Справа № 520/6509/24
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 р.Справа № 520/6509/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Науково - виробничого підприємства "Хартрон - Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2024, (головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., повний текст складено 05.06.24 року) по справі № 520/6509/24

за позовом Науково - виробничого підприємства "Хартрон - Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 Науково-виробниче підприємство "Хартрон-Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю) (далі - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ДПС у Харківській області, яка полягає у не прийнятті рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за результатами розгляду заяви Науково-виробничого підприємства «Хартрон-Плант ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) від 04.08.2023 №50300/93 в порядку пп.69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України;

- зобов`язати ГУ ДПС у Харківській області прийняти рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за результатами розгляду заяви Науково-виробничого підприємства «Хартрон-Плант ЛТД» (Товариство з обмеженою відповідальністю) від 04.08.2023 №50300/93 в порядку пп. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

29.03.2024 ГУ ДПС у Харківській області (далі - відповідач) подало заяву про залишення позову без розгляду, в обґрунтування якої зазначило, що у відповідь на заяву від 04.08.2023 податковий орган направив позивачу лист від 10.08.2023 № 41818/6/20-40-04-15-12, який отримано підприємством 25.08.2023. Отже, саме з цієї дати позивач був обізнаний про порушення своїх прав, проте до суду звернувся поза межами шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 позов залишено без руху з підстав пропуску строку звернення до суду та надано строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання заяви про поновлення такого строку із зазначенням причин його пропуску та наданням необхідних доказів.

05.04.2024 на виконання вимог суду позивач подав суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначив, що лист ГУ ДПС у Харківській області від 10.08.2023 не є рішенням контролюючого органу щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за формою, що є додатком до Порядку.

Натомість, Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Плант ЛТД» мало законні сподівання, що за наслідками розгляду заяви від 04.08.2023 податковий орган у визначений строк прийме рішення за формою, визначеною Порядком підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225 (далі Порядок № 225). Враховуючи, що заява подана позивачем 04.08.2023, тому рішення мало б бути прийнято відповідачем не пізніше 25.08.2023, надійти до відділення поштового зв`язку не пізніше 28.08.2023 та знаходилося б на зберіганні до вручення адресату (позивачу) протягом 30 днів, тобто до 26.09.2023.

Таким чином, саме з 26.09.2023 позивач міг дізнатися про порушення свого права неприйняття рішення за заявою від 04.08.2023, отже звернення до суду з цим позовом 12.03.2024 здійснено в межах шестимісячного строку, встановленого ст. 122 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 позов залишено без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов, суд першої інстанції виходив з того, що про порушення свого права позивач дізнався 25.08.2023 в день отримання листа податкового органу від 10.08.2023, проте до суду звернувся 13.03.2024, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України та поважних причин такого пропуску не зазначив.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування зазначає, що предметом спору у цій справі є бездіяльність відповідача в частині неприйняття рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за результатами розгляду заяви позивача від 04.08.2023, а не дії щодо відмови у прийнятті такого рішення.

Вказує, що Порядком №225 визначено, що контролюючий орган за результатами розгляду заяви платника податків приймає або попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (у випадку недостатності документів) або вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку. Жодного рішення, передбаченого Порядком № 225 відповідач не прийняв, тоді як лист від 10.08.2023 таким рішенням не є.

Натомість, на думку апелянта, суд першої інстанції неправильно встановив предмет спору, у зв`язку з чим помилково відліковував строк звернення до суду з дати отримання позивачем листа ГУ ДПС у Харківській області від 10.08.2023, а саме: з 25.08.2023.

В свою чергу, зауважує, що мав законні очікування отримати за наслідками розгляду заяви від 04.08.2023 рішення податкового органу, в строк та за формою, передбачені Порядком № 225, тобто до 24.08.2023. З урахуванням часу, необхідного для відправлення поштової кореспонденції та можливого перебування поштового відправлення на зберіганні до вручення адресату, датою коли позивач повинен був дізнатися про порушення свого права є проміжок часу між 25 та 27 вересня 2023 року.

Таким чином, вважає, що звернувся до суду в межах шестимісячного строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України з часу, коли повинен був дізнатися про порушення свого права.

Головне управління ДПС у Харківській області не подало відзив на апеляційну скаргу.

Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст.229, ч. 1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, апеляційну скаргу, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

За приписами ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 18.02.2022 у справі № 380/893/20, від 25.07.2022 у справі № 120/14148/21-а.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 04.08.2023 Науково-виробниче підприємство «Хартрон-Плант ЛТД» (ТОВ) звернулось до відповідача із заявою в порядку пп. 69.1 п. 69 підрозділу ХХ ПК України, в якій просило прийняти рішення про неможливість своєчасного виконання свого податкового обов`язку щодо реєстрації податкових накладних, складених в період з 28.02.2022 до 15.08.2022 (а.с. 22-26).

10.08.2023 ГУ ДПС у Харківській області листом повідомило позивача, що заява від 04.08.2023 не відповідає вимогам, встановленим Порядком № 225 (а.с. 52-54). Вказаний лист надійшов на адресу Науково-виробничого підприємства «Хартрон-Плант ЛТД» (ТОВ) 25.08.2023, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 115).

12.03.2024 позивач, не отримавши рішення за наслідками розгляду заяви, звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо його неприйняття.

Суд першої інстанції, дослідивши лист від 10.08.2023 податкового органу дійшов висновку, що зміст останнього фактично свідчить про відмову відповідача розглядати заяву від 04.08.2023 з огляду на її невідповідність вимогам Порядку № 225. Отже, про порушення свого права позивач мав дізнатись в день отримання листа 25.08.2023 та з цієї дати в межах шестимісячного строку звернутись до суду з цим позовом.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що предметом позову є бездіяльність податкового органу щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви від 04.08.2023.

В свою чергу, п. 1 розділу ІІІ Порядку № 225 передбачено, що заява платника податків у довільній формі та відповідні документи (копії документів) розглядаються контролюючим органом протягом 20 календарних днів з дня, наступного за днем їх отримання, з можливістю продовження терміну розгляду з урахуванням строку, передбаченого для направлення попереднього рішення.

У разі недостатності документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання у платника податків податкових обов`язків, контролюючий орган направляє попереднє рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку (далі - Попереднє рішення) за формою, що додається, з пропозицією щодо надання платником податку конкретних додаткових документів (копій документів) на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання платниками податків податкових обов`язків.

Попереднє рішення має бути направлене платнику податків не пізніше 20 календарних днів з дня, наступного за днем отримання контролюючим органом заяви та відповідних документів (копії документів), інформації у порядку передбаченому пунктом 3 цього розділу.

Якщо платник податку не надав додаткових документів (копій документів), обґрунтувань / пояснень на підтвердження зазначеної у заяві підстави (підстав) неможливості виконання податкових обов`язків, керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення на підставі попередньо поданої платником податків заяви, документів (копій документів) та інформації, що можуть бути використані для підтвердження можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податку своїх податкових обов`язків.

Вказаним вище Порядком також встановлена форма попереднього рішення / рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що за наслідками розгляду заяви платника податків контролюючий орган в 20-денний строк має прийняти або попереднє рішення або рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку за встановленою формою.

Натомість, лист від 10.08.2023 не є рішенням суб`єкта владних повноважень отже отримання його позивачем не свідчить про не можливість прийняття податковим органом рішення передбаченого Порядком № 225 та не позбавляє позивача права на очікування саме рішення .

Враховуючи, що заява подана Науково-виробничим підприємством «Хартрон-Плант ЛТД» (ТОВ) 04.08.2023, тому рішення мало бути прийняте та направлено позивачу в строк до 24.08.2024.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку (далі Правила).

Згідно з визначенням, наведеним в підпункті 13 пункту 2 Правил, рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.

Пунктом 42.5 ст. 42 ПК України встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з пунктом 102 Правил після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати».

В пункті 104 Правил зазначено, що невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - такими, що не виплачені. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця.

Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958 затверджено Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ яких нормативні строки пересилання місцевої простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

Пунктом 2 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання передбачено, що при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Отже, оскільки строк для прийняття рішення податковим органом за заявою позивача спливав 24.08.2023, а також враховуючи строк поштового перебігу, позивач мав обґрунтовані сподівання очікувати на отримання такого рішення не менше ніж до 25.09.2023.

Таким чином, звертаючись до суду з цим позовом 12.03.2024, позивач не порушив строк, встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України, як помилково вважав суд першої інстанції.

Водночас, постановляючи рішення про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції не вірно встановив предмет спору, не врахував, що позивачем оскаржується бездіяльність відповідача з приводу неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви від 04.08.2023, а не дії відповідача щодо відмови у її розгляді, а тому строк звернення до суду відліковував з невірної дати.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, а тому рішення суду щодо залишення позовної заяви без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Слід зауважити, що питання доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 КАС України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» констатував, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету. Проявом цього права є забезпечення для кожної особи можливості звернутися до суду.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді.

Наведене також узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 27.03.2018 по справі № 804/243/16, відповідно до якого, вияв надмірного формалізму під час застосування норм права міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції зазначені вище обставини під час постановлення ухвали залишені поза увагою та ним не надана належна правова оцінка, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Науково - виробничого підприємства "Хартрон - Плант ЛТД" (Товариство з обмеженою відповідальністю задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 по справі № 520/6509/24 скасувати.

Адміністративну справу № 520/6509/24 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 02.08.2024 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Жигилія С.П.