Справа № 317/310/24
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 липня 2024 року м. Дніпросправа № 317/310/24
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Шальєвої В.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 квітня 2024 року у справі №317/310/24 за позовом ОСОБА_1 до Відділення поліції №2 Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 15 квітня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Головне управління Національної поліції в Запорізькій області подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що вперше відповідачем апеляційну скаргу на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 квітня 2024 року подано в межах строку на апеляційне оскарження, проте ухвалою суду від 30.05.2024 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області повернуто заявнику. 11.06.2024 ГУНП в Запорізькій області повторно подано апеляційну скаргу. Наголошує на тому, що несвоєчасне подання апеляційної скарги відбулось через те, що представник ГУНП в Запорізькій області Трішина Анна Миколаївна згідно з наказом ГУНП в Запорізькій області № 389 о/с від 23.05.2024 перебувала у щорічній відпустці з 27.05.2024 по 09.06.2024. Виконання вищевказаної ухвали суду доручено саме представнику ГУНП Трішиній А.М. Після виходу з відпустки представником усунуто недоліки та повторно подано апеляційну скаргу.

Проаналізувавши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи встановлено, що 18.04.2024 року виготовлено повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Копія рішення суду першої інстанції отримана заявником апеляційної скарги 23.04.2024 року.

30.04.2024 року відповідачем вперше подана апеляційна скарга на рішення від 15.04.2024 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області повернуто скаржнику.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 року про повернення апеляційної скарги відповідачем в касаційному порядку оскаржена не була та є чинною.

В разі повернення апеляційної скарги особа має право повторно подати апеляційну скаргу, але в межах строку звернення до суду з апеляційною скаргою встановленого статтею 295 КАС України, або у разі поновлення пропущеного строку з причин, які будуть визнані судом поважними.

11.06.2024 року Головним управлінням Національної поліції в Запорізькій області повторно подана апеляційна скарга на рішення суду від 15.04.2024 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу заявника апеляційної скарги на те, що оскільки ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 30.05.2024 року про повернення апеляційної скарги у касаційному порядку не скасована та є чинною, то до повторно поданої апеляційної скарги застосовуються вимоги КАС України, як до нової апеляційної скарги.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Враховуючи, те, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції скаржником отримано 23.04.2024 року, а з апеляційною скаргою він звернувся до суду 11.06.2024 року, суд апеляційної інстанції зробив висновок про те, що скаржником пропущено встановлений законом десятиденний строк для звернення до суду з апеляційною скаргою.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що факт попереднього звернення до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом строк не є підставою для поновлення строку звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки надання особі, яка бере участь у справі права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою, не звільняє таку особу від дотримання встановленого законом строку на подання апеляційної скарги.

Крім того, подання первинної апеляційної скарги відповідачем в установлений законом строк не передбачає зупинення строку на апеляційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на апеляційне оскарження.

Суд наголошує, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Суд не приймає аргументи відповідача стосовно того, що несвоєчасне подання апеляційної скарги відбулось через те, що представник ГУНП в Запорізькій області перебувала у щорічній відпустці з 27.05.2024 по 09.06.2024, оскільки ці обставини стосуються виключно внутрішньої організації робочого процесу в державному органі, тобто є суб`єктивними. У свою чергу тривалість процедури оформлення документів безпосередньо залежить від ефективної роботи працівників і не свідчить про наявність особливих і непереборних обставин, які є поважними причинами для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Обставини організації трудового процесу в межах одного державного органу та визначення відповідальних осіб є суб`єктивними, та, відповідно, не можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на викладене, наведені заявником апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судом апеляційної інстанції поважними не визнаються.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 квітня 2024 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Запорізькій області на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 15 квітня 2024 року у справі №317/310/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.А. Шальєва