Справа № 420/20336/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
02 серпня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко O.A., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду 26.06.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
- визнати протиправною та незаконною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 по нарахуванню та виплаті заборгованості ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заробітної плати з 24.02.2022 року до 30.09.2023 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заробітну плату за період із 24.02.2022 року по 30.09.2023 рік за посадою, яку вона обіймала по день звільнення.
Ухвалою 01.07.2024 року позов залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.
В ухвалі роз`яснено, що виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом та доказів на їх підтвердження.
У заяві зазначено, що наказ про звільнення позивача від 30.09.2023 року ОСОБА_1 отримала у жовтні 2023 року копію вказаного наказу їй надано приватною особою наручно. За місцем проходження служби позивач не могла отримати вказаний наказ, оскільки у зв`язку з окупацією м. Херсона, не змогла виїхати на нове місце розташування відповідача, а після звільнення міста Херсона - приміщення відповідача в АДРЕСА_1 розбомблені сюди відповідач вже не повертався. Про нове місце розташування (адресу) відповідача позивача не повідомляв ніхто, тому їй немає куди відправляти листи (їй треба для цього знати де відповідач). У заяві вказано, що зі слів колишніх звільнених працівників в травні 2024 року позивач дізналася, що прийом кореспонденції відповідачем здійснюється приватною особою через нову пошту, тому одразу послала їй заяву (долучена до позову) чому такі особливості документообігу у відповідача позивач не знає. Відповіді на заяву не надано й досі. Херсонській окружний адміністративний суд припинив свою роботу в м. Херсоні через бойові дії. В умовах окупації та на даний час бойових дій відсутній Інтернет (можливість ним скористатися в позивача є лише епізодична), а також більшість часу відсутнє електропостачання. Відповідач відсутній за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 (приміщення розбомблені). Жодної інформації про нове місце розташування відповідач ніде не робив дізнатися нове місце розташування неможливо.
Як зазначає позивач, всі вищевказані обставини перебували поза волею позивача, а тому раніше позивач поцікавитися своєю заробітною платою або подати позов не міг.
Вирішуючи заяву про поновлення строку звернення до суду, суддя зазначає.
Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Строки звернення до суду у справах щодо недотримання законодавства про оплату праці встановлені статтею 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).
Враховуючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 524/39/15-а, від 03.08.2023 у справі № 280/6779/22 та рішенні Верховного Суду від 06.04.2023 у справі № 260/3564/22.
Законом України від 01.07.2022 року № 2352-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин статтю 233 Кодексу законів про працю України викладено в такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Закон України від 01.07.2022 року № 2352-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин набрав чинності 19.07.2022 року.
Отже, з 19.07.2022 року ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України не містить положень, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до п.2 Глави XIX Прикінцеві положення Кодексу законів про працю України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
При цьому, дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) припинилася з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на підставі постанови від 27 червня 2023 р. № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Так, позивача з 30.09.2023 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №283 від 30.09.2023 року було звільнено з посади завідувача кабінету медичної сестри поліклініки військової частини НОМЕР_1 .
В той же час, як зазначено у позові з 24.02.2022 року по момент звільнення позивачу не було здійснено виплату заробітної плати.
При цьому як зазначено безпосередньо позивачем копію даного наказу вона отримала у жовтині 2023 року.
Позивачка мала право звернутися до суду з позовом про виплату всіх сум, що належать їй при звільненні, - у тримісячний строк з дня отримання наказу, в якому, в тому числі зазначено про належні до виплати їй суми при звільненні.
Вже у листопаді 2022 року відбулась де окупація міста Херсон, в той же час, позивач як особа, яка зважаючи на її доводи, фактично не проходила військову службу у спірний період, з даним позовом звернулась 26.06.2024 року тобто більш як через 8 місяців з дати її звільнення та з дати коли їй стало відомо про таке звільнення..
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).
Відтак, суддя вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом без поважних причин.
У заяві про поновлення строку звернення до суду не наведено обґрунтованого доводу щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду.
Таким чином, ні у визначений суддею строк, ні станом на 02.08.2024 року недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху позивачем не усунуті.
Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Приписами ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, в тому числі, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду та обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до не подано, позов необхідно повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами.
Одночасно, необхідно роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст.ст.123, 169, 241, 248, 294-295 КАС України, суддя, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною та незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві, роз`яснивши, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Копію ухвали надіслати позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Вовченко O.A.