Справа № 460/5024/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 серпня 2024 року м. Рівне №460/5024/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: не прибув, відповідачів: представники не прибули, третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доТериторіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Березнівського районного суду Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна судова адміністрація України,
про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

13.05.2024 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Березнівського районного суду Рівненської області про визнання протиправним наказу Березнівського районного суду Рівненської області №3-К/а від 13.02.2024 щодо встановлення надбавки за вислугу років державним службовцям апарату суду на 2024 рік (з 01 січня 2024 року), скасування наказу Березнівського районного суду Рівненської області №3-К/а від 13.02.2024 в частині, що стосується позивача та зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Березнівського районного суду Рівненської області «Про встановлення надбавки за вислугу років працівникам апарату Березнівського районного суду Рівненської області» №4-К/а від 17.05.2016 з 01 січня 2024 року.

Ухвалою від 14.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/5024/24. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 06.06.2024.

Ухвалою суду від 06.06.2024 за клопотанням представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою від 12.06.2024 суд визнав причини пропуску строку звернення до суду з позовом поважними та поновив ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Березнівського районного суду Рівненської області. Підготовче засідання у справі призначив на 27.06.2024.

20.06.2024 надійшло клопотання представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду через пропуск нею строку звернення до суду та через відсутність підпису на її заяві про поновлення строку звернення до суду від 07.06.2024.

З огляду на те, що судом 12.06.2024 постановлено ухвалу про визнання причин пропуску строку звернення до суду з позовом поважними та поновлення такого строку, підстав для повторної оцінки відповідних обставин справи немає. Відповідно, клопотання відповідача 20.06.2024 суд залишив без розгляду.

В підготовчому засіданні 27.06.2024, до участі в справу в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів залучено Державну судову адміністрацію України, позаяк дана установа є головним розпорядником коштів Державного бюджету України. З огляду на вказане в підготовчому засіданні оголошено перерву до 18.07.2024.

Ухвалою від 18.07.2024 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні на 01.08.2024.

В судове засідання сторони не прибули, подали клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно з позовною заявою, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що вона з 12 березня 2001 року по 02 березня 2008 року працювала в Березнівському районному суді на посаді секретаря судового засідання, а 03 березня 2008 року і по даний час - на посаді судового розпорядника. Згідно наказу про встановлення надбавки за вислугу років на державній службі працівникам апарату Березнівського районного суду Рівненської області №12-К/а від 07.03.2018 їй було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 % посадового окладу, як такій, вислуга років якої на державній службі станом на 2018 рік становить 17 років. 01 січня 2024 року набрав чинності Закон України «Про державний бюджет України на 2024 рік» №3460-ІХ, абзацом другим пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» якого визначено, що надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2% посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30% посадового окладу. На виконання вимог зазначеного Закону наказом Березнівського районного суду Рівненської області №3-К/а від 13.02.2024 їй було встановлено надбавку за вислугу років на державній службі на 2024 рік (з 01 січня 2024 року) у розмірі 30% посадового окладу, як такій вислуга якої на державній службі становить 22 роки 9 місяців 21 день. Вважає, що внаслідок таких протиправних дій були порушені її права на належний рівень оплати праці державних службовців, гарантовані статтями 50 та 52 Закону України «Про державну службу».

Згідно з відзивом на позов, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області вимоги не визнає. Свої заперечення сторона відповідача обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», у 2024 році заробітна плата державного службовця органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України. Згідно з абзацом 2 цього ж пункту, надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2% посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30% посадового окладу. Пунктом 13 цього ж розділу зазначено, що умови оплати праці державних службовців, передбачені Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», не застосовуються для державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. Оплата праці таких державних службовців здійснюється відповідно до умов, встановлених на 2023 рік, при цьому стимулюючі виплати можуть бути нараховані в граничному розмірі до 50% посадового окладу на місяць. Відповідно до листа ДСА України №8-4279/24 від 12.02.2024 результати класифікації посад державної служби Березнівського районного суду Рівненської області погоджені з 25.01.2024. Враховуючи Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» та роз`яснення Національного агентства України з питань державної служби №176-р/з від 10.01.2024 щодо умов оплати праці державних службовців державних органів, які провели класифікацію посад державної служби, Березнівським районним судом Рівненської області було видано наказ №3-К/а від 13.02.2024. Сторона даного відповідача звертала увагу, що положення пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», якими визначено надбавку за вислугу років на державній службі в максимальному розмірі 30% посадового окладу, є чинними, не конституційними не визнавались та не скасовувались, а тому підлягають виконанню.

Згідно з відзивом на позов, Березнівський районний суд Рівненської області вимоги не визнає. Свої заперечення сторона відповідача обґрунтовує тим, що за статтею 23 Бюджетного Кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом. Стаття 48 Бюджетного кодексу України визначає, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України, не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої статті цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються. Частиною першою статті 51 Бюджетного кодексу України визначено, що керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах. Відповідно до статті 119 Бюджетного кодексу України нецільове використання бюджетних коштів, тобто витрачання їх на цілі, що не відповідають бюджетним призначенням, встановленим законом про державний бюджет, має наслідком, крім зменшення асигнувань на суму коштів, що витрачені не за цільовим призначенням, також і притягнення відповідних посадових осіб до дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності у порядку, визначеному законами України. Згідно з положеннями статті 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» №3460-IX від 09.11.2023 щодо встановлення на рівні 2% посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30% посадового окладу, є чинним, неконституційним не визнавались та не скасовувались, а відтак підстави для їх незастосування відсутні. За наведеного вважає, що діяв в межах закону, оскільки обрання саме цього відсотку посадового окладу державного службовця за кожен календарний рік, не є свавільними діями, а виконанням прямої вказівки Закону №3460-IX.

Державна судова адміністрація України подала письмові пояснення по суті справи, в яких вказала про те, що згідно з частинами другою-третьою статті 95 Конституції України виключно законом України про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. У статті 50 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 зазначено, що джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет. Порядок формування фонду оплати праці державних службовців у державному органі, а також порядок преміювання державних службовців затверджуються Кабінетом Міністрів України. Частиною восьмою цієї ж статті Закону встановлено, що особливості оплати праці державних службовців в апаратах (секретаріатах) судів та інших органах системи правосуддя визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VII від 02.06.2016. Статтею 149 Закону №1402-VII визначено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України. Згідно статтею 150 Закону №1402-VII розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до найнижчої за умовами оплати праці посади державної служби, установлюється в розмірі, встановленому законодавством про державну службу. Розмір посадових окладів інших працівників апарату суду збільшується на відповідний коефіцієнт пропорційно посадовим окладам працівників, посади яких віднесені до попередньої за умовами оплати праці посади державної служби в такому суді з урахуванням юрисдикцій державних органів. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що схема посадових окладів із визначенням коефіцієнтів для державних службовців судів, органів та установ системи правосуддя затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Державної судової адміністрації України. На виконання Закону №3460-IX Кабінет Міністрів України постановою №1109 від 23.10.2023 затвердив каталог типових посад державної служби і критерії віднесення до таких посад, алгоритм проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану, а також установив, що у 2023 році з метою підготовки до впровадження у 2024 році єдиних підходів в оплаті праці державних службовців на основі класифікації посад державної служби після набрання чинності законом щодо зміни моделі оплати праці державних службовців класифікація посад державної служби державними органами проводиться у місячний строк з дня набрання чинності цією постановою згідно з Алгоритмом проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану, затвердженим цією постановою. Відтак, у 2024 році оплата праці державних службовців (в тому числі апаратів судів) державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» №1409 від 29.12.2023. Отже, норми Закону №3460-IX застосовуються до тих державних органів, що пройшли класифікацію посад державної служби. Березнівський районний суд пройшов таку класифікацію.

Дослідженими по справі доказами суд встановив таке.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 12.03.2001 призначена на посаду секретаря судового засідання Березнівського районного суду. 12.03.2001 -прийняла присягу державного службовця. 03.03.2008 переведена на посаду судового розпорядника, яку і обіймає натепер (а.с.18-22).

Наказом керівника апарату суду №12-К/а від 07.03.2018 ОСОБА_1 з 12.03.2018 встановлено надбавку за вислугу років на державній службі у розмірі 50 % посадового окладу, як такій, що має стаж державної служби 17 років (а.с.23).

Наказом керівника апарату «Про встановлення надбавки за вислугу років державним службовцям апарату суду на 2024 рік» №3-К/а від 13.02.2024, відповідно до ст.46 Закону України «Про державну службу», пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №229 від 25.03.2016, Положення про апарат Березнівського районного суду Рівненської області, затвердженого рішенням зборів суддів №3 від 19.02.2019, наказу керівника апарату суду «Про проведення класифікації посад державної служби в Березнівському районному суді Рівненської області» №18/а від 27.10.2023, велено встановити з 01 січня 2024 року державним службовцям апарату Березнівського районного суду Рівненської області надбавку за вислугу років на державній службі на рівні 2 % посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30% посадового окладу, у тому числі, ОСОБА_1 - судовому розпоряднику, в розмірі 30% посадового окладу, як такій, стаж державної служби якої станом на 01.01.2024 становить 22 роки 9 місяців 21 день. Відділу планово-фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області наказано провести перерахунок надбавок за вислугу років на державній службі державним службовцям суду з 01.01.2024 та здійснювати їх виплату у 2024 році згідно з пунктом 1 цього наказу (а.с.24-25).

Не погодившись з наказом №3-К/а від 13.02.2024 у частині встановленого їй розміру надбавки за вислугу років з 01.01.2024 на рівні 30% місячного посадового окладу, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Структура заробітної плати визначена статтею 2 Закону України «Про оплату праці» №108/95-ВР від 24.03.1995 та включає в себе такі складові:

- основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців);

- додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці; включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій);

- інші заохочувальні та компенсаційні виплати (виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

За частиною першою статті 13 Закону №108/95-ВР, оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням регулює Закон України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015.

Частина перша статті 5 Закону №889-VIII визначає, що правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, Законом України «Про державну службу» та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

В силу вимог частини другої цієї ж статті, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

А згідно з частиною четвертою - особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до частини першої статті 150 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02.06.2016 призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони регулюються нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з частиною четвертою цієї ж статті, розмір посадового окладу працівника апарату суду, посада якого віднесена до найнижчої за умовами оплати праці посади державної служби, установлюється в розмірі, встановленому законодавством про державну службу. Розмір посадових окладів інших працівників апарату суду збільшується на відповідний коефіцієнт пропорційно посадовим окладам працівників, посади яких віднесені до попередньої за умовами оплати праці посади державної служби в такому суді з урахуванням юрисдикцій державних органів.

А в силу вимог частини шостої - схема посадових окладів із визначенням коефіцієнтів для державних службовців судів, органів та установ системи правосуддя затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням Державної судової адміністрації України.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону №889-VIII державний службовець має право, в тому числі на оплату праці залежно від займаної посади, результатів службової діяльності, стажу державної служби, рангу та умов контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно з частиною першою статті 46 Закону №889-VIII стаж державної служби дає право на встановлення державному службовцю надбавки за вислугу років.

За приписами частин першої- другої статті 50 Закону №889-VIII держава забезпечує достатній рівень оплати праці державних службовців для професійного виконання посадових обов`язків, заохочує їх до результативної, ефективної, доброчесної та ініціативної роботи. Заробітна плата державного службовця складається з:

посадового окладу;

надбавки за вислугу років;

надбавки за ранг державного службовця;

премії (у разі встановлення).

Згідно з частиною четвертою цієї статті джерелом формування фонду оплати праці державних службовців є державний бюджет.

А відповідно до частини восьмої - особливості оплати праці державних службовців в апаратах (секретаріатах) судів та інших органах системи правосуддя визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною першою статті 52 Закону №889-VIII передбачено, що надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 3% посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50% посадового окладу.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що стаття 43 Конституції України гарантує право на працю, яке включає в себе право на оплату праці не нижче встановленого державою мінімального розміру.

Законодавство про плату праці передбачає, що структура заробітної плати включає в себе доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством.

При цьому, особливості оплати праці державних службовців в апаратах (секретаріатах) судів та інших органах системи правосуддя, які визначені Законом №1402-VIII, не врегульовують питання, пов`язані з обчисленням та виплатою надбавки за вислугу років, отже, визначення відповідного права здійснюється на підставі норм Закону №889-VIII.

Також слід зазначити, що частина перша статті 5 Закону № 889-VIII передбачає можливість правового регулювання державної служби також іншими законами України.

9 листопада 2023 року Верховна Рада України ухвалила Закон України «Про Державний бюджет на 2024 рік» №3460-IX, пункт 12 розділу «Прикінцеві положення» якого передбачає, що у 2024 році заробітна плата державного службовця державного органу, який провів класифікацію посад державної служби, складається з посадового окладу, надбавки за ранг державного службовця, надбавки за вислугу років, місячної або квартальної премії, компенсації за додаткове навантаження та за вакантною посадою, грошової допомоги, що виплачується з наданням щорічної основної оплачуваної відпустки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та інших доплат, передбачених законами України.

Надбавка за вислугу років на державній службі встановлюється на рівні 2% посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30% посадового окладу.

Грошова допомога, що виплачується державному службовцю під час надання щорічної основної відпустки, визначається у розмірі суми посадового окладу, надбавки за вислугу років та надбавки за ранг державного службовця станом на останній день місяця, що передує першому дню такої відпустки, незалежно від фактично відпрацьованого часу в місяці.

Норми Закону України «Про державну службу» щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, Законом №3460-ІХ на 2024 рік запроваджено інше правове врегулювання умов та порядку оплати праці державних службовців, зокрема, структури заробітної плати державного службовця та порядку обчислення надбавки за вислугу років.

При цьому, Закон №3460-ІХ містить застереження про те, що Закон №889-VIII щодо умов та порядку оплати праці державних службовців застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Вказані положення Закону №3460-ІХ є чинними, в установленому законом порядку неконституційними не визнавались, а суд адміністративної юрисдикції не наділений повноваженнями надавати оцінку їх відповідності Конституції України.

Слід зазначити, що норми Закону №889-VIII та Закону №3460-ІХ є нормами одного ієрархічного рівня, а тому, з урахуванням принципу «lex posterior derogat priori» підлягає застосуванню закон, прийнятий у часі пізніше, тобто Закон №3460-ІХ.

Водночас, вказані закони не співвідносяться між собою як загальний та спеціальний, оскільки у сфері оплати праці загальним законом є Закон №108/95-ВР, а Закон №889-VIII визначає особливості регулювання оплати праці державних службовців, у тому числі, з урахуванням особливостей оплати праці державних службовців в апаратах (секретаріатах) судів та інших органах системи правосуддя, які визначаються Законом №1402-VIII.

Окремо слід наголосити на тому, що пункт 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону №3460-IX визначає нову структуру заробітної плати державного службовця лише того державного органу, який провів класифікацію посад державної служби.

Згідно ж з пунктом 13 Прикінцевих положень Закону №3460-IX умови оплати праці державних службовців, передбачені цим Законом, не застосовуються для державних службовців у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби. Оплата праці таких державних службовців здійснюється відповідно до умов, встановлених на 2023 рік, при цьому стимулюючі виплати можуть бути нараховані в граничному розмірі до 50% посадового окладу на місяць.

На виконання пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону №3460-IX Кабінет Міністрів України постановою «Про підготовку до запровадження умов оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» №1109 від 23.10.2023 затвердив каталог типових посад державної служби і критерії віднесення до таких посад, алгоритм проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану, а також установив, що у 2023 році з метою підготовки до впровадження у 2024 році єдиних підходів в оплаті праці державних службовців на основі класифікації посад державної служби після набрання чинності законом щодо зміни моделі оплати праці державних службовців класифікація посад державної служби державними органами проводиться у місячний строк з дня набрання чинності цією постановою згідно з Алгоритмом проведення класифікації посад державної служби в умовах воєнного стану, затвердженим цією постановою.

З метою упорядкування умов оплати праці державних службовців державних органів на основі класифікації посад Кабінет Міністрів України 29.12.2023 прийняв постанову «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році» №1409 , якою затвердив схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад. Пунктом 3 такої постанови установлено, що: «схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 9, ст. 284; 2022 р., № 12, ст. 667; 2023 р., № 9, ст. 642), не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби; під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 "Питання оплати праці працівників державних органів" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 9, ст. 284; 2020 р., № 12, ст. 478), для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.» Зазначена постанова набрала чинності з 1 січня 2024 року.

Судом встановлено, що Березнівський районний суд провів класифікацію посад (а.с.51, 61-62, 136-139).

Відповідно до цього ним були внесені зміни до штатного розпису на 2024 рік і з вказівкою на класифікацію посад змінено показники посадових окладів і місячний фонд заробітної плати (а.с.132-133, 140-141).

Проаналізувавши розміри посадових окладів державних службовців Березнівського районного суду, які обіймали і обіймають посаду «судового розпорядника», суд встановив, що за штатним розписом на 2023 рік посадовий оклад становив 5368 грн., на 2024 рік спершу був визначений на рівні 5368 грн., а відповідно до змін з урахуванням Закону №3460-IX та постанови КМУ №1409 посадовий оклад становить 8591 грн.

Наведене свідчить на користь того, що посадовий оклад позивача у 2024 році, після внесення у лютому 2024 року змін до штатного розпису збільшився більше ніж на 60%.

Що стосується надбавки за вислугу років, то впродовж 2023 року її розмір у відсотковому відношенні складав 50% посадового окладу і, відповідно, її щомісячна сума при умові отримання заробітної плати за повний місяць, становила 2684 грн. (5368 грн. х 50%) (а.с.147).

У 2024 році, після збільшення посадових окладів, і зменшення відсоткового значення надбавки за вислугу років до 30%, щомісячна сума надбавки позивача, при умові отримання заробітної плати за повний місяць, становила 2577,30 грн. (8591 х 30%) (а.с.148).

Таким чином, навіть без урахування надбавки за ранг державного службовця та щомісячної премії, позивач з 01.01.2024 почала отримувати значно більшу заробітну плату ніж до того (5368 грн. + 2684 грн. = 8052 грн., проти 8591 грн.+ 2577,30 грн. = 11168,30 грн.).

Позивачка не навела суду жодних аргументів стосовно того, що внаслідок застосованого наказом №3-К/а від 13.02.2024 обмеження надбавки за вислугу років зменшився фактичний розмір її заробітної плати як державного службовця. Наведене ж вище свідчить на користь того, що матеріальне забезпечення позивачки у 2024 році покращилось.

За наведеного, суд взагалі не вбачає порушеного права, яке підлягає судовому захисту.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачі не мали підстав для незастосування положень пункту 12 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 3460-ІХ, які є чинними, у встановленому порядку неконституційними не визнавались, а тому спірні дії та наказ суд вважає правомірними.

Також відсутні будь-які правові підстави для того, щоб надбавку за вислугу років, встановлену наказом №4-К/а від 17.05.2016, тобто до посадових окладів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №15 від 18.01.2017, застосовувати до посадових окладів, затверджених постановою Кабінет Міністрів України №1409 від 29.12.2023.

Якщо ОСОБА_1 з якихось причин не влаштовувала зміна моделі оплати її праці, пов`язана з проведенням класифікації посад державної служби за новим алгоритмом, вона повинна була заявити про це на відповідному етапі роботодавцю.

Разом з тим, ОСОБА_1 погодилася з класифікацією посад державної служби в Березнівському районному суді, яка проводилась за наказом №18а від 27.10.2023, а відповідно і зі схемою посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області, Березнівського районного суду Рівненської області про визнання протиправним наказу Березнівського районного суду Рівненської області №3-К/а від 13.02.2024 щодо встановлення надбавки за вислугу років державним службовцям апарату суду на 2024 рік (з 01 січня 2024 року), скасування наказу Березнівського районного суду Рівненської області №3-К/а від 13.02.2024 в частині, що стосується позивача та зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату надбавки за вислугу років на державній службі відповідно до статті 52 Закону України «Про державну службу» та наказу Березнівського районного суду Рівненської області «Про встановлення надбавки за вислугу років працівникам апарату Березнівського районного суду Рівненської області» №4-К/а від 17.05.2016 з 01 січня 2024 року, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області (вул. Симона Петлюри, буд. 10,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 26259988) Відповідач - Березнівський районний суд Рівненської області (вул. Київська, буд. 3,м. Березне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,34600, ЄДРПОУ/РНОКПП 26406136)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна судова адміністрація України Адреса: вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601, .

Повний текст рішення складений 01 серпня 2024 року

Суддя Н.В. Друзенко