Справа № 200/4378/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

05 серпня 2024 року Справа №200/4378/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №200/4378/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які виразились у незастосуванні п. 4 Постанови КМУ № 704 в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року, та п. 1 Приміток до Додатку 1 та Приміток до Додатку 14 до цієї постанови при обчисленні ОСОБА_1 розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 29 січня 2020 року по 09 травня 2023 року (включно), шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити з 29 січня 2020 по 09 травня 2023 року ОСОБА_1 перерахунок та виплату грошового забезпечення, включаючи щомісячні основні і додаткові види грошового забезпечення, а також одноразові додаткові види грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року, на 01 січня 2022 року та на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1 і 14 до Постанови КМУ № 704, та виплатити різницю з урахуванням виплачених сум.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 26 липня 2016 по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяцю січень 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26 липня 2016 по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяцю січень 2008 року для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягала у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 200/4378/23 змінено в мотивувальній частині. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі № 200/4378/23 залишено без змін.

Таким чином, рішення суду по справі №200/4378/23 від 26.10.2023 року набрало законної сили, відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду - 15.02.2024 року.

11 березня 2024 року були видані виконавчі листи.

У липні 2024 року, від представника позивача, адвоката Горбачової Г.М. до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №200/4378/23, в якій зазначено наступне, що на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 був направлений адвокатський запит, в якому поставлено питання про виконання рішення суду по справі №200/4378/23 від 26 жовтня 2023 року у добровільному порядку. Згідно відповіді від відповідача за №09/02/648 від 15.07.2024 року, виплата позивачу за рішенням суду буде здійснена після цільового фінансування. Представник позивача зауважив, що згідно даних АСВП, у період з 01.01.2024 по 06.07.2024 року відділами державної виконавчої служби Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито 61 виконавче провадження за якими боржником є ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є невиконаними. Представник позивача просила зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року по справі №200/4378/23.

Про надходження на адресу суду вищезазначеної заяви від представника позивача відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна відмітка в графі «статус доставки учасникам процесу» навпроти графи «відповідач (боржник)» зазначене ІНФОРМАЦІЯ_2 в графі «наявність кабінету ЕС» зазначена відповідна відмітка, в графі «доставлено» наявна відповідна відмітка, дата та час доставки зазначена 23.07.2024 року та копія заяви була надіслана на адресу відповідача засобами поштового зв`язку «Укрпошта», що підтверджується наявною в матеріалах справи копією накладної №888 від 23.07.2024, квитанції та опису вкладеного відправлення, тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 про надходження вищезазначеної заяви від представника позивача на адресу суду був повідомлений належним чином.

Згідно з опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

На підставі зазначеного, з огляду на запровадження на території України воєнного стану, з метою недопущення випадків загрози життю, здоров`ю та безпеці учасників справи, сторони в судове засідання не викликались. Розгляд зазначеного клопотання проводився у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до наявних в матеріалах заяви доказів наданих представником позивача разом із заявою про встановлення судового контролю, вбачається.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.10.2023 року у справі №200/4378/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволений повністю.

Рішення суду відповідачем було оскаржено до апеляційного суду та відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року - рішення суду змінено в мотивувальній частині та в іншій частині рішення суду залишено без змін. З урахуванням наведеного, рішення по справі набрало законної сили 15.02.2024 року.

Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії адвокатського запиту поданого представником позивача від 05.07.2024 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій представник позивача просила виконати рішення суду по справі №200/4378/23 від 26.10.2023 року в добровільному порядку.

На свій адвокатський запит, представник позивача отримала відповідь від відповідача за №09/02/648 від 15.07.2024 року, в якій було зазначено, що стосовно нарахування та виплати позивачу за рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4378/23 від 26.10.2023 року виплата буде здійснена після цільового фінансування.

Суд зауважує, що відповідно до вимог розділу 5 Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, самопредставництва, представництва інтересів Міністерства оборони України та Збройних Сил України у судах та інших державних органах, виконання судових рішень затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.12.2016 року №744, передбачено:

- пункт 5.1: судове рішення може бути виконано в добровільному або в примусовому порядку. Примусове виконання судових рішень покладається на органи державної виконавчої службу України. Рішення про стягнення коштів з державних органів виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються законодавством України.

- пункт 5.2: керівники структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, командири (начальники, керівники) військових частин (установ, організацій), підприємств зобов`язані виконувати судові рішення, які набрали законної сили, та виконавчі документи (далі судові рішення та виконавчі документи), установлені Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

- пункт 5.3: у разі надходження судових рішень та виконавчих документів до структурних підрозділів Міноборони, Генерального штабу, військових частин (установ, організацій), підприємств їх командири (начальники, керівники) зобов`язані забезпечити їх реєстрацію, розгляд та організацію виконання. Для організації безпосереднього виконання судових рішень та виконавчих документів призначаються відповідальні посадові особи. У разі необхідності відповідальним посадовим особам надається довіреність у порядку, визначеному цією Інструкції. Виконавчі документи обліковуються відповідальними посадовими особами в Журналі обліку виконавчих документів (додаток 7).

- пункт 5.5: у разі отримання судового рішення, прийнятого не на користь структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, військової частини (установи, організації), підприємства, або виконавчих документів за таким рішенням відповідальні посадові особи зобов`язані: користуватися правами і обов`язками сторін та інших учасників виконавчого провадження, визначеними Законом України Про виконавче провадження; з`ясувати, чи набрало судове рішення в установленому порядку законної сили; забезпечити облік та зберігання судових рішень та виконавчих документів у порядку, визначеному цією Інструкцією; готувати керівнику структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства письмові пропозиції щодо порядку виконання судового рішення, а також пропозиції щодо можливості його оскарження; вжити заходів щодо виконання судового рішення та недопущення нанесення збитків державному бюджету під час його виконання, а в установлених законодавством випадках забезпечити апеляційне (касаційне) оскарження судового рішення та зупинення (закриття) виконавчого провадження; після вчинення виконавчих дій, фактичного виконання судового рішення або відкриття, зупинення (закриття) виконавчого провадження забезпечити невідкладне повідомлення органів державної виконавчої служби України про фактичне виконання судового рішення із наданням копій підтверджуючих документів, а також надати доповідь керівнику структурного підрозділу Міноборони, Генерального штабу, командиру (начальнику, керівнику) військової частини (установи, організації), підприємства та відповідної юридичної служби. Доповідь про фактичне виконання судового рішення надається також до юридичної служби апарату Міноборони (через територіальне юридичне управління), якщо стороною у справі є Міноборони.

Суд зауважує, що відповідач був належним чином повідомлений про набрання законної сили рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/4378/23 від 26.10.2023 року, оскільки ним на це рішення була подана апеляційна скарга до Першого апеляційного адміністративного суду.

В той же час, як встановлено судом та підтверджується представником позивача відповідно до наданої на адресу суду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, відповідачем у добровільному порядку не було виконано рішення суду по справі №200/4378/23 та як сам відповідач зазначив у своїй відповіді від 15.07.2024 року виплата позивачу буде здійснена після цільового фінансування.

Ознайомившись з матеріалами заяви та поданими та наявними доказами, суд зазначає наступне.

Статтею 382 КАС України передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У відповідності до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КАС України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту, накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі неподання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини не виконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення Ліпісвіцька проти України№11944/05 від 12.05.2011).

У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002, Ромашов проти України від 27.07.2004, Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У Рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З огляду на викладене, суд вправі вживати заходи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.

Окрім цього, суд наголошує, що статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Враховуючи те, що до суду не надано доказів виконання рішення суду по справі №200/4378/23, суд вважає за можливе встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) строк для подання звіту.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 295, 297, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) протягом 90 днів з дня набрання законної сили цієї ухвали суду подати звіт про виконання судового рішення від 26.10.2023 по справі №200/4378/23.

Копію ухвали направити ІНФОРМАЦІЯ_1 для виконання рішення.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя І.О. Голошивець