Справа № 466/3600/24
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3600/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Іваненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення,-

встановив:

01 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, у якому просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанови Адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради у справах про накладення адміністативного стягнення за ст. 152 КУпАП, а справи про адміністративні правопорушення закрити, а також просить суд поновити строк на оскарження вищезазначених постанов. Крім того, просить суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 21.09.2023 та 26.10.2023 Адміністративна комісія при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради винесла постанови №23/2 та 26/13 відповідно про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафів у розмірі 340 грн. та 850 грн. відповідно, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 152 КУпАП. Зазначає, що на засіданнях Адміністративних комісій її не запрошували, про винесення постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності вона не знала, оскільки їх не отримувала, через що не мала можливості оскаржити їх у встановлений законом термін. Зазначає, що копії даних постанов їй надали у Виконавчій службі після блокування її банківського рахунку. Також зазначає, що вона перебуває у неприязних відносинах із сусідкою, яка пише на неї різні скарги, внаслідок яких відносно неї і було складено дані протоколи, а в подальшому винесені постанови, з якими вона не погоджується, вважає їх незаконними та необгрунтованими, оскільки її не повідомляли належними чином про місце та час розгляду справ, чим позбавили право на захист, а також в матеріалах справи відсутні будь-які відомості про отримання нею відповідної кореспонденції з Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради. Зазначає, що вона жодних екологічних норм не порушує, та відповідачем зворотнього не доказано, та жодними доказами не підкріплено, а тому у зв`язку із вищенаведеним вважає, що такі постанови підлягають скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд задовольнити позовні вимоги з підстав наведених у позовній заяві.

Представник відповідача Іваненко О.В. у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити, у відзиві на позовну заяву зазначила, що оскаржувані позивачем постанови були винесені Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради на законних підставах, також позивач належним чином повідомлялася про місце, дату та час розгляду справ про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проте вона не з`являлася з невідомих причин, тому у подальшому відповідачем було скерована вказані постанови на виконання до органу Виконавчої служби.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

В силу ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки, ОСОБА_1 зверталася до Виконавчого комітету Львівської міської ради та Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявами про скасування вищезазначених постанов від 12.02.2024 та 19.02.2024, проте відповіді до подання даного позову до суду вона так і не отримала, тому суд приходить до висновку, що слід поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою, як такий, що пропущений з поважних причин.

Судом встановлено, що головним спеціалістом Департаменту міської агломерації Львівської міської ради Наконечною Г.В. складено протокол №87-3 від 31.08.2023 відносно ОСОБА_1 , яка порушила вимоги п. 20.1.8. «Правил Благоустрою Львівської МТГ» зі змінами та доповненнями, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, згідно з вимогами ст. 152 КУпАП., за те, що ОСОБА_1 не влаштувала відповідного місця для зливу каналізації, відходів за адресою: АДРЕСА_1 .

21 вересня 2023 року Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №23/2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн. Згідно постанови, ОСОБА_1 будучи відповідальною особою не влаштувала відповідного місця для зливу каналізації, відходів за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги п.20.1.8 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376.

В подальшому, головним спеціалістом Департаменту міської агломерації Львівської міської ради Наконечною Г.В. складено протокол №88-3 від 19.09.2023 відносно ОСОБА_1 , яка порушила вимоги п. 20.1.1. «Правил благоустрою Львівської МТГ» зі змінами та доповненнями, затверджених ухвалою Львівської імської ради від 21.04.2011 №376, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність, згідно з вимогами ст. 152 КУпАП., за те, що ОСОБА_1 не прибрала будівельні відходи з прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 .

26 жовтня 2023 року Адміністративною комісією при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №26/13 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно постанови, ОСОБА_1 не прибрала будівельні відходи з прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги п.20.1.1 Правил благоустрою Львівської міської територіальної громади, затверджених ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не була ознайомлена з постановами про притягнення її до адміністративної відповідальності, підпис ОСОБА_1 на таких постановах відсутній.

Відповідно до ст. 152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст (склад) адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП становлять наступні елементи: об`єкт правопорушення - суспільні відносини у сфері громадського благоустрою; об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах; суб`єкт правопорушення - громадянин, громадянин-суб`єкт підприємницької діяльності, посадова особа;- суб`єктивна сторона правопорушення - вина у формі умислу або необережності.

Відповідно до ч. 1 ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 152 КУпАП.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Як стверджує позивач, про наявність оскаржуваних постанов, як і про складення відносно неї протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП їй відомо не було. Про час та місце розгляду справ про адміністративні правопорушення їй повідомлено належним чином не було, відповідно, їй було позбавлено можливості спростувати обставини, викладені у протоколах та довести свою невинуватість. Судом береться до уваги, що відповідачем кореспонденція надсилалася на адресу ОСОБА_1 , проте жодних доказів про отримання такої ОСОБА_1 суду надано не було, тому твердження відповідача по належні повідомлення позивача про час та місце розгляду її справ не відповідають дійсності.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження винуватості позивачки у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП, окрім фото, на яких зображено будівельні відходи, проте з даних фото не видно, в який час зроблені дані фото, чи дійсно будівельні відходи належать позивачці ОСОБА_1 . Крім того, з фото від 31.08.2023 жодним чином не можна встановити, що ОСОБА_1 не влаштувала відповідного місця для зливу каналізації, відходів. Суд вважає, що зазначені докази жодним чином не вказують на вину ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятих ним постанов у справах про адміністративні правопорушення, не подав доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП, не надав доказів належного повідомлення позивача про розгляд справ про адміністративні правопорушення, що свідчить про порушення процесуальних норм при розгляді справ про адміністративні правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, в діях позивача.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваних постанов №23/2 від 21.09.2023 та 26/13 від 26.10.2023 в справі про адміністративні правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанови про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративні правопорушення серія №23/2 від 21.09.2023 та 26/13 від 26.10.2023 слід скасувати.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Крім того, згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд,-

постановив:

поновити ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду з позовною заявою до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11 про скасування постанов у справах про адміністративні правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанови Адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації Львівської міської ради про накладення адміністративних стягнень по справі про адміністративні правопорушення серії 23/2 від 21.09.2023 та серії 26/13 від 26.10.2023 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.152 КУпАП України та накладенням на неї адміністративних стягнень у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. та 340,00 грн. відповідно.

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП - закрити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, місцезнаходження: м. Львів, вул. Липинського, 11 на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень, 20 копійок.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 05 серпня 2024 року.

Суддя Р. Б. Єзерський