Справа № 562/1085/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 562/1085/22

Перша інстанція: суддя Бойко О.Я.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар - Афанасенко Ю.М.,

за участю: представника позивача - Степанець М.В.

представника відповідача - адвоката Ільченко К.Р. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 562/1085/22 за адміністративним позовом Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У червні 2022 року Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила :

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Здолбунівської міської ради матеріальну шкоду в розмірі 28 777,05 грн. (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят сім гривень п`ять копійок)

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що є правонаступником Богдашівської сільської ради. 19.08.2021 позивачу повідомленням від 18.08.2021 № 16-01-13/1275 було доведено до відома, що згідно з планом графіком проведення документальних планових перевірок страхувальників, затверджених наказом від 18.06.2021 № 85-од, Здолбунівським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Рівненській області з 06.09.2021 по 17.09.2021 буде проведена документальна планова перевірка щодо правильності використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування у Здолбунівській міській раді за період з 01.10.2016 по 30.06.2021 та реорганізованих сільських рад, правонаступником яких є Здолбунівська міська рада. За результатами проведеної Здолбунівським відділенням Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області документальної планової перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування виявлено порушення, а саме по листку непрацездатності ОСОБА_3 неправомірно було надано допомогу на суму 790,32 грн., по листках непрацездатності виданих ОСОБА_4 неправомірно надано допомогу на суму 13 443, 84 грн., по листку непрацездатності виданого ОСОБА_5 неправомірно надана допомога на суму 4 950, 54 грн. Вказані листи непрацездатності в ході проведення перевірки були відсутні, до правонаступника Здолбунівської міської ради передані не були. Дані порушення зафіксовані в акті документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування від 29.09.2021 № 44, за результатами якої було прийнято рішення про застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду від 30.09.2021 № 183, та в зв`язку з чим міська рада змушена була виплатити суму страхових коштів згідно платіжного доручення від 11.10.2021 № 1002. Вказані порушення по листках непрацездатності працівників Богдашівської сільської ради, а саме їх відсутності в ході проведення перевірки, відсутності рішення уповноваженого із соціального страхування про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі, призвело до неправомірно наданої допомоги в розмірі 19 184, 7 грн. із застосуванням штрафу за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в сумі 9 592, 35 грн. нарахування та виплата неправомірно наданої допомоги по даним листкам проводилося в період перебування відповідачки на посаді головного бухгалтера Богдашівської сільської ради. Відповідачка перебувала на посаді головного бухгалтера Богдашівської сільської ради протягом періоду, що підлягав перевірці Здолбунівським відділенням управління виконавчої дирекції ФСС України у Рівненській області. Відповідачка була звільнена з вищевказаної посади 12.04.2021 на підставі розпорядження Здолбунівського міського голови від 12.04.2021 № 417-рк "Про звільнення ОСОБА_2 " у зв`язку з реорганізацією Богдашівської сільської ради, шляхом приєднання до Здолбунівської міської ради.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, надала до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що позовна заява підлягає залишенню без руху, у зв`язку із не направленням копії позовної заяви відповідачу. Позивач звернувся до суду з пропуском 3 місячного строку звернення до суду. В акті документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України № 44 не зафіксовано будь-якої вини з боку ОСОБА_2 , вказаний акт не містить будь-яких зобов`язань для відповідачки. Позивачем не встановлювалось, того факту чи дійсно вказані особи отримували вищезазначені виплати, чи мають вони будь-які претензії щодо не виплат таких сум. Більш того, не з`ясовано чи направлялись під час перевірки будь-які запити на адресу ОСОБА_2 , органами, які проводили перевірку щодо надання будь-яких роз`яснень чи пояснень. Здолбунівською міською радою не встановлено, чи здійснено запити до поліклінік або лікарень щодо видачі таких лікарняних листків органами, якими винесено рішення щодо стягнення санкцій. У посадовій інструкції ОСОБА_2 від 27.05.2011 та від 25.12.2015 не міститься жодного зобов`язання ОСОБА_2 здійснювати зберігання листків непрацездатності працівників установи в тому числі і після свого звільнення. Всі листки непрацездатності було видано до набрання чинності вищезазначеної посадової інструкції головного бухгалтера, та була чинна посадова інструкція від 27.05.2011, де взагалі не міститься будь-яких вимог щодо зберігання документів. Чинним законодавством не визначено чи відносяться листки непрацездатності до бухгалтерських документів. У посадовій інструкції відсутні вимоги щодо саме зобов`язання зберігати листки непрацездатності. в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо передачі на зберігання до ОСОБА_2 листків непрацездатності, які були відсутні у позивача. Крім того, ОСОБА_2 було звільнено з посади головного бухгалтера Богдашівської сільської ради 12.04.2021. Тобто, як видно з документів, що були надані до суду, перевірка була проведена після 5 місяців з моменту звільнення ОСОБА_2 . Тобто, відповідачка, як особа, яка звільнена з роботи не може відповідати за зберігання листків непрацездатності позивачем. Таким чином, відсутні будь-які підстави стягнення коштів з ОСОБА_2 . У Здолбунівської міської ради взагалі відсутня завдана майнова шкода, ОСОБА_2 ніколи не перебувала у трудових правовідносинах з позивачем та не вчиняла будь-яких протиправних дій щодо позивача. Отже, взагалі відсутні підстави застосування ст. 130 КЗпП України до ОСОБА_2 . Всі документи, які стосуються ОСОБА_2 надано до суду без згоди суб`єктів персональних даних, то такі документи отримано судом з порушенням вимог чинного законодавства, отже такий позов не може бути підставою для стягнення будь-яких коштів з відповідачки, адже докази, які містяться в матеріалах справи є недопустимим.

Відповідачка вважає, що доводи щодо нанесення матеріальної шкоди Здолбунівській міській раді саме з боку ОСОБА_2 , не відповідають дійсності, адже не доведено вини відповідачки щодо вчинення будь-яких протиправних дій щодо відсутніх лікарняних листків за період 2014-2015 років, більш того будь-якого службового розслідування по зазначеному факту позивачем проведено не було.

Рух справи.

Здолбунівська міська рада Рівненської області звернулась до Здолбунівського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 28 777,05 грн.

Здолбунівський районний суд Рівненської області ухвалою від 17.06.2022 цивільну справу за позовом Здолбунівської міської ради Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди передав на розгляд за підсудністю до Овідіопольського районного суду Одеської області (місцезнаходження: 67801, Одеська область, смт Овідіополь, вул. Берегова, 9).

Овідіопольський районний суд Одеської області рішенням від 15.05.2023 позовні вимоги задовольнив частково, а саме: стягнув з ОСОБА_2 на користь Здолбунівської міської ради Рівненської області (), матеріальну шкоду в розмірі 10 389 (десять тисяч триста вісімдесят дев`ять) грн. 84 коп.; стягнув ОСОБА_2 на користь Здолбунівської міської ради Рівненської області () понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 895 (вісімсот дев`яносто п`ять) грн. 76 коп.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Одеський апеляційний суд постановою від 25.09.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , від імені якої діє представник Ільченко Катерина Романівна , задовольнив частково; рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 15 травня 2023 року скасував; провадження у справі за позовом Здолбунівської міської ради Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди закрив; повідомив Здолбунівську міську раду Рівненської області, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів та вона має право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до Одеського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 30.10.2023 заяву Здолбунівської міської ради Рівненської області про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнив; передав справу № 562/1085/22 за позовом Здолбунівської міської ради Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

29.11.2023 справа надійшла до Одеського оружного адміністративного суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 30 квітня 2024 року позов задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_2 на користь Здолбунівської міської ради матеріальну шкоду в розмірі 10 389,84 грн. (десять тисяч триста вісімдесят дев`ять гривень 84 копійки).

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що стосовно ОСОБА_2 не проводилось жодного службового розслідування (службової перевірки тощо), Здолбунівською міською радою не виносилось будь-яких наказів стосовно притягнення ОСОБА_2 до будь- якого виду відповідальності та стягнення коштів. Тобто, фактично за відсутності будь - якого вмотивованого рішення позивач намагається стягнути кошти, за які взагалі не відповідала ОСОБА_2 ;

- після відкриття провадження Одеським окружним адміністративним судом, на адресу відповідача позовна заява із додатками не надходила ні від суду, ні від позивача;

- суд першої інстанції не надав оцінку тому, що ОСОБА_2 станом на час проведення перевірки не працювала, вину чи бездіяльність жодним рішенням органів державної влади не встановлено, лікарняні листки були за період 2014-2015 років, і Фонд соціального страхування України здійснив виплату за такими листками, тобто ОСОБА_2 не є вигодо набувачем за вказаними документами. Тобто, Здолбунівська міська рада керуючись вимогами ст. 122 КАС України, мала звернутися до суду протягом 3 місяців.

- суд першої інстанції проігнорував всі докази та доводи, які надавалась представником ОСОБА_2 , фактично суд першої інстанції здійснив втручання в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування щодо визначення відповідальної особи. Адже, Здолбунівська міська рада не надала до суду жодного документу, який би свідчив про дисциплінарну відповідальність ОСОБА_2 , також Здолбунівська міська рада не надала доказів проведення службового розслідування (службової перевірки тощо) стосовно майнової шкоди і хто саме встановив вину ОСОБА_2 .

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що актом Здолбунівського відділення Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Рівненській області від 24.09.2021 № 44 документальної перевірки дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України (далі - акт від 24.09.2021 року № 44), яким при документальній перевірці дотримання порядку використання страхувальником страхових коштів Фонду соціального страхування України Здолбунівської міської ради за період з 01.06.2016 по 30.06.2021 реорганізованих сільських рад правонаступником яких є Здолбунівська міська рада, а саме: Богдашівської сільської ради, Глинської сільської ради, Копитківської сільської ради, Новосілківської сільської ради та П`ятигірської сільської ради - було виявлено факт надмірно виплачених коштів по листкам непрацездатності працівників Богдашівської сільської ради, а саме їх відсутності в ході проведення перевірки, відсутності рішення уповноваженого із соціального страхування про призначення матеріального забезпечення застрахованій особі, що призвело до неправомірно наданої допомоги в сумі 19 184,70 грн., із застосуванням штрафу за порушення порядку використання страхових коштів Фонду в сумі 9 592, 35 грн., на загальну суму 28 777, 05 грн.

По листку непрацездатності АВХ №548503 за період з 08.01.2014 по 22.01.2014 нараховано і оплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_3 на суму 790,22 грн., по листках непрацездатності АГИ № 001397 за період з 14.04.2014-06.05.2014 на суму 1 930,23 грн., АГИ № 015067 за період з 07.05.2014-16.06.2014 на суму 5 790,69 грн., АГИ № 045197 за період з 17.06.2014-30.06.2014 на суму 1 930,23 грн., АГИ № 186102 за період з 20.10.2014-28.10.2014 на суму 1 642,41 грн., АГИ № 086256 за період з 17.03.2015 - 01.04.2015 на суму 1 382,88 грн., АГИ № 077141 за період з 06.09.2015 -16.09.2015 на суму 7 367,40 грн. виданих ОСОБА_4 нараховано і оплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності, по листку непрацездатності АГИ № 181612 за період з 15.09.2014 по 187.01.2015 виданого ОСОБА_5 нараховано і оплачено допомогу по вагітності та пологах на суму 4 950,54 грн.

Під час документальної перевірки вищевказані листки непрацездатності не надано.

Відповідно до акту від 24.09.2021 № 44 посадові особи страхувальника несуть адміністративну відповідальність за порушення законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування відповідно до статей 165-4, 165-5 та 188-23 Кодексу України про адміністративні правопорушення; за наслідками перевірки протокол про адміністративне правопорушення не складено в зв`язку з відсутністю посадових осіб винних у правопорушенні (переплата виникла по Здолбунівській міській раді, Копитківській сільській раді, Богдашівській сільській раді).

Згідно з рішенням Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Рівненській області від 30.09.2021 № 183 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду, розглянувши матеріали документальної перевірки Здолбунівської міської ради з питань правильності використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування (акт перевірки № 44 від 24.09.2021), якою виявлено порушення і за наслідками якої підлягає поверненню до Фонду соціального страхування України: 19 358, 55 грн. витрати по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, проведені з порушенням порядку використання страхових коштів Фонду, та керуючись абзацом першим частини шостої статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вирішено застосувати до позивача фінансові санкції в таких розмірах: 9 679,28 грн. - штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду. Загальна сума страхових коштів Фонду, які протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання цього рішення, підлягають перехуванню до Здолбунівського відділення Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Рівненській області на розрахунковий рахунок, становить 29037,83 грн. (двадцять дев`ять тисяч тридцять сім гривень 83 коп.).

Відповідно до платіжного доручення № 102 від 11 жовтня 2021 року позивачем сплачено суму 29 037,83 грн. за призначенням платежу: 0110150;2800; фінансові санкції та штраф за порушення порядку вик.страх.коштів; ріш. № 183 від 30.09.2021.

Розпорядженням сільського голови Богдашівської сільської ради Здолбунівського району від 24.03.2006 № 3 "Про переведення ОСОБА_2 " було переведено відповідачку спеціаліста 1 категорії сільської ради з 24.03.2006 на посаду головного бухгалтера Богдашівської сільської ради, як таку що успішно пройшла стажування.

Згідно з розпорядженням міського голови Здолбунівської міської ради Рівненської області від 12 квітня 2021 року № 147-рк "Про звільнення ОСОБА_2 " відповідачку звільнено з посади головного бухгалтера Богдашівської сільської ради 12 квітня 2021 року у зв`язку з реорганізацією Богдашівської сільської ради шляхом приєднання до Здолбунівської міської ради.

Факт реорганізації Богдашівської сільської ради Здолбунівського району підтверджується розпорядженням Кабінета Міністрів України від 12.06.2020 № 722-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Рівненської області". Згідно додатку до розпорядження, а саме п.2 до переліку територіальних громад Рівненської області входить Здолбунівська територіальна громада з адміністративним центром громади у м.Здолбунів, до складу якої входять Здолбунівська, Богдашівська, Глинська, Копитівська, Новосілківська, П`ятигірська, територіальні громади.

Рішенням Здолбунівської міської ради від 18.12.2020 № 27 "Про початок реорганізації" сільських рад шляхом приєднання до Здолбунівської міської ради розпочато процедуру реорганізації таких сільських рад: Здолбунівська, Богдашівська, Глинська, Копитівська, Новосілківська, П`ятигірська. Здолбунівська міська рада є правонаступником прав та обов`язків вказаних сільських рад, в тому числі всіх боргових зобов`язань.

Листом від 30.12.2021 № 2750/03-20/21 Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області звернулась до відповідачки, з врахуванням того факту, що на момент заподіяння шкоди відповідачка перебувала на посаді головного бухгалтера Богдашівської сільської ради, а також те, що така шкода завдана при виконанні нею трудових обов`язків, а відтак вказане є наслідком відшкодування відповідачкою такої шкоди, зокрема суми коштів, завданих внаслідок неправомірної виплати за листками працездатності, з пропозицією добровільно відшкодувати суму коштів в розмірі 28 777,05 грн. у термін до 31.01.2022 шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Здолбунівської міської ради.

Зазначений лист повернуто за закінченням терміну, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що факт спричинення відповідачкою матеріальної шкоди позивачу, завданої під час виконання останньою її трудових обов`язків, доведений та підтверджується наданими доказами, які є належними, достовірними та достатніми.

Також, суд першої інстанції виснував, що оскільки відповідачка не підпадає під підстави, визначені у ст. 134 КЗпП України, зокрема з останньою не було укладено письмовий договір про взяття нею повної матеріальної відповідальності, а також відповідно до законодавства на неї не було покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, посадова інструкція головного бухгалтера Богдашівською сільської ради, правонаступником якої є Здолбунівська міська рада, яку обіймала відповідачка також не передбачає покладення на неї повної матеріальної відповідальності, то з останньої на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі її середнього місячного заробітку (10389, 84 грн.), що відповідає положеннямст.132 КЗпП України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 №2240-III (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності а витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв`язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім`ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов`язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім`ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Також, частиною 1 статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 №2240-III (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

За визначенням, наведеним у пункті 12 статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV, страхові кошти - акумульовані страхові внески, суми від фінансових санкцій та інші надходження відповідно до законодавства для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV передбачено, що роботодавець зобов`язаний, у тому числі здійснювати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид страхових виплат та надання соціальних послуг згідно з цим Законом; вести облік страхових коштів і своєчасно надавати страховику встановлену звітність щодо цих коштів; під час перевірки правильності використання страхових коштів та достовірності поданих роботодавцем даних надавати посадовим особам уповноваженого органу управління необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірки.

Частинами 5, 6 статті 8 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV передбачено, що роботодавець несе відповідальність, у тому числі за порушення порядку використання страхових коштів, несвоєчасне або неповне їх повернення.

У разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавець відшкодовує уповноваженому органу управління в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачує штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

Відповідно до частини 1 статті 22, частини 1 статті 23 Закону України від 23.09.1999 №1105-XIV страхова виплата у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених законом, призначається та здійснюється за основним місцем роботи (діяльності).

Допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах застрахованим особам (у тому числі тим, які здійснюють підприємницьку чи іншу діяльність та одночасно працюють на умовах трудового договору) надається за основним місцем роботи (діяльності) або за місцем роботи за сумісництвом (наймом) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, встановлення опіки над дитиною, листок непрацездатності.

Підстави, умови та процедуру проведення перевірок правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду, що використовуються для надання, у тому числі допомоги по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною) та допомоги по вагітності та пологах, визначає Порядок перевірки правильності використання страхувальниками страхових коштів Фонду соціального страхування України та застосування фінансових санкцій за порушення встановленого порядку їх використання, затверджений постановою Фонду соціального страхування України від 02.10.2020 року №23.

Згідно із пунктом 2.1 Порядку № 23 перевірки проводяться з метою:

здійснення контролю за використанням страхових коштів Фонду, обґрунтованістю виплати матеріального забезпечення, веденням і достовірністю обліку та звітності щодо їх надходження та використання;

виявлення та підтвердження неправомірно витрачених сум страхових коштів та/або вартості наданих соціальних послуг, нецільового використання коштів, невикористаних коштів Фонду, забезпечення своєчасного та повного повернення таких коштів до бюджету Фонду.

Пунктом 4.1 Порядку №23 передбачено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів страхувальники відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг, які надавались страхувальникам до 01 січня 2015 року, і сплачують штраф відповідно до абзацу першого частини шостої статті 15 Закону №1105.

Підставою для прийняття рішення про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій є акт перевірки, яким задокументовані випадки порушення страхувальником порядку використання страхових коштів Фонду.

Слід враховувати, що порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, встановлює Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Міністерством фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Згідно із пунктом 6.6 Положення № 88 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) строк зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності в архіві підприємства, установи визначається згідно з нормативно-правовим актом з питань визначення строків зберігання документів, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері архівної справи і діловодства.

12.04.2015 наказом Міністерства юстиції України за №578/5 затверджено Перелік типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів.

У пункті 1.4 передбачено, що цей Перелік є нормативно-правовим актом, призначеним для використання всіма організаціями при визначенні строків зберігання документів, їх відборі на постійне та тривале (понад 10 років) зберігання або для знищення.

Згідно із пунктом 320 Переліку (в редакції в період спірних правовідносин) строк зберігання документів (копії звітів, витяги з протоколів, висновки, заяви, довідки, списки працівників) про виплату допомоги, пенсій, оплату листків непрацездатності з фонду соціального страхування, становить 3 роки. Такий же строк зберігання встановлено пунктом 716 Переліку і для листків непрацездатності, корінців листків непрацездатності.

Отже, за відсутності законодавчо встановленого обов`язку зберігати документи на підтвердження оплати листків непрацездатності з Фонду соціального страхування понад трирічний строк роботодавець не може нести за це відповідальність.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.10.2020 у справі № 440/57/19.

Водночас, як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи, що під час документальної перевірки Здолбунівської міської радої листки непрацездатності АВХ № 548503 за період з 08.01.2014 по 22.01.2014 (нараховано і виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_3 на суму 790,22 грн.), листки непрацездатності АГИ № 001397 за період з 14.04.2014 - 06.05.2014 на суму 1 930,23 грн., АГИ № 015067 за період з 07.05.2014-16.06.2014 на суму 5 790,69грн., АГИ № 045197 за період з 17.06.2014 -30.06.2014 на суму 1930,23 грн., АГИ № 186102 за період з 20.10.2014-28.10.2014 на суму 1642,41 грн., АГИ № 086256 за період з 17.03.2015 -01.04.2015 на суму 1382,88 грн., АГИ № 077141 за період з 06.09.2015 -16.09.2015 р на суму 7367,40 грн. видані ОСОБА_4 нараховано і оплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності, по листку непрацездатності АГИ № 181612 за період з 15.09.2014 по 187.01.2015 виданого ОСОБА_5 нараховано і оплачено допомогу по вагітності та пологах на суму 4950,54 грн не були надані до перевірки.

Згідно з рішенням Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Рівненській області від 30.09.2021 № 183 про повернення страхових коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення порядку використання страхових коштів Фонду, розглянувши матеріали документальної перевірки Здолбунівської міської ради з питань правильності використання коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування (акт перевірки № 44 від 24.09.2021), якою виявлено порушення і за наслідками якої підлягає поверненню до Фонду соціального страхування України: 19358, 55 грн. витрати по тимчасовій непрацездатності, вагітності та пологах, проведені з порушенням порядку використання страхових коштів Фонду, та керуючись абзацом першим частини шостої статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вирішено застосувати до позивача фінансові санкції в таких розмірах: 9679,28 грн. - штраф за порушення порядку використання страхових коштів Фонду. Загальна сума страхових коштів Фонду, які протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання цього рішення, підлягають перехуванню до Здолбунівського відділення Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції фонду у Рівненській області на розрахунковий рахунок, становить 29037,83 грн. (двадцять дев`ять тисяч тридцять сім гривень 83 коп.).

Листом від 30.12.2021 № 2750/03-20/21 Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області звернулась до відповідачки, з врахуванням того факту, що на момент заподіяння шкоди відповідачка перебувала на посаді головного бухгалтера Богдашівської сільської ради, а також те, що така шкода завдана при виконанні нею трудових обов`язків, а відтак вказане є наслідком відшкодування відповідачкою такої шкоди, зокрема суми коштів, завданих внаслідок неправомірної виплати за листками працездатності, з пропозицією добровільно відшкодувати суму коштів в розмірі 28777,05 грн. у термін до 31.01.2022 шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Здолбунівської міської ради.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів зазначає, що позивач вважав, що ОСОБА_2 як колишнім працівником, було заподіяно йому матеріальну шкоду за не надання до перевірки роботодавцем листків непрацездатності за 2014-2015 роки.

Проте, колегія суддів акцентує увагу, що перевірка була проведена у 2021 році, тоді як вже зазначалось вище, відповідно до пункту 320 Переліку (в редакції в період спірних правовідносин) строк зберігання документів (копії звітів, витяги з протоколів, висновки, заяви, довідки, списки працівників) про виплату допомоги, пенсій, оплату листків непрацездатності з фонду соціального страхування, становить 3 роки, тобто на момент проведення перевірки строк збереження листків непрацездатності сплив.

Не зважаючи на це, Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області, безпідставно вирішила стягнути з відповідачки сплачені нею кошти, вважаючи це матеріальною відповідальністю колишнього працівника.

Принагідно слід зазначити, що відповідно до п.26 додатку 1 до акту приймання-передачі документів, що нагромадились під час діяльності Богдашівської сільської ради станом на 31.12.2020 зазначено про передачу ОСОБА_2 звітів про перерахунок грошових коштів на державне та недержавне соціальне страхування (пенсійне, на випадок безробіття, медичне тощо) за 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 (а.с.42, т.1).

Як зазначає відповідачка разом із вказаними звітами передано всі оригінали листків непрацездатності в тому числі за 2014 та 2015 роки.

Заперечень до цього акту матеріали справи не містять .

Проте, представниця позивача, заперечуючи факт передачі відповідачкою саме листків непрацездатності, відповідно до цього акту, наголошувала на тому, що остання передала звіти, а не листи непрацездатності.

Із таким твердженням позивача погодитись не можна з огляду на те, що за всі інші періоди: 2010, 2011, 2012, 2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 претензій перевіряючих до відсутності листків непрацездатності не було.

Незважаючи на наведене, позивач вважав, що відповідачка має нести відповідальність відповідно до статті 130 КЗпП.

Так, відповідно до статті 130 КЗпП працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Згідно статті 132 КЗпП за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальної відповідальності понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 133 КЗпП обмежену матеріальну відповідальність несуть керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 522/4619/16-ц (провадження № 14-634цс18) зроблено висновок, що «стаття 132 КЗпП передбачає матеріальну відповідальність у межах середнього місячного заробітку і не містить випадків повної матеріальної відповідальності. Вичерпний перелік випадків повної матеріальної відповідальності передбачений статтею 134 КЗпП. Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода. Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (частина друга статті 130 КЗпП). Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала. Суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Протиправна поведінка працівника - це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність. Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина, виражена у формі умислу або необережності».

Проте суд першої інстанції зазначеного не врахував, а саме те, що листки непрацездатності зберігаються 3 роки, тоді як ОСОБА_2 притягнуто до відповідальність за не зберігання листків непрацездатності за 2014-2015 роки, а перевірка була проведена у 2021 році.

Також позивач з приводу зазначеного факту перевірку не провів, а притягнув до відповідальності відповідачку, не з`ясувавши чи мала місце протиправна поведінка колишнього працівника.

Тобто, під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено обов`язкової умови притягнення працівника до матеріальної відповідальності - вини (у формі умислу або необережності).

Принагідно слід зазначити, що Листом від 30.12.2021 № 2750/03-20/21 Здолбунівська міська рада Рівненського району Рівненської області звернулась до відповідачки, з врахуванням того факту, що на момент заподіяння шкоди відповідачка перебувала на посаді головного бухгалтера Богдашівської сільської ради, а також те, що така шкода завдана при виконанні нею трудових обов`язків, а відтак вказане є наслідком відшкодування відповідачкою такої шкоди, зокрема суми коштів, завданих внаслідок неправомірної виплати за листками працездатності, з пропозицією добровільно відшкодувати суму коштів в розмірі 28 777,05 грн. у термін до 31.01.2022 шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Здолбунівської міської ради.

Проте, неправомірна виплата таких коштів не доведена позивачем, оскільки основними завданнями Фонду та його робочих органів, відповідно до пунктів 2, 6, 7 частини першої статті 9 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), зокрема, є: надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону; здійснення перевірки обґрунтованості видачі та продовження листків непрацездатності застрахованим особам, у тому числі на підставі інформації з електронного реєстру листків непрацездатності; здійснення контролю за використанням роботодавцями та застрахованими особами коштів Фонду.

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 10 Закону № 1105-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Фонд має право, зокрема, перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду; отримувати необхідні пояснення (у тому числі в письмовій формі) з питань, що виникають під час перевірки.

Отже, враховуючи, що кошти по листкам непрацездатності були виплачені, то безпідставним є посилання позивача на завдання шкоди внаслідок неправомірної виплати за листками працездатності.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Аналіз установлених у цій справі фактичних обставин, а саме те, що матеріалами справи підтверджено, що відповідачка передала звіти у яких містяться листки непрацездатності у тому числі і за 2014-2015 роки, відсутності обов`язку їх зберігання понад 3 роки та недоведеності прямого причинного зв`язку між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала - дає підстави для висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 220,80 грн.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги відповідача, за рахунок бюджетних асигнувань позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3 220,80 грн.

Керуючись ст.ст. 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі № 562/1085/22 - скасувати, ухвалити по справі нове рішення , яким у задоволенні позову Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних Здолбунівської міської ради Рівненського району Рівненської області (35705, Рівненська область, Рівненський район, м. Здолбунів, вул. Грушевського, буд. 14, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКІПІ НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 3 220 (три тисячі двісті двадцять гривень) 80 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення - 01 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк