Справа № 160/1026/24
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

01 серпня 2024 року

Київ

справа № 160/1026/24

адміністративне провадження № К/990/28978/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Запорізької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі №160/1026/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ШОП» до Запорізької митниці, Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 до суду надійшла касаційна скарга Запорізької митниці на судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, предметом спору у якій було визнання протиправним та скасування рішення Запорізької митниці щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю "СКАЙ ШОП" у припиненні митного режиму безмитної торгівлі, викладене у формі листа від 07.11.2023 № 7.20-4/7.20-17-02/14/3278; зобов`язання Запорізької митниці припинити митний режим безмитної торгівлі товарів, які перебували у магазині безмитної торгівлі на території міжнародного пункту пропуску для повітряного сполучення Запоріжжя-аеропорт у зв`язку з повною втратою товарів унаслідок дії обставин непереборної сили; визнання протиправним та скасування спільного Наказу Державної митної служби України та Адміністрації Державної прикордонної служби України № 939/1067АГ від 13.12.2023.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

У касаційній скарзі міститься посилання на те, що у цій справі наявні винятки, передбачені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Так, Митниця доводить, що фундаментальне значення даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики полягає у дискреційних повноваженнях митного органу щодо прийняття рішення про припинення митного режиму безмитної торгівлі та прийняття наказу про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі у зв`язку з невиконанням позивачем вимог закону, питання права які раніше ґрунтовно не досліджувалися. Висновки Верховного Суду нададуть уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для широкого кола суб`єктів правовідносин. Наявна необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній єдиний правовий висновок Верховного Суду з питання застосування щодо застосування норм ст.ст. 146, 422 МКУ, Закону № 3326-ІХ, Порядку № 657. Дана справа є унікальною, оскільки спір виник у правовідносинах, подібні до яких ще не аналізувалися в попередніх рішеннях Верховного Суду. Дана справа має виняткове значення для митниці з огляду на те, що впливає на інтереси держави, виконання оскаржуваних рішень суду за цією категорією може призвести до безпідставного та незаконного припинення митного режиму безмитної торгівлі, до свавільного ставлення утримувача магазину безмитної торгівлі до виконання обов`язків встановлених законом, може вплинути на інтереси інших суб`єктів ЗЕД при розгляді справ в подібних правовідносинах. Отже, дана справа має важливе (принципове) значення і для митниці, і для держави в цілому. Митниця позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, оскільки суди розглянули дану справу без виклику митниці та ДМСУ, що ускладнило надання аргументації що стосуються предмету спору з метою можливості спростувати обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями. Крім того, Митниця вважає, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково. Ця справа не є справою незначної складності відповідно до положень частини шостої статті 12 КАС України, оскільки предмет спору стосується дискреційних повноважень митного органу щодо прийняття рішення про припинення митного режиму безмитної торгівлі та прийняття наказу про зупинення дії дозволу на відкриття та експлуатацію магазину безмитної торгівлі.

Проаналізувавши такі доводи, колегія суддів вважає, що вони мають загальний характер, притаманні кожній аналогічній справі. Доводи скаржника здебільшого зводяться до необхідності здійснення касаційного перегляду саме цієї справи, оскільки суди задовольнили позовні вимоги, з чим категорично не погоджується скаржник.

Ухвалені у цій справі судові рішення на поточний день не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. При цьому, з огляду на зміст касаційної скарги, вона не містить посилань на конкретні судові рішення, у яких, по іншому ніж у цій справі застосовано норми права, які регулюють спірні правовідносини.

Посилання на наявність обставин, передбачених підпунктом "б" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не містять достатніх обґрунтувань, скаржник не зазначає, які саме обставини, встановлені оскаржуваними судовими рішеннями, він хоче спростувати та при розгляді якої справи, проте позбавлений такої можливості. Тому ці посилання не можуть сприйматись судом, як виключний випадок.

Посилання скаржника на те, що суд відніс цю справу до категорії незначної складності помилково не мають під собою правового підґрунтя. Скаржник не зазначає конкретну норму КАС України, яка б забороняла розгляд цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження. Натомість, як вже зазначалося, системний аналіз положень процесуального закону (зокрема пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України) дає підстави вважати, що суд має право віднести будь-яку справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, однак, крім справ, які підлягають розгляду виключно в порядку загального позовного провадження.

Як вже зазначалося, предмет спору у цій справі не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, а тому відсутні підстави вважати, що розглядаючи цю справу в порядку спрощеного позовного провадження, суди порушили норми процесуального права.

Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Запорізької митниці на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.03.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі №160/1026/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СКАЙ ШОП» до Запорізької митниці, Державної митної служби України, Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали суду надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон І.А. Васильєва В.П. Юрченко