Справа № 620/561/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року Справа № 620/561/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційні скарги Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Територіального управління Державної судової адміністрації України

у Чернігівській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просила:

- визнати незаконними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області, щодо не видачі ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2022 року, померлого годувальника ОСОБА_2 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби померлого годувальника ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області видати ОСОБА_1 довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2022 року померлого годувальника ОСОБА_2 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби померлого годувальника ОСОБА_2 .

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених Законом №3723-ХІІ, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Крім того суд врахував обставини, встановлені судом у справі №620/655/23, та дійшов висновку про наявність у Позивачки права на отримання відповідних довідок.

Також суд першої інстанції зазначив, що оскільки ОСОБА_2 працював на посаді судді в Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, саме на Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області покладено обов`язок щодо видачі довідки про складові його заробітної плати.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, стверджуючи що на суддів не поширюється дія Закону України «Про державну службу», а правовий статус суддів, в тому числі суддівська винагорода та довічне грошове утримання суддів у відставці, регулюються виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, Апелянт зазначає, що довідки на ім`я ОСОБА_2 як державному службовцю не видавались.

Таким чином, територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області наполягає на тому, що у нього відсутні передбачені законодавством підстави для видачі відповідних довідок.

З цих та інших підстав, на думку Апелянта, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2024 та від 15.05.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому вона просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, наполягаючи на власній правовій позиції щодо наявності у Відповідача обов`язку підготувати та видати відповідні довідки згідно з чинним законодавством України.

6. Від Апелянта надійшли заперечення, у яких зазначає, що згідно ст.25 Закону №3723-ХІІ, посаду судді не віднесено до жодної з семи категорій посад державної служби.

Крім того, Апелянт зазначає, що довідки суддям у відставці надаються у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

7. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Судом також встановлено, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 620/655/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії від 04.01.2023 № 52; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 28.12.2022 пенсію по втраті годувальника на підставі Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ у розмірі 70% заробітку померлого чоловіка, ОСОБА_2 , який зазначений у довідці № 03/36-769 від 27.02.2020, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України Чернігівської області та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум.

В подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2023 у справі № 620/655/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задоволено частково; рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 року змінено в мотивувальній та резолютивній частині, виклавши її редакцію наступним чином: «Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії від 04.01.2023 № 52. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.12.2022 № 5198 та прийняти рішення, з урахуванням висновків постанови суду апеляційної інстанції. В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.»/т.1 а.с. 17-20/.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2023 у справі № 620/655/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.12.2022 та прийнято рішення № 52 від 24.10.2023 про відмову в проведенні перерахунку пенсії, перехід з пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення» на пенсію по втраті годувальника згідно Закону України «Про державну службу», оскільки такий перерахунок є недоцільним через відсутність довідок про заробітну плату на посаді державної служби для перерахунку пенсії /т.1 а.с. 7/.

03.11.2023 позивачка звернулась до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області з заявою про видачу їй довідки про складові заробітної плати ОСОБА_2 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на грудень 2022 року, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби /т.1 а.с. 11-12/.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви Відповідачем відмовлено Позивачці у видачі спірних довідок, оскільки ОСОБА_2 перебував на посаді судді, а після відставки мав статус судді у відставці; всі виплати та довідки надавались йому виключно з урахуванням Закону України «Про судоустрій і статус суддів». Водночас Законом України «Про державну службу» встановлено, що дія даного Закону не поширюється на суддів та зважаючи на те, що посада судді не віднесена та не прирівняна до жодної з посад державної служби, територіальне управління не може видати довідку ОСОБА_2 станом на грудень 2022 року, як державному службовцю/т.1 а.с. 8-9/.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами частини 10 статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон № 3723-ХІІ) у разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

У подальшому з 01.05.2016 набрав чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VІІІ "Про державну службу" (надалі - Закон № 889-VІІІ).

У зв`язку з набранням чинності Законом № 889-VІІІ з 01.05.2016 втратив чинність Закон № 3723-VIII окрім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

Згідно із пунктами 10 і 12, 13 розділу XI Закону № 889-VIII державні службовці які на момент набрання законної сили цим законом мають стаж роботи на державній службі 10 або 20 років на посадах віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Особами, які на день набрання чинності цим Законом, перебувають у відставці, відповідно до вимог статті 31 Закону №3723-XII зберігаються гарантії, передбачені цією статтею.

Частина 1, 13, 14 статті 37 Закону № 3723-XII встановлює, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У разі смерті особи у період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (при цьому дітям - незалежно від того, чи були вони на утриманні померлого годувальника), призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї у розмірі 70 відсотків суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на двох і більше членів сім`ї - 90 відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною 10 цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР "Про оплату праці" заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 №15-1 затверджено форму довідки про складові заробітної плати, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.09.2013 за №1661/24193). Постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016№15-2 "Про внесення змін до постанови правління Пенсійного фонду України від 4 вересня 2013 №15-1" з пункту 1 цієї постанови виключений, зокрема, абзац 3 щодо затвердження форми довідки про заробітну плату, що подається для перерахунку пенсії непрацюючим державним службовцям, а також державним службовцям, які на момент перерахунку пенсії працюють на інших посадах, ніж ті, з яких їм призначено (перераховано) пенсію.

У подальшому постанови правління Пенсійного фонду України від 04.09.2013 № 15-1 та від 04.07.2016 № 15-2 втратили чинність на підставі постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям.

Так вказаною постановою було затверджено форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Як вбачається зі змісту пункту 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі - Порядок № 622), право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням стажу державної служби, передбаченого пунктом 2 цього Порядку, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" не призначалася пенсія відповідно до Закону, мають: чоловіки, які досягли віку 62 роки. До досягнення зазначеного віку право на призначення пенсії мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 61 рік - які народилися по 31 грудня 1954; 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 по 31 грудня 1955; жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим зазначене у пункті 3 Порядку № 622 застереження щодо права на призначення пенсії лише особам, яким раніше пенсія за цим законом не призначалась, не узгоджується із змістом статті 37 Закону, позаяк звужує коло осіб, яким видається вищезгадана довідка.

Довідка для призначення пенсії видається державним органом, в якому працювала особа, відповідно до пунктів 4, 5 Порядку № 622.

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року (на день набрання чинності Законом № 889-VIII) певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

12. Водночас, як встановлено Чернігівським окружним адміністративним судом у справі № 620/655/23, а в подальшому Шостим апеляційним адміністративним судом підтверджено: за період із 12.11.1977 по 01.05.2016 померлий чоловік Позивачки мав стаж роботи на посадах віднесених до державної служби 21 рік 12 днів.

13. При цьому, судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

14. Переглядаючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів також враховує усталену практику Верховного Суду, зокрема правову позицію викладену у постановах від 09 листопада 2018 року в справі № 236/3193/16-а, від 22 травня 2022 року в справі № 409/2218/17, у яких сформульовані висновки щодо права утриманців судді, що перебував у відставці, та отримував щомісячне довічне грошове утримання, на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника на підставі статті 37 Закону N 3723-XII.

15. Так, у вказаних постановах Верховний Суд дійшов висновку, що право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частини десятою статті 37 Закону N 3723-XII, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом, зазначивши, що дотримання принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права полягає у тому, що, приймаючи нові умови пенсійного забезпечення згідно із Законом N 889-VIII, Верховна Рада України закріпила право певних осіб на конкретні умови призначення пенсії, зокрема, пенсії державного службовця шляхом відсилання до норм Закону, який, серед іншого, передбачає такий вид пенсійного забезпечення, як призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

16. З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Апелянта щодо відсутності правових підстав для надання довідки про складові заробітної плати ОСОБА_2 , як державного службовця.

17. Крім того, апеляційний суд не приймає до уваги посилання ТУ ДСА у Чернігівській області на те, що суддівська винагорода та довічне грошове утримання судді у відставці регулюється виключно Законом України «Про судоустрій і статус суддів», оскільки вказане не є спірним у межах цих правовідносин та не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

18. Водночас, колегія суддів зазначає, що лише після отримання спірних довідок, Позивачка зможе реалізувати гарантоване Конституцією України право на соціальний захист.

19. При цьому, як правильно зазначено судом першої інстанції, саме на Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області покладено обов`язок щодо видачі довідки про складові заробітної плати ОСОБА_2 .

20. Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

21. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

22. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

23. Таким чином, апеляційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року- без змін.

24. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року-без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 31 липня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк