Справа № 362/3345/24
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року № 362/3345/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

І. Зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №74771559 від 17 квітня 2024 року, винесену старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного суду Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Новальською Юлією Анатоліївною.

ІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані тим, що стягувачем пропущено строки пред`явлення виконавчого документа до виконання. Згідно ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. Крім того, позивач вважає що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки на виконання виконавчого документу постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.12.2021 №ВМ 00004133 вже відкрито виконавче провадження.

Позивач вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена незаконно і підлягає скасуванню. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому ним зазначено, позивачем було оскржено постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 20.12.2021 №ВМ 00004133. За наслідками судового перегляду вказана постанова скасована рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2023 у справі №752/7344/22. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі №752/7344/22 скасоване рішення суду першої інстанції, прийнята нова постанова якою позовні вимоги задоволені частково. Відмовлено в задоволенні позовних вимог, зокрема, в частині вимог про скасування із закриттям провадження постанови від 20.12.2021 №ВМ 00004133 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, яке винесене за ч. 2 ст. 132-1 КпАП України посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) відносно ОСОБА_1 .

ІІІ. Процесуальні дії суду у справі

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2024 (суддя Попович О.В.) адміністративну справу № 362/3345/24 передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду на підставі пункту 2 частини першої статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України.

19.06.2024 наведена вище адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Леонтовичу А.М.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 22.07.2024 о 14:00.

22.07.2024 у судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання з`явився представник позивача, який надав суду пояснення,представник відповідача не з`явився.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з ч. 4 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ч. 4 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що неявка відповідача по справі не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними матеріалами у справі.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Згідно постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00004133 від 20.12.2021р. на позивача було накладено штраф відповідно до ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у розмірі 51 000 грн. За змістом вказаної постанови позивач був притягнений до адміністративної відповідальності на підставі того, що 17.12.2021р. технічним зсобом в автоматичному режимі було зафіксовано рух транспортного засобу MERCEDES-BENZ ACTROS 4140K, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 Правил дорожнього руху України, а саме, із перевантаженням на здвоєні осі транспортного засобу на 40,8% (10,83 тони), на момент винесення вищевказаної постанови позивач був директором Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬТКОМТРАНСМЕХАНІЗАЦІЯ», якому на праві власності належав вантажний автомобіль із кузовом типу «самоскид» марки «MERCEDES-BENZ» моделі ACTROS 4140K із державним номером НОМЕР_2 . Таким чином, відповідно до статті 14-3 КУпАП позивач був суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП. У постанові вказано строк набрання нею законної сили - 05.01.2022.

16 квітня 2024 року Державна служба України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) звернулася до відповідача із заявою про примусове виконання постанови серії ВМ № 00004133 від 20 грудня 2021 року.

17 квітня 2024 року посадовою особою відповідача - старшим державним виконавцем Новальською Юлією Анатоліївною була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 74771559 з виконання постанови № ВМ№00004133 від 20.12.2021 виданої Державною службою України з безпеки на транспорті про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 102 000,00 грн.

Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Норми права, які застосував суд

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст. 1 Закону №1404-VII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом;

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно ст.303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

VI. Оцінка суду

Суд встановив, що виконавчий документ - постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України прийнята Державною службою України з безпеки на транспорті 20.12.2021 набрала законної сили 05.01.2022.

Згідно ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином строк пред`явлення постанови Державної служби України з безпеки на транспорті серії ВМ №00004133 від 20.12.2021р. до виконання закінчився 04.04.2022р.

Разом з тим, 15.03.2022р. були внесені зміни у Закон України «Про виконавче провадження» згідно п. 10-2 розділу XIII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX: визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Вказані зміни набули чинності з моменту їх опублікування з 26.03.2022 року.

Враховуючи наведене суд відхиляє доводи позивача про те, що стягувачем пропущено строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Разом з додатковими поясненнями по справі представником позивача надані і копії документів отримані останнім під час ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень відкритих відносно ОСОБА_1 . Зокрема, представником позивача надано копію заяви Державної служби України з безпеки на транспорті про примусове виконання постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ №00004133 від 20.12.2021р. для стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 102 000,00 грн. вхідний номер 2450 від 23.05.2022р. Також представником позивача надано копію постанови державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Новальською Ю.А. ВП № 69079447 від 24.05.2022р. про відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом. Позивач вважає, що додатковою підставою для скасування оскаржуваної постанови державного виконавця є те, що останнім двічі відкрито виконавче провадження за одним і тим самим виконавчим документом.

А саме, представник позивача зазначає, що про протиправність постанови про відкриття виконавчого провадження №74771559 від 17 квітня 2024 року, винесену старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного суду Київської області Васильківського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Новальською Юлією Анатоліївною свідчить те, що вказаною постановою відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, щодо якого вже було відкрито виконавче провадження - постановою про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії ВМ №00004133 від 20.12.2021р. для стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 102 000,00 грн. Представник позивача вважає вказані доводи такими, що свідчать про протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд не може погодитись з даним твердженням позивача з наступних підстав.

Як вбачається з наданих позивачем документів, а саме, копії постанови про відкриття виконавчого провадження № ВП № 69079447 від 24.04.2022р., остання винесена для примусового виконання постанови ВМ № від 20.12.2021 року, натомість оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження №74771559 від 17 квітня 2024 року винесена для примусового виконання постанови № ВМ 00004133 від 20.12.2021 року, таким чином доводи представника позивача про те, що за одним і тим самим виконавчим документом (постановою серія ВМ №00004133 від 20.12.2021р.) відкриті два виконавчі провадження спростовуються матеріалами справи.

Суд також вважає неспроможними доводи представника позивача про те, що державним виконавцем при винесенні постанови № ВП № 69079447 від 24.04.2022р допущено помилку при зазначенні номеру виконавчого документу, оскільки дата виконавчого документу на виконання якого вона винесена співпадає із датою виконавчого документу за яким винесена оскаржувана постанова з огляду на таке.

З тексту постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024р. у справі №752/7344/22, яким скасоване рішення суду першої інстанції та прийнята нова постанова якою відмовлено в задоволенні позовних вимог, зокрема, в частині вимог про скасування із закриттям провадження постанови від 20.12.2021 №ВМ 00004133 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, яке винесене за ч. 2 ст. 132-1 КпАП України посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (УКРТРАНСБЕЗПЕКА) відносно ОСОБА_1 вбачається, що відносно позивача 20.12.2021 року було складено чотири постанови.

Таким чином, доводи представника позивача, що постанова про відкриття виконавчого провадження № ВП № 69079447 від 24.04.2022р. винесена саме на виконання постанови серія ВМ №00004133 від 20.12.2021р. не найшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На виконання наведених вимог відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, спростовано позовні вимоги та аргументи позивача.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог.

VII. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду належні докази на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи, що позивачу відмовлено в позові, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 31.07.2024