Справа № 400/5927/22
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/5927/22

Перша інстанція: суддя Мороз А. О.,

повний текст судового рішення

складено 13.05.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року ОСОБА_2 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ДПСС в Миколаївській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2022 рік» від 01.12.2022 року №1046-к в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_2 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 02.12.2022 року №1061-к;

- поновити ОСОБА_2 на посаді начальника відділу економічної діяльності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДПСС в Миколаївській області з 05.12.2022 року;

- стягнути з ГУ ДПСС в Миколаївській області на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року провадження у справі в частині позовних вимог №№ 2, 3, 4 закрито.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.12.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог скасовано, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Одночасно, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду рішення Миколаївського окружного адміністративного суду про відмову в задоволенні позову скасоване, у справі прийнята нова постанова, якою визнаний протиправним та скасований наказ начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2022 рік від 01.12.2022 року №1046-к в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_2 ..

За результатами розгляду позовних вимог №№2, 3, 4 Одеським окружним адміністративним судом прийнято рішення від 13.05.2024 року, яким позовні вимоги в цій частині задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині та прийняти нову постанову, якою зобов`язати ГУ ДПСС в Миколаївській області визнати призначення позивача на посаду начальника управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДПСС в Миколаївській області 14.12.2022 року фактом поновлення на роботі шляхом внесення відповідних змін в наказ про призначення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу ГУ ДПСС в Миколаївській області від 03.10.2022 року №882-к «Про визначення результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області» вирішено провести з 03 жовтня до 18.11.2022 року визначення результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» або «В» в ГУ ДПСС в Миколаївській області.

Додатком до цього наказу є список державних службовців ГУ ДПСС в Миколаївській області, які займають посади державної служби категорій «Б», до якого під №12 включено позивачку.

03.11.2022 року відповідач затвердив «Результати виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорій «Б» або «В», за 2022 рік» щодо ОСОБА_2 , відповідно до яких виконання позивачкою першого завдання оцінено в 0 балів, другого - 2 бали, третього - не підлягає оцінці, четвертого - 2 бали, п`ятого - 2 бали. Середній бал становив 1,5 бали, на підставі чого позивачці виставлена негативна оцінка.

01.12.2022 року наказом ГУ ДПСС в Миколаївській області №1046-к «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області» затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ ДПСС в Миколаївській області, в тому числі і ОСОБА_2 , якій виставлена негативна оцінка.

На підставі вищевказаного наказу ГУ ДПСС в Миколаївській області видало наказ про звільнення ОСОБА_2 з 05.12.2022 року за ст.87 ч.1 п.3 Закону України «Про державну службу».

13.12.2022 року наказом ГУ ДПСС в Миколаївській області №1088-к ОСОБА_2 призначено на посаду начальника управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності - головного бухгалтера ГУ ДПСС в Миколаївській області без конкурсного відбору з 14.12.2022 року з посадовим окладом 9000,00 грн..

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року наказ начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2022 рік» від 01.12.2022 року №1046-к в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_2 визнаний протиправним та скасований.

За таких обставин, в даному провадженні необхідно вирішити питання в частині вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про звільнення ОСОБА_2 » від 02.12.2022 року №1061-к; поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу економічної діяльності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДПСС в Миколаївській області з 05.12.2022 року та стягнення з ГУ ДПСС в Миколаївській області на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи, що спір щодо законності оскаржуваного наказу вже вирішено, суд приходить до висновку про наявність підстав і для задоволення похідних вимог в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді та виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що Закон України «Про державну службу» є спеціальним нормативним актом у правовідносинах державної служби і він не тільки не містить виключень з випадків можливості поновлення незаконно звільненої особи на раніше займаній нею посаді, а навпаки містить пряму норму про припинення відносин державної служби у разі поновлення на посаді особи, яка раніше цю посаду займала.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не згодна з рішенням суду першої інстанції в частині п.3 оскаржуваного рішення, оскільки на думку апелянта, поновлення позивачки на посаді, яку вона займала перед звільненням, порушить трудові права третьої особи, оскільки її було призначено на цю посаду, а крім цього таке поновлення порушить гарантії збереження місця роботи і посади за військовослужбовцем на час призову.

Як слідує з наданих третьою особою доказів та встановлено судом першої інстанції, наказом ГУ ДПСС в Миколаївській області від 01.02.2023 року №177-к ОСОБА_3 увільнена від виконання роботи у зв`язку з зарахуванням на військову службу з 30.01.2023 року зі збереженням місця роботи і посади.

03.02.2023 року наказом ГУ ДПСС в Миколаївській області №184-к ОСОБА_1 переведено на посаду начальника відділу економічної діяльності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДПСС в Миколаївській області, тобто на посаду, яку перед звільненням обіймала позивачка.

Як вбачається з матеріалів справи, у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.02.2024 року наказ начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2022 рік» від 01.12.2022 року №1046-к в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_2 визнано протиправним та скасовано.

Отже, судом апеляційної інстанції вже надана правова оцінка процедурі оцінювання позивачки та зроблено висновок про неналежне обґрунтування відповідачем негативної оцінки, у зв`язку з чим скасований наказ від 01.12.2022 року №1046-к, яким затверджений висновок щодо негативного оцінювання позивачки, на підставі ст.78 КАС України, дані обставини не потребують доказування.

В наказі від 02.12.2022 року №1061-к, яким позивачку звільнено з посади, єдиною підставою для його прийняття був наказ від 01.12.2022 року №1064-к, який скасований в судовому порядку.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, спір між сторонами склався з приводу правомірності отримання позивачкою негативної оцінки за результатами оцінювання її службової діяльності та подальшого звільнення на цій підставі, а тому основною вимогою в даній справі є вимога про визнання протиправним та скасування наказу начальника ГУ ДПСС в Миколаївській області «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів виконання завдань державних службовців, які займають посади державної служби категорії «Б» або «В» за 2022 рік» від 01.12.2022 року №1046-к в частині затвердження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності ОСОБА_2 , а тому всі інші позовні вимоги є похідними.

Враховуючи те, що основна вимога позивача була вирішена та задоволена судом апеляційної інстанції у постанові від 15.02.2024 року, а тому, судом першої інстанції цілком обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині скасування наказу «Про звільнення ОСОБА_2 » від 02.12.2022 року №1061-к; поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника відділу економічної діяльності управління економіки, бухгалтерського обліку та звітності ГУ ДПСС в Миколаївській області з 05.12.2022 року та стягнення з ГУ ДПСС в Миколаївській області на користь позивачки середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.12.2022 року до 13.12.2022 року у розмірі 4066,20 грн..

Що стосується доводів апелянта стосовно того, що поновлення на посаді позивачки призведе до порушення прав третьої особи, оскільки її було призначено на цю посаду, а крім цього таке поновлення порушить гарантії збереження місця роботи і посади за військовослужбовцем на час призову, судова колегія зазначає.

Умови і підстави звільнення державних службовців визначені частиною першою статті 83 Закону України «Про державну службу».

Так, зокрема, статтею 88 ч.1 п.1 Закону України «Про державну службу» передбачено, що підставами для припинення державної служби у зв`язку з обставинами, що склалися незалежно від волі сторін, є поновлення на посаді державної служби особи, яка раніше її займала.

Згідно зі ст.119 ч.3 КЗпПУ, за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Вирішуючи такий конфлікт нормативних актів, суд першої інстанції цілком обґрунтовано виходив з того, що відповідно до ст.5 ч.3 Закону України «Про державну службу» дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Разом з тим, Закон України «Про державну службу» є спеціальним нормативним актом у правовідносинах державної служби і він не тільки не містить виключень з випадків можливості поновлення незаконно звільненої особи на раніше займаній нею посаді, а навпаки містить пряму норму про припинення відносин державної служби у разі поновлення на посаді особи, яка раніше цю посаду займала.

Отже, в даному випадку застосуванню підлягають саме положення Закону України «Про державну службу».

А тому, оскільки звільнення позивачки відбулось внаслідок протиправних дій відповідача, які визнані такими в судовому порядку, то саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок фактичного відновлення прав позивачки шляхом видання відповідного наказу та вжиття заходів для нівелювання негативних наслідків такого поновлення для третьої особи.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька