Справа № 160/14393/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
03.06.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- провести з 08.03.2024 року нарахування та виплату пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_1 розраховану відповідно до статті 36 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з грошового забезпечення у розмірі 11 234,38 грн., померлого годувальника ОСОБА_2 , зазначеного у довідці №ФД118357 від 14.02.2023 року наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в разі втрати годувальника в сумі 2 000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та індексації пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;
2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 08.03.2024 року переведення(перехід) ОСОБА_1 з пенсії за віком, яку вона отримувала до 07.03.2024 року відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та провести з 08.03.2024 року нарахування та виплату пенсію в разі втрати годувальника розраховану відповідно до статті 36 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на підставі довідки №ФД118357 від 14.02.2023 року наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 у розмірі 11 234,38 грн., з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в разі втрати годувальника в сумі 2 000,00 грн., відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та індексації пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона отримує пенсію в разі втрати годувальника. ІНФОРМАЦІЯ_1 підготовлено та надано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 №ФД118357 від 14.02.2023 року для проведення перерахунку розміру його пенсії. Проте відповідачем при призначенні позивачу пенсії не здійснено призначення пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення, зазначеного у вказаній довідці. Також позивач наголошує, що їй протиправно не виплачується доплата до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. та протиправно не проведено індексацію пенсії відповідно до постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року. На підставі зазначеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
05.06.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
27.06.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 до 08.03.2024 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 08.03.2024 року ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника - ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
12.05.2023 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду по справі №160/5779/23, зокрема, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2020 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та провести виплату пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2020 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та враховуючи раніше виплачені суми.
Як встановлено судом з протоколу пенсійної справи ОСОБА_1 , позивачу станом 08.03.2024 року та 01.05.2024 року обчислено пенсію в разі втрати годувальника без урахування довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім цього з матеріалів пенсії справи судом встановлено, що позивачу призначено доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року в розмірі 666,67 грн., пропорційно всім особам, які отримують пенсію в разі втрати годувальника.
Вказані підстави слугували для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку наведеному вище, суд виходить з наступного.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ).
Відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону №2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків.
Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника - ОСОБА_2 з 08.03.2024 року. В свою чергу пенсія ОСОБА_2 з 01.12.2020 року була перерахована на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Суд зауважує, що відповідно до п.«а» ч.1 ст.36 Закону №2262-ХІІ пенсія в разі втрати годувальника призначається виходячи з грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника.
Проте з матеріалів пенсії справи вбачається, що пенсія позивача була призначена без урахування грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці про розмір грошового забезпечення №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем протиправно не здійснено призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №ФД118357 від 14.02.2023 року.
Отже з метою відновлення порушених прав позивача суд доходить висновку про необхідність зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 08.03.2024 року з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці про розмір грошового забезпечення №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням виплачених сум.
Щодо позовних вимог в частині перерахунку пенсії з урахуванням доплати до пенсії відповідно до постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року, суд зазначає наступне.
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
Особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, пенсії яких переглядалися (перераховувалися) після 1 березня 2018 р. (крім перерахунку пенсій на виконання Закону України від 24 березня 2022 р. № 2146-IX Про внесення змін до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб щодо пенсій в разі втрати годувальника), щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Статтею 41 Закону №2262-ХІІ пенсія в разі втрати годувальника призначається кожному непрацездатному члену сім`ї, який має право на таку пенсію.
Як встановлено судом з пенсійної справи позивача, позивачу було встановлено доплату до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року в розмірі 666,67 грн. пропорційно всім отримувачам пенсії в разі втрати годувальника.
Суд зауважує, що ані стаття 41 Закону №2262-ХІІ, ані постанова Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року не передбачають ділення доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. між усіма отримувачами пенсії в разі втрати годувальника.
Таким чином суд доходить висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо невстановлення з 08.03.2024 року позивачу доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача здійснити з 08.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії позивача з урахуванням доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.
Стосовно позовних вимог в частині перерахунку пенсії з урахуванням індексації пенсії в разі втрати годувальника відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», суд зазначає наступне.
Відповідно до пп.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» установлено, що з 1 березня 2024 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) та пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 р. № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (Офіційний вісник України, 2023 р., № 26, ст. 1475) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2023 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 3 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.
Як встановлено судом, позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ з 08.03.2024 року.
Отже з урахуванням положень пп.1 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 року №185 пенсія позивача не підлягає індексації, як така яка призначена після 31.12.2023 року.
В свою чергу позивач наголошує, що їй не призначено пенсію, а здійснено переведення з одного виду пенсії на інший.
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивачу до 08.03.2024 року було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в свою чергу з 08.03.2024 року позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Також з матеріалів справи вбачається, що позивач за призначенням пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», звернулась вперше 08.03.2024 року.
Крім цього також суд звертає увагу, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Отже, в даному випадку мало місце саме призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а не переведення з одного виду пенсії на інший, як стверджує позивач.
Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 року по справі №520/6808/17 та від 09.06.2021 року по справі №367/1276/17.
Отже в даному випадку відповідач правомірно не здійснив підвищення розміру пенсії позивача на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 постанови КМУ №185 від 23.02.2024 року.
Таким чином позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Щодо позовних вимог в частині визначення конкретного розміру грошового забезпечення, а саме: 11 234,38 грн., визначеного в довідці про розмір грошового забезпечення, суд зазначає, що предметом спору у даній справі є питання правомірності не призначення пенсії виходячи з розміру грошового забезпечення годувальника, а тому конкретний розмір грошового забезпечення судом не з`ясовуються.
Крім того, визначення в довідці усіх складових грошового забезпечення та суми належить до виключної компетенції органу, який надає вказану довідку.
Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, враховуючи висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо непризначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника виходячи з грошового забезпечення, визначеного в довідці ІНФОРМАЦІЯ_3 №ФД118357 від 14.02.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 08.03.2024 року з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_2 , визначеного в довідці про розмір грошового забезпечення №ФД118357 від 14.02.2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невстановлення з 08.03.2024 року ОСОБА_1 доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити з 08.03.2024 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням доплати до пенсії в розмірі 2 000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №713 від 14.07.2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський