Справа № 480/8788/21
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-07-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2024 року Справа № 480/8788/21

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп`яненко О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,

представника позивача - Петрищева О.О.

представника 3-ї особи - Пономарьова І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Сумській області, 3-тя особа - Головне управління Державної податкової служби у Сумській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, який після уточнення вимог мотивує тим, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/1542/16 від 27.05.2016 скасовано наказ Міністерства доходів і зборів про звільнення ОСОБА_1 , поновлено його на посаді начальника ДПІ у м. Суми ГУ ДФС у Сумській області з 18.02.2016, стягнуто середні заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішення в частині поновлення на посаді було виконано лише 17.08.2021 наказом наказом ДФС України № 1169-0 "Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 " У зв`язку з цим вважає, що має право отримання заробітної плати за час вимушеного прогулу за період з 28.05.2016 по день поновлення 17.08.2021, з розрахунку 202,13грн. середньоденного заробітку.

Просить визнати неправомірними дії ДФС України, що полягали у невиконанні більше одного року не з вини позивача рішення суду про поновлення на роботі, стягнути з ГУ ДФС у Сумській області 263779,65грн.

Відповідач ГУ ДФС у Сумській області у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що уповноваженим органом на виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 є ДФС України. Постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2016 була скасована постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 і з цієї дати не було підстав для поновлення на роботі позивача. Позивач просить стягнути середній заробіток з ГУ ДФС, але не наводить цьому ніяких обґрунтувань. До ГУ ДФС у Сумській області для виконання рішення позивач не звертався. Просить у задоволенні вимог до ГУ ДФС у Сумській області відмовити.

Відповідачем - ДФС України відзив на уточнену позовну заяву не подано, про наявність для цього поважних причин не повідомлено, що відповідно до вимог ст. 159 ч. 4 КАС України суд кваліфікує як визнання позову.

У судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав із зазначених підстав.

Представник ГУ ДПС у Сумській області покладається на розсуд суду. Пояснив у судовому засіданні, що після уточнення позовних вимог та з урахуванням висновків Верховного Суду у цій справі, ГУ ДПС у Сумській області є 3-ю особою, ніяких вимог до нього не заявлено.

Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №804/1542/16 від 27.05.2016 задоволено позовні вимоги позивача до ДФС України, Державної податкової інспекції у м. Сумах, ГУ ДФС у Сумській області. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника ДПІ у м. Сумах ГУ Міндоходів у Сумській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника ДПІ з 18.02.2016 та стягнуто з ДФС України середній заробіток за час вимушеного прогулу. Допущено негайне виконання постанови суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за один місяць (т.1а.с.6-8).

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016 скасовано постанову суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.03.2020 скасовано постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.11.2016, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2016 залишено в силі (т.1 а.с.9-16).

Наказом ДФС України від 06.08.2021 №1169-0 ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника ДПІ у м. Сумах ГУ ДФС у Сумській області з 18.02.2016 (а.с.17). Позивача ознайомлено з наказом 17.08.2021 (а.с.18)

Тобто, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2016 в частині поновлення позивача на посаді виконана 17.08.2021.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Згідно зі ст. 236 КЗпП України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Отже, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і фактично допущено до роботи такого працівника. При цьому працівник повинен бути обізнаним про наявність наказу про його поновлення на роботі і йому повинно бути фактично забезпечено доступ до роботи і можливості виконання своїх обов`язків.

К було зазначено, позивача ознайомлено з наказом про його поновлення на посаді на виконання судового рішення лише 17.08.2021, що підтверджується його підписом на наказі від 09.08.2021 (т.1 а.с.17-18). Суд вважає, що ДФС України, як орган, повноважний приймати рішення про поновлення на посаді начальника ДПІ у м Сумах, та у зв`язку з цим зобов`язаний виконати судове рішення, допустив протиправну бездіяльність, що полягала у невиконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді. У зв`язку з цим позивач має право, відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України, на отримання середнього заробітку за весь час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, а саме з 28.05.2016 до 17.08.2021.

Уточнюючи позовні вимоги позивач просить стягнути середній заробіток з ГУ ДФС у Сумській області. Суд вважає позовні вимоги у цій частині необґрунтованими.

Верховним Судом неодноразово наголошувалось, зокрема і у постанові за наслідками касаційного перегляду справи, яка розглядається судом, що стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі є видом відповідальності особи, уповноваженої на виконання судового рішення. У справі, яка розглядається, на момент виникнення правовідносин, повноваження призначення та звільнення з посади начальника ДПІ у м. Суми належали саме ДФС України. На користь цього свідчить той факт, що саме наказом голови ДФС України ОСОБА_1 Було поновлено на посаді на виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Враховуючи наведені обставини, а також те, що в уточненій позовній заяві позивачем вимога про стягнення середнього заробітку за затримку виконання судового рішення до ДФС України не заявлена, з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог. Стягнути середній заробіток за час затримки виконання судового рішення саме з ДФС України.

Відповідно до постанови Дніпропетровського адміністративного суду від 27.05.2016 у справі № 804/1542/16 середньоденний заробіток ОСОБА_1 перед звільненням становив 202,13 грн. Ця обставина сторонами не оспорюється.

Виходячи з тривалості затримки виконання постанови суду про поновлення на роботі з 28.05.2016 по 16.08.2021 включно, стягненню підлягає 263577,52грн. (202,13 грн. х 1304 робочі дні).

Позивач просить стягнути на свою користь судові витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10000 грн.

Відповідно до ст. 132 ч.ч 1, 3 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрат на професійну правничу допомогу віднесено до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 139 ч. 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 30 закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

До позову додано ордер на надання правничої допомоги та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також договір договір про надання правової допомоги від 21.02.2024 № 21/02 відповідно до якого адвокат зобов`язався надати допомогу позивачу у справі № 480/8788/21, тобто тієї, що розглядається судом. Відповідно до п. 4 договору сторонами визначено гонорар у твердій сумі 100000 грн., що не залежить від кількості засідань та витраченого адвокатом часу (т. 2 а.с. 64-66). Також на підтвердження витрат на оплату наданих послуг надано копію квитанції та платіжної інструкції про сплату10000 грн. ( а.с. 67).

При визначенні розміру відшкодування суд враховує обсяг наданих послуг, тривалість розгляду справи, обсяг матеріалів, що опрацьовані адвокатом. Також суд враховує, що відповідачем ніяких клопотань про зменшення розміру відкшкодування у зв`язку з неспівмірністю не подано. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ДВС України на відшкодування витрат на правничу допомогу 10000 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, про визнання дій неправомірними та стягнення коштів задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, що полягала у затримці виконання постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2016 у справі про поновлення на роботі ОСОБА_1 .

Стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 28.05.2016 по 16.08.2021 включно у розмірі 263577,52грн. (двісті шістдесят три тисячі п`ятсот сімдесят сім) грн. 52коп.

Стягнути з Державної фіскальної служби України ( 04053, м. Київ, Львіська площа, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 10000 (десять тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01.08.2024

Суддя О.В. Соп`яненко