Справа № 480/13687/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 року Справа № 480/13687/23

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/13687/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , скасувати відмову викладену в листі № 5082 від 23.11.2023 року;

- зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 з військової служби на підставі п.п. г п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з наявністю сімейних обставин, а саме, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного стороннього догляду за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується Консультативним висновком спеціаліста № 913 та випискою № 2854 із протоколу засідання ЛКК № 99 від 18 травня 2023 року, за відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Позивач зазначає, що 07.09.2023 звернувся до відповідача із рапортом про звільнення його з військової служби зважаючи на сімейні обставини, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", до якого долучались документи, якими підтверджуються зазначені сімейні обставини. Проте 23.11.2023 листом №5082 позивачу було відмовлено у задоволенні рапорту у зв`язку з відсутністю належних підтверджуючих документів, необхідних для звільнення з військової служби, а саме відповідного медичного висновку МСЕК, який підтверджує необхідність здійснення постійного стороннього догляду для осіб віком понад 18 років. Вказані обставини зумовили необхідність звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 05.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав.

Згідно із ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, а також у відповідності до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання відповідачем відзиву на позов кваліфікується судом як визнання позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Позивач, по теперішній час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

07.09.2023 позивачем було подано рапорт про звільнення з військової служби на підставі абз.8 п.п "г" п. 2 ч. 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за дідом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). (а.с.24)

До вищезазначеного рапорту позивачем було додано копії наступних документів:

- акт встановлення факту здійснення догляду від 14.07.2023;

- паспорта ОСОБА_1 ;

- картки платника податків ОСОБА_1 ;

- паспорта ОСОБА_2 ;

- довідки при присвоєння ідентифікаційного ОСОБА_3 ;

- свідоцтва про народження ОСОБА_1 ;

- інформаційної довідки на запит про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 14.03-08/108139 від 12.05.2023;

- консультативного висновку спеціаліста № 913 на ОСОБА_2 ;

- виписки № 2854 із протоколу засідання ЛКК № 99 від 18 травня 2023 р.;

- висновку 2696 протоколу № 94;

- нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - сусідів ОСОБА_2 про відсутність інших осіб, які можуть здійснювати за ним догляд;

- посвідки на постійне проживання ОСОБА_6 ;

- картки платника податків ОСОБА_6 ;

- паспорта ОСОБА_4 ;

- картки платника податків ОСОБА_4 ;

- свідоцтва про народження ОСОБА_7 ;

- копія паспорту ОСОБА_7 ;

- копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_7 ;

- нотаріально засвідченої заяви ОСОБА_7 .

За результатами розгляду рапорту ВЧ НОМЕР_3 , листом від 23.11.2023 №5082, відмовлено позивачу у зв`язку з відсутністю належних підтверджуючих документів необхідних для звільнення з військової служби, а саме: медичний висновок медико-соціальної експертної комісії, який підтверджує необхідність здійснення постійного стороннього догляду для осіб віком понад 18 років. (а.с.26-27)

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Частинами 1, 2, 4 - 6 статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.

Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, передбачені частиною четвертою цієї статті.

При цьому, пунктом першим визначені підстави для звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на даний час.

У свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві зазначає про те, що подав рапорт і просив його звільнити з військової служби на підставі абз.8 п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Наполягаючи на необхідності здійснення постійного догляду за хворим дідусем, позивач зазначає про те, що необхідність такого догляду підтверджена випискою №2854 із протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії №99 від 18.05.2023, за висновком якої ОСОБА_2 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду (а.с.29), яку позивач долучив до рапорту про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

Суд звертає увагу на те, що вказана довідка не може бути підставою для звільнення позивача з військової служби, так як така довідка не може підтверджувати необхідність здійснення постійного догляду за хворим дідусем, оскільки стосовно підтвердження такого факту уповноваженим органом є інша установа.

Так, відповідно до абзацу 6 постанови Кабінету Міністрів України від 12.06.2013 №413 "Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу" військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини, зокрема:

- необхідність постійного стороннього догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії для осіб віком понад 18 років чи лікарсько-консультативної комісії для осіб до 18 років.

Зміст наведеного правового регулювання свідчить на користь висновку, що стосовно осіб, які є старшими 18 років, відповідні обставини мають бути підтверджені медичним висновком саме медико-соціальної експертної комісії.

Позивач висновку медико-соціальної експертної комісії, якою була би підтверджена необхідність постійного догляду за ОСОБА_2 , - не надав, що свідчить про відсутність підстав для його звільнення з військової служби.

При вирішенні даного спору, суд наголошує на тому, що нормативно-правові приписи постанови КМУ від 12.06.2013 № 413 деталізують положення Закону України № 2232-XII, з огляду на специфіку регулювання спірних правовідносин в контексті співвідношення діяльності закладів охорони здоров`я та проходження такого особливого виду служби як військова (в т.ч. і під час військового стану). Закон встановлює загальні правові норми, якими передбачено перелік документів і органів, які можуть підтверджувати відповідні обставини. У свою чергу, приписи постанови КМУ розмежовують повноваження таких органів в залежності від суб`єкта, якому надається відповідний висновок. Жодних суперечностей у викладеному правовому регулюванні не існує, позаяк воно не передбачає одночасної можливості різних суб`єктів підтверджувати ідентичні обставини.

Крім того, з проведеного ретельного аналізу наведених нормативних актів в контексті розподілення повноважень між ЛКК та МСЕК, суд дійшов висновку, що необхідність постійного стороннього догляду за хворою особою підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії. В той же час, необхідність постійного стороннього догляду за хворою дитиною підтверджується висновком лікарсько-консультативної комісії.

Отже, Уряд встановив чіткий критерій для визначення суб`єкта видачі медичного висновку, що підтверджує необхідність постійного догляду за особою, що його потребує, як підставу його звільнення зі служби для особистого здійснення такого догляду, а саме вік особи, що потребує постійного догляду:

- для неповнолітньої особи (до 18 років) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я;

- для повнолітньої особи (понад 18 років) - медико-соціальної експертна комісія.

За таких обставин, норми Закону № 2232-XII та Постанови КМУ №413 не містять конфлікту щодо їх змісту, оскільки положення Постанови конкретизують суб`єкт, який видає медичний висновок у залежності від віку особи, яка потребує стороннього догляду.

Оскільки дідусь позивача є повнолітнім (1936 р.н.), то повноваження видати медичний висновок на підтвердження необхідності постійного догляду за нею внаслідок захворювання для цілей звільнення ОСОБА_1 , з військової служби має медико-соціальна експертна комісія, а не лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я.

З приводу врахування листа МОЗ України при вирішенні справи по суті, суд зазначає, що вказаний лист не є нормативно-правовим актом.

Отже, виписка із протоколу засідання ЛКК, надана позивачем, не може бути визнана документом, передбаченим чинним законодавством, на підставі якого позивач підлягає звільненню з військової служби, оскільки висновок, виданий такою комісією, може підтверджувати відповідні обставини лише стосовно особи, яка не досягла 18 років.

Слід також зауважити, що виписка не містить жодного посилання на безтермінову необхідність постійного отримання сторонньої допомоги, що очевидно вказує на обмежену часову межами компетенцію лікарсько-консультативної комісії з цього питання. Так, у виписці №2854 із протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії №99 від 18.05.2023, на яку посилається позивач, зазначається лише про те, що ОСОБА_2 , за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду. Очевидним є те, що такий висновок наданий лікарями на час огляду ОСОБА_2 , у той час як позивач ініціює остаточне звільнення з військової служби.

Проаналізувавши наведе вище в сукупності в контексті встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що законні підстави для звільнення позивача з військової служби на підставі поданого рапорту з додатками відсутні.

З цих же мотивів безпідставними є похідні позовні вимоги про зобов`язання командування ВЧ НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , в запас з військової служби на підставі п.п. "г" п. 2 ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у зв`язку з наявністю сімейних обставин.

Суд також звертає увагу, що позивач не позбавлений права на повторне подання рапорту на звільнення у разі оформлення належних доказів на підтвердження права на звільнення з військової служби.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третьої особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко