Справа № 140/4464/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4464/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач 2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.03.2024 № 22; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII з дати звернення 26.02.2024 на підставі довідок від 21.02.2024 № 8/02/2-24, виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

26.02.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) та вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Донецькій області (а.с.15-16, 58-59).

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 05.03.2024 № 22 відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, у зв`язку із відсутністю правових підстав для цього.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням з тих мотивів, що у нього наявні всі необхідні підстави (загальний страховий стаж, стаж на посадах в органах державної служби який на підставі Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок № 283) зараховується до стажу державної служби та необхідний вік) для переведення на пенсію державного службовця.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення, оскільки позивачкою не було дотримано сукупності всіх вимог, визначених ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо стажу державної служби.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ у Волинській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з тих підстав, що у позивачки відсутні підстави на призначення пенсії відповідно до Закону № 889-VIII.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується витягом з пенсійної справи.

26.02.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу (а.с.15-16,58-59).

Рішенням ГУ ПФУ у Донецькій області від 05.03.2024 № 22 (а. с. 23-24,56) відмовлено позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а).

Із оскаржуваного рішення відповідача 1 випливає, що єдиною підставою для відмови у переведенні на пенсію є недостатність стажу державної служби, а саме: наявність стажу державної служби 15 років 05 місяців, при необхідних 20 роках.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не перебувала на державній службі.

Зокрема, із рішення та розрахунку стажу для призначення пенсії (а.с.65-66) вбачається, що позивачу до стажу державної служби не було зараховано періоди роботи головою виконкому Рудко-Козинської Ради народних депутатів з 01.07.1987 по 08.02.1990 та помічником-консультантом народного депутата України Апарату Верховної Ради України з 18.07.2002 по 29.09.2003.

Щодо наявності стажу державної служби у позивача у вказані періоди, суд зазначає наступне.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 25-34) та довідкою Волинського обласного центру зайнятості від 18.03.2024 № 652/12 (а.с. 35), у позивача станом на 02.03.2015 стаж державної служби становить 20 років 4 місяці 18 днів.

Зокрема, зазначено такі періоди роботи:

- з 01.07.1987 по 08.02.1990 працювала головою виконкому Рудко-Козинської Ради народних депутатів;

- з 23.05.1997 по 17.07.2002 працювала заступником голови Рожищенської районної державної адміністрації (відповідно присвоєно 11, а пізніше 10-8 ранг державної служби);

- з 18.07.2002 по 29.09.2003 працювала помічником-консультантом народного депутата України Апарату Верховної Ради України (відповідно присвоєно 7 ранг державної служби);

- з 30.09.2003 по 01.03.2015 працювала заступником директора, а пізніше - директором Волинського обласного центру зайнятості.

Періоди роботи позивача згідно розрахунку з 23.05.1997 по 17.07.2002 та з 30.09.2003 по 01.03.2015 зараховані до стажу державної служби.

Щодо зарахування стажу роботи позивача на посадах в органі місцевого самоврядування, апараті ВРУ, в період з 1987 року по 1990 рік, та з 18.07.2002 по 29.09.2003 до державної служби, що дає право на пенсію державного службовця, суд зазначає наступне.

Як вже вказував суд вище статтею 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ визначено умови призначення пенсій державним службовцям.

Статтями 25, 26 даного Закону було визначено класифікацію посад державної служби та ранги державних службовців, які їм присвоюються в залежності від категорії посади.

В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII Про державну службу.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 № 283 (далі - Порядок №283).

Згідно з п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ , а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Зокрема додатком до Порядку №283 визначено, що до стажу державної служби зараховується період роботи на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 працювала в періоди з 1987 року по 1990 рік та з 18.07.2002 по 29.09.2003 на посадах, які прирівнюються (згідно додатка до Порядку №283) та, які відносяться до державної служби, прийняла Присягу державного службовця, в ці періоди їй присвоювалися відповідні ранги державної служби, про що свідчать відповідні записи.

Враховуючи приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, Закону від 07.06.2001 № 2493-III та Порядку №283, посади позивачки, а саме: голови виконкому Рудко-Козинської Ради народних депутатів з 01.07.1987 по 08.02.1990; помічника-консультанта народного депутата України Апарату Верховної Ради України з 18.07.2002 по 29.09.2003 повинно зараховуватися до стажу державної служби.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання, що ГУ ПФУ в Донецькій області протиправно не зараховано зазначені періоди до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 05.03.2024 № 22 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » про відмову у переведенні позивачки на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» є передчасним, необгрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Позивач просить провести перерахунок та виплату їй пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з 26.02.2024.

Разом з тим, суд зазначає, що на даний час рішення про переведення позивача на пенсію по Закону України «Про державну службу» не прийняте, а відтак перерахунок та виплата пенсії з цього періоду є неможливою.

Слід зазначити, що однією із умов прийняття рішення відповідачем про переведення на пенсію держслужбовця є наявність відповідного стажу державної служби.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 вказує на те, що в неї є наявний, визначений законом, стаж державної служби, але при цьому вона не ставить вимоги про зарахування до стажу державної служби спірних періодів роботи.

Однак, суд вказує на те, що позивачу пенсія ще не призначена.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки відповідач при вирішенні заяви ОСОБА_1 на пенсію державного службовця безпідставно не врахував спірний період до стажу державної служби, який у позивача наявний, що стало підставою для відмови у задоволенні її заяви та порушило права позивача, тому належним способом захисту в даному випадку із врахуванням ст.245 КАС України, буде зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати позивачу до стажу державної служби періодів роботи головою виконкому Рудко-Козинської Ради народних депутатів з 01.07.1987 по 08.02.1990 та помічником-консультантом народного депутата України Апарату Верховної Ради України з 18.07.2002 по 29.09.2003.

Частиною третьою статті 245 КАС України обумовлено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Вирішуючи спір щодо позовних вимог зобов`язального характеру суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області про відмову у переведенні на інший вид пенсії матиме наслідком, що за заявою ОСОБА_1 від 26.02.2024 буде відсутнє рішення по суті.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною четвертою цієї статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд враховує, що саме до повноважень органів Пенсійного фонду України віднесено обчислення страхового стажу для призначення пенсій, тоді як суд такі повноваження не може перебирати та здійснює лише функцію судового контролю за правомірністю рішень про призначення/відмову у призначенні пенсій.

Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України установлено повноваження суду прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За наведених обставин та з огляду на те, що заяву ОСОБА_1 про переведення на інший вид пенсії було розглянуто за принципом екстреторіальності ГУПФУ в Донецькій області, рішення про відмову якого судом визнано протиправним та скасовано, саме відповідача 1 слід зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 26.02.2024, прийняти відповідне рішення, адже якщо в результаті перерахунку стажу умова щодо наявності стажу державної служби буде виконуватися, то остання матиме можливість отримати пенсію державного службовця з 26.02.2024.

Щодо вимоги позивача в частині здійснити з 26.02.2024 перерахунок та виплату пенсії державного службовця, з урахуванням довідок про складові заробітної плати від 21.02.2024 № 8/02/2-24, виданих Департаментом соціальної та ветеранської політики Волинської обласної державної адміністрації, суд зазначає наступне.

ГУ ПФУ в Донецькій області відмовило позивачці у переведенні на пенсію з тих підстав, що ОСОБА_1 не має права на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, оскільки у неї відсутні необхідні для цього умови.

Рішення щодо переведення на пенсію державного службовця здійснено не було. Відтак, спору щодо розміру пенсії відносно заробітної плати на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.

Відсутні підстави вважати, що права позивача при здійсненні такого переведення будуть порушені. Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, то відповідно питання розміру пенсії відносно заробітної плати є передчасним.

Відтак, в задоволенні позовних вимог в цій частині суд відмовляє.

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру заявлених до ГУ ПФУ у Волинській області, суд враховує наступне.

Згідно з частиною першою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу IV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу IV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п.4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Так, у межах спірних правовідносин заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Донецької області та за результатом її розгляду прийнято спірне рішення.

Суд зауважує, що відповідачем у справах, в яких оспорюються, зокрема, рішення, ухвалені в результаті розгляду заяви про призначення пенсії, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, який прийняв відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу IV Порядку №22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо повторного розгляду заяви позивача є саме ГУ ПФУ в Донецькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглянув заяву ОСОБА_1 про переведення на пенсію державного службовця та прийняв рішення про відмову.

Натомість, ГУ ПФУ у Волинській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

Згідно з пунктом 4.10 розділу IV Порядку №22-1 ГУ ПФУ у Волинській області визначено як суб`єкт, який буде здійснювати виплату пенсії позивачу за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання (в разі її призначення/перерахунку).

При цьому у суду відсутні підстави вважати, що після призначення пенсії позивачу, ГУ ПФУ у Волинській області не проводитиме її виплату.

Отже, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Волинській області заявлені безпідставно.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 гривень, сплачений згідно з квитанцією до платіжної інструкції № 49 від 23.04.2024 (а.с. 9).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.03.2024 № 22 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періодів роботи головою виконкому Рудко-Козинської Ради народних депутатів з 01.07.1987 по 08.02.1990 та помічником-консультантом народного депутата України Апарату Верховної Ради України з 18.07.2002 по 29.09.2003.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.02.2024 про переведення її на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України Про державну службу, та прийняти відповідне рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ).

Відповідач 2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Р.С. Денисюк