Справа № 521/2104/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 р.м. ОдесаСправа № 521/2104/24

Перша інстанція: суддя Михайлюк О.А.,

повний текст судового рішення

складено 17.04.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Бітова А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2024 у справі №521/2104/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1368908 від 03.02.2024

У С Т А Н О В И В:

16.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, у якій просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №1368908 від 03.02.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що оскаржуваний індивідуальний акт не відповідає вимогам статтям 280, 283 КУпАП. Як зазначає позивач, наданий інспектором поліції відеозапис не підтверджує вчиненого адміністративного правопорушення. Також, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить посилання на такий доказ. Крім того, у спірній постанові неправильно зазначено адресу скоєння адміністративного правопорушення. На думку ОСОБА_1 , постанова серії ЕНА №1368908 від 03.02.2024 містить недостовірні відомості щодо відмови у її отриманні. Позивач зауважує, що йому не оголошено зміст постанови про накладення адміністративного стягнення, а також не роз`яснено права на їх оскарження.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується з підстав викладених у відзиві на позовну заяву зазначаючи, що ОСОБА_1 порушено підпункт «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, а саме проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Також, відповідач вказує про дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, на думку суб`єкта владних повноважень, окремі неточності в оскаржуваній постанові не можуть бути підставою для її скасування.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2024 у справі №521/2104/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем не доведено вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись із вищеозначеним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2024 у справі №521/2104/24 суб`єктом владних повноважень подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків районного суду обставинам справи, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції зазначає, що ОСОБА_1 порушив підпункт «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, а саме проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора. Таке порушення підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Також, відповідач вказує про дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення. Крім того, на думку суб`єкта владних повноважень, окремі неточності в оскаржуваній постанові не можуть бути підставою для її скасування.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 03.02.2024 інспектором патрульної поліції складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1368908.

Як зазначено у вказаному індивідуальному акті, 03.02.2024 о 18 год. 37 хв., керуючи транспортним засобом марки TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив підпункт «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Не погодившись із постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1368908 від 03.02.2024 позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища Законом України «Про дорожній рух» визначено правові та соціальні основи дорожнього руху.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України установлено Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно із пунктом 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Підпунктом «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, положеннями чинного законодавства передбачено відповідальність за проїзд перехресть на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Згідно із фактичними обставинами справи, 03.02.2024 керуючи транспортним засобом марки TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Таке порушення підпункту «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху було зафіксовано інспектором патрульної поліції та відображено в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1368908 від 03.02.2024.

На підтвердження вчинення позивачем порушення підпункту «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху відповідачем до матеріалів справи додано CD-диск із файловими носіями (відео, скріншот).

Такі докази є належними та допустимими, а тому враховуються судом апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду даної справи.

Жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 порушення підпункту «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху, позивачем до матеріалів справи не додано, як і не вказано про їх існування, неможливість подання та необхідність витребування судом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є доведеною

Стосовно твердження позивача про те, що спірна постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За наслідками дослідження наявної у матеріалах справи постанови серії ЕНА № 1368908 від 03.02.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, колегією суддів з`ясовано, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень містить усю необхідну інформацію, перелік якої наведено у статті 283 КУпАП.

До того ж, апеляційним судом установлено, що спірну постанову серії ЕНА № 1368908 від 03.02.2024 роздруковано за допомогою спеціального технічного пристрою у вигляді стрічки.

Водночас, додаток 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395, містить зразок постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка складається у письмовій формі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє твердження скаржника про те, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1368908 від 03.02.2024 не відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції уважає за необхідне відмітити, що не зазначення в спірній постанові серії ЕНА № 1368908 від 03.02.2024 відомостей щодо відеозапису та технічного запису не є підставою для звільнення позивача від відповідальності, адже не нівелює установленого порушення ним Правил дорожнього руху.

Не є юридично спроможним довід позивача про те, що в постанові серії ЕНА № 1368908 від 03.02.2024 неправильно зазначено місце скоєння порушення, оскільки згідно із фактичними обставинами справи Правила дорожнього руху ОСОБА_1 порушено на перехресті вул.Миколаївська дорога/пров.1-й Лузанівський, а фактичним місцем зупинки транспортного засобу є Миколаївська дорога, по якій власне й здійснював рух позивач.

З огляду на розгляд по суті даної справи в суді першої інстанції та її перегляд в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання позивача про створення інспектором поліції перешкод в оскарженні постанови серії ЕНА № 1368908 від 03.02.2024.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції уважає правомірним притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, адже керуючи транспортним засобом марки TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , він проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, що є порушенням підпункту «ґ» пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху.

Отже, установлені в межах даного апеляційного перегляду справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні висновки та викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено апеляційним судом у даній справі.

Відповідно до частини першої статті 293 КУпАП орган (посадова особа), розглядаючи скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилене.

Частинами 7, 8 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Статтею 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції з`ясовано, що висновки районного суду не відповідають, викладеним у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відтак, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2024 у справі №521/2104/24 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.268, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2024 у справі №521/2104/24 скасувати.

Прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №1368908 від 03.02.2024 відмовити повністю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та, з урахуванням приписів ст.272 КАС України, оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький А.І. Бітов