запропоновано платнику податків у строк до 22.07.2024 року надати необхідні документи до ГУ ДПС в Одеській області. Складення та надання відповідачу вказаного переліку також є доказом того, що перевірка Відповідача здійснювалась, та під час її проведення у податкового органу виникла необхідність в отримання додаткових документів. Тому посилання позивача на недопуск представників податкового органу необґрунтований жодним належним та допустимим доказом.

Також відповідач вказує, що відповідно до ст. 82 ПК України акт про відмову у допуску невідкладно складається посадовими особами податкового органу. Як вбачається із доданого Акту акт було складено 25.07.2024 року, а початок перевірки визначено як 24.07.2024 року, тобто на слідуючий день з дати початку перевірки, вказані дані виключають можливість його невідкладного складання в день проведення перевірки та є безумовним доказом порушення вимог податкового законодавства, а сам Акт є неналежним та недопустимим доказом. Таким чином, Акт про недопуск працівників ГУ ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки не складався під час проведення перевірки; про його складання відповідачу не було нічого відомо, а стало відомо тільки при зверненні контролюючого органу до суду та він став несподіванкою, оскільки перевірка була проведена у повному обсязі та відповідач очікував на отримання від податкового органу Акту про результати фактичної перевірки. Під час проведення фактичної перевірки з боку податкового органу відповідачу не надавалося жодних Актів. Коли, де та з яких підстав було складено вказаний Акт встановити неможливо і відповідачу про це невідомо, свідків складення такого Акту також немає і матеріали судової справи таких відомостей не містять. Будь-яких відомостей щодо отримання такого Акту відповідачем, відомостей щодо відмови відповідача від його підпису, або ж навпаки підписання його вказаний Акт не містить. Такі відомості в Акті відсутні оскільки податкова перевірка позивачем була проведена і представники податкового органу були на неї допущені. Додатковим доказом того, що Акт про недопуск до перевірки працівниками ГУ ДПС в Одеській області взагалі не складався є відсутність відомостей про вручення направлення на перевірку уповноваженій особі відповідача або належним чином зафіксованого факту відмови у їх отриманні. Так Направлення на перевірку, видані на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_6 взагалі не містять відомостей про їх пред`явлення посадовим особам відповідача чи про відмову в ознайомленні з ними, як того вимагають положення ПКУ. Спірний Акт про недопуск до проведення перевірки складено саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що свідчить про істотні невідповідності між фактичними обставинами справи, та позицією контролюючого органу.

Крім того, відповідач вказує, що доповідна записка № 3907/15-32-07-06-11 від 11.07.2024 року, на підставі якої прийнятий наказ про проведення перевірки, взагалі не містить перевіряємий контролюючим органом період. Також невідомо наявність якої інформації отриманої від державних органів або органів місцевого самоврядування слугувала підставою для проведення перевірки. Відповідач вважає, що у наказі про призначення перевірки має бути зазначена конкретна інформація, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому законом порядку та свідчити про порушення платником податків відповідного законодавства України. Водночас, позивачем в наказі не зазначено жодної інформації, що стала підставою для призначення перевірки діяльності відповідача, аналіз якої дав би підстави вважати про наявність можливих порушень законодавства з боку відповідача. Заява Али Самех від 10.06.2024 року не містить жодної інформації щодо будь-яких порушень з боку відповідача, та неналежним чином оформлена, оскільки не підписана Заявником та не відповідає ЗУ «Про звернення громадян» (ст. 5). Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про звернення громадян» у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування кваліфікованого електронного підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону. Таким чином, у разі надходження до контролюючого органу заяви від покупця (споживача), яка не відповідає вимогам ЗУ "Про звернення громадян" вказана заява підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Окрім цього, відповідач вказує, що перебуває на прощеній системі оподаткування, та є платником єдиного податку 2 групи за ставкою 20% від розміру мінімальної заробітної плати та не залежить від обсягу доходу такого платника податку. Таким чином, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати у 8000 грн., відповідач щомісячно зобов`язаний сплачувати єдиний податок у розмірі 1 600 грн., однак контролюючим органом не доведено ані наявність податкового боргу, ані співмірність відповідного забезпечення, оскільки адміністративний арешт всього майна і грошових коштів Відповідача вочевидь не може бути виправданий гіпотетичним ухиленням від сплати 1 600 гривень податку.

В судове засідання, призначене на 01.08.2024 року, з`явилися представники сторін.

В судовому засіданні представник ГУ ДПС в Одеській області заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення вказаної заяви з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 01.08.2024 року, продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована в установленому порядку 29.03.2017 року запис № 0007498. Основний вид діяльності: 56.10-діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування. Суб`єкт господарювання знаходиться на спрощеній системі оподаткування, (2 група, 20%). Фактичні адреси здійснення підприємницької діяльності: АДРЕСА_4 .

Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 19-1.1.4, 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.3 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України прийнято наказ від 17.07.2024 №7057-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », з 18.07.2024 тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 24.05.2024 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Вказаний наказ містить дату видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта, адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, мету, вид, підстави для проведення перевірки, дату початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися, має підпис в.о. керівника контролюючого органу, який скріплено печаткою контролюючого органу.

Як вказано у заяві, у відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 18.07.2024 року №14361 та № 14362 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 25.07.2024 року о 16 год. 01 хв. був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 17.07.2024 року № 7057-п та направлень на проведення перевірки. Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 17.07.2024 року № 7057-п та направлення на перевірку від 18.07.2024 року №14361 та № 14362 касиру ОСОБА_3 який фактично проводить розрахункові/касові операції. Даний касир відмовив посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки. Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено 25.07.2024 року акт не допуску працівників Головного Управління ДПС в Одеській області до проведення фактичної перевірки №4448/15-32-07-06-17. Також здійснено виклик поліції для фіксації та складання адміністративного протоколу за ст. 164 КУпАП.

Разом із заявою Головним управлінням ДПС в Одеській області надано до суду акт не допуску до проведення фактичної перевірки №4448/15-32-07-06-17 від 25.07.2024 року.

29.07.2024 року о 13 годині 30 хвилин заступником начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ).

Вирішуючи дану заяву, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 цієї ж статті фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок визначений ст. 80 Податкового кодексу України.

Так, положеннями пункту 80.2 вказаної статті, зокрема, передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно зі статтею 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п. 80.7 ст. 80 Податкового кодексу України).

Підпунктом 16.1.9 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи, а згідно з підпунктом 16.1.13 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначено статтею 81 Податкового кодексу України.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Пунктами 94.3 та 94.4 цієї ж статті передбачено, що арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у пункті 94.5 цієї статті.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Відповідно до пункту 94.5 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Пунктом 94.6 статті 94 Податкового кодексу України визначено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

Згідно з пунктом 94.10 статті 94 Податкового кодексу України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Згідно з частиною сьомою статті 283 КАС України у разі постановлення судом ухвали про відкриття провадження у справі суд приймає рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2023 у справі №640/17091/21 зазначив, що під час розгляду заяв про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків адміністративний суд здійснює оцінку обґрунтованості рішення контролюючого органу щодо адміністративного арешту майна платника податків шляхом перевірки наявності підстав для прийняття відповідного рішення та правильності юридичної кваліфікації дій платника податків, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Як зазначалось судом, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, зокрема, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 Податкового кодексу України).

Разом з тим матеріали справи не містять доказів того, що наказ на проведення перевірки від 17.07.2024 №7057-п та направлення на проведення перевірки №14361 та 14362, що додані позивачем до заяви, вручалися відповідачу або його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції.

Також матеріали справи не містять доказів відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків розписатися у направленні на перевірку, як і не містить доказів складення посадовими (службовими) особами контролюючого органу акту, який засвідчує факт відмови.

В ході судового розгляду позивачем надано до суду відеозапис для підтвердження пред`явлення наказу.

З дослідженого судом відеозапису не вбачається, що наказ на проведення перевірки від 17.07.2024 №7057-п та направлення на проведення перевірки №14361 та 14362 пред`являлися та вручалися відповідачу або його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, та не містить відмови в їх отриманні.

З відео також не вбачається, що особа, зазначена в акті, відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, заявник не довів, що посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області були виконані передбачені статтею 81 Податкового кодексу України умови допуску до проведення фактичної перевірки, а саме: пред`явлення зазначеній у абзаці шостому пункту 81.1 цієї статті особі направлень на проведення перевірки та службових посвідчень, копії наказу про проведення перевірки.

Іншого Головним управлінням ДПС в Одеській області не доведено та судом не встановлено.

Крім того, суд зазначає, що акт недопуску до проведення фактичної перевірки №4448/15-32-07-06-17 від 25.07.2024 року, який став підставою для прийняття рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна, не містить причин відмови.

Будь-яких відомостей щодо отримання такого Акту відповідачем, відомостей щодо відмови відповідача від його підпису, або ж навпаки підписання його вказаний Акт не містить.

Крім того, як вбачається із доданого Акту про недопуск, він був складений 25.07.2024 року, а початок перевірки визначено як 24.07.2024 року, тобто на наступний день з дати початку перевірки, що є порушення вимог податкового законодавства.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області не довело факт відмови у допуску до проведення фактичної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), оскільки в Акті про недопуск не зазначено підстав для відмови, а також, не доведено, що на початку проведення фактичної перевірки представниками Головного управління було надано встановлені законодавством документи, а саме: наказ та направлення на проведення фактичної перевірки, а також службових посвідчень, що є підставою для відмови в допуску.

При цьому судом в межах даної справи не надається оцінка обґрунтованості зазначених податковим органом підстав для проведення перевірки відповідача, оскільки такі обставини можуть бути досліджені лише в межах спору щодо правомірності наказу на проведення перевірки.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Разом з цим, зібраними у справі письмовими доказами у їх сукупності не підтверджено правомірність вимог заявника.

Враховуючи додані до заяви докази та вищенаведені норми Податкового кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність передбаченої підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України обставини, яка є підставою для застосування адміністративного арешту майна платника податків, а відтак й про відсутність підстав для задоволення заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 205, 242-246, 283 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В

У задоволенні заяви Головного управління ДПС у Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про підтвердження обґрунтованості застосування умовного адміністративного арешту майна фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 29.07.2024 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заявник Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166);

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.08.2024 року.

Суддя Г.В. Лебедєва