Справа № 461/2700/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 рокуСправа № 461/2700/24 пров. № А/857/11377/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

при секретарі судового засідання Гладкій С.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року (суддя Волоско І.Р., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради (далі Департамент, Міська рада відповідно) в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії РАП № до повідомлення серії ЛВ №00563892 від 11.02.2024 (далі Постанова) та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року позову задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В доводах апеляційної скарги вказує, що зупинка в зоні дії дорожнього знаку 3.34 є забороненою для усіх транспортних засобів, окрім таксі та поширюється на той бік дороги на якому він встановлений. Зазначає, що позивач не довів правомірність здійснення зупинки транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відсутні докази, які б підтверджували обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що Постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с.13).

З Постанови видно, що 11.02.2024 о 16:02 год водієм транспортного засобу марки Toyota Hilux, д.н. НОМЕР_1 (далі ТЗ), здійснено зупинку за адресою: м. Львів, вул.Свєнціцького І., 13, в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги пункту 3.34 розділу 33 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР).

Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: Logic instrument fieldbook k 80V2 86QAC4670NXA22M0057.

Відповідно до статті 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Вимогами частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 3.34 розділу 33 ПДР, визначено заборонний знак «Зупинку заборонено», відповідно до якого забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно до пункту 1.10 ПДР зупинка припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Поряд з цим, стоянка припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Розділом 33 ПДР передбачено зону дії заборонних знаків, зокрема для дорожнього знаку.

Згідно пункту 3 розділу 33 ПДР, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» поширюється на той бік дороги, на якому він встановлений.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 порушення за оскаржуваною Постановою представниками відповідача до суду першої інстанції було долучено фотоматеріали з яких видно, що ТЗ, зупинено в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено».

Також позивач не заперечує факт зупинки 11.02.2024 о 16:02 год ТЗ, за адресою: АДРЕСА_1 . Свою правомірність здійснення зупинки ТЗ тим, що в цей період він повернувся зі своєю матір`ю, яка проживає разом із ним, з лікарні. Вона є інвалідом другої групи по захворюванню ніг, пересуватись самостійно, без допомоги, не має змоги. Відповідно, щодня після медичних процедур в лікарні позивач змушений супроводжувати її до квартири, що знаходиться на 4-му поверсі будинку.

Вказує на те, що автомобіль стояв на тротуарі відповідно до вимог пункту 15.10 ПДР, для руху пішоходів залишено більше 2 метрів, при цьому знак 3.34 ПДР в межах розташування автомобіля відсутній.

Однак позивач зазначає, що на вказаній ділянці дороги дорожній знак «Зупинку заборонено» встановлений з порушенням відповідних вимог.

Крім того, позивачем до матеріалів справи під час судового розгляду в суді апеляційної інстанції долучено відповідь заступника начальника Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 04.06.2024 за № Д-1759/41/12/02-2024 на запит ОСОБА_2 від 21.05.2024, в якій зазначено, що у період з 13.09.2017 по час надання вказаної відповіді на адресу УПП у Львівській області ДПП не надходило звернень щодо розгляду та узгодження проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення вулиць і автомобільних доріг та пропозицій стосовно обладнання засобами організації дорожнього руху місць виконання дорожніх робіт, проектів та схем організації дорожнього руху, зокрема щодо встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по АДРЕСА_2 (біля школи № 27).

Пунктом 8.1 ПДР передбачено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно пункту 8.4 ПДР дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Щодо тверджень позивача, що вказаний дорожній знак 3.34 встановлено з порушенням чинних стандартів ДТСУ 4100-2002, то суд апеляційної інстанції такі до уваги не бере, оскільки вказані останнім порушення щодо встановлення дорожнього знаку ним не підтверджені належними доказами.

Посилання на те, що під знаком 3.34 встановлені ще додаткові таблички на яких зображений тролейбус і не відомо чи поширюється знак 3.34 виключно на вказані транспорті засоби, чи на усі колісні транспорті засоби, апеляційний суд також відхиляє, так як в ПДР чітко визначено дію відповідного дорожнього знаку та вказано яким транспортним засобам заборонено здійснювати зупинку/стоянку в межах дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена.

При цьому, відповідь Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 04.06.2024 за № Д-1759/41/12/02-2024 про те, що до них не надходило звернень щодо встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» по вул. Свєнціцького у м. Львові (біля школи № 27), ще не означає того, що цей дорожній знак встановлений безпідставно.

Станом на час зупинки транспортного засобу позивача, даний знак був наявний, про що, зокрема свідчать неодноразові випадки притягнення позивача до адміністративної відповідальності за зупинку в межах дії знаку 3.34 в АДРЕСА_1 . Хоча вказані рішення Департаменту про притягнення позивача до адміністративної відповідальності в інших справах і скасовані судами першої інстанції, однак наведене не дає позивачу «на постійній основі» здійснювати зупинку ТЗ в межах спірної ділянки дороги та дії дорожнього знаку.

Переконання позивача про те, що вказаний знак встановлений з порушенням відповідних вимог, ще не дає підстави не виконувати вимоги дорожнього знаку, який встановлений на відповідній ділянці дороги. В протилежному випадку, одне лише переконання водія про невідповідність встановлено знаку призведе до хаосу на дорогах.

Лише після того, як позивачем в належний та законний на це спосіб, буде доведено, що вказаний знак встановлений безпідставно і такий буде демонтовано, можна буде стверджувати про можливість зупинки у відповідному місці.

З огляду на зазначене, апеляційний суд вважає, що Постанова є правомірною, а рішення суду про наявність підстав для задоволення позову є необґрунтованим та таким, що прийнято без належної оцінки всіх обставин та доводів сторін у справі.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення норм матеріального права. що призвело до безпідставного задоволення позову.

Керуючись статтями 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 квітня 2024 року скасувати та прийняти постанову, якою у задоволені позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич