Справа № 240/8792/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/8792/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №4 від 22.02.2024 року про відмову у призначення пенсії за віком;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до страхового стажу періоди роботи з 04.10.1981 року по 17.11.1981 року, з 23.11.1981 року по 29.01.1982 року, з 03.02.1982 року по 10.07.1982 року на пільгових умовах та призначити з 15.02.2024 року пенсію за віком.

Позивач зазначає, що 15.02.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про призначення пенсії за віком. Вказане звернення було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області і оскаржуваним рішенням від 22.02.2024 року було відмовлено в призначенні пенсії за віком по причині відсутності необхідного загального страхового стажу в 29 років. Позивач вважає, що Відповідач безпідставно до її страхового стажу не врахували періоди її роботи у районах Крайньої Півночі. Крім того, не було враховано період її роботи у ЖБК "Дніпро" в період з 15.06.2002 року по 31.12.2004 року.

Позивач вважає, що її загальний страховий стаж перевищує необхідні 29 років, а тому має право на призначення пенсії за віком.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Відповідача-1 по справі, направив суду письмові заперечення проти позову (відзив).

У відзиві на позов Відповідача-1 зазначено, що відповідно до принципу екстериторіальності заява Позивача була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. За результатами розгляду звернення Позивача було встановлено наявність у Позивача 28 років 03 місяці 21 день загального страхового стажу, що не надає підстави для призначення пенсії за віком. Таке рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області було доведено до відомо Позивача.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача-2 по справі, направив суду письмові заперечення проти позову (відзив). У відзиві на позов Відповідача-2 зазначено, що за результатами розгляду звернення Позивача було встановлено наявність у Позивача загального страхового стажу сумарно в розмірі 28 років 03 місяці 21 день загального страхового стажу, що не надає підстави для призначення пенсії за віком.

У відзиві підтверджено зарахування до страхового стажу Позивача її періоди роботи в умовах Крайньої Півночі, але відсутні підстави для їх зарахування на пільгових умовах, так як Позивач не надала доказів на підтвердження користування такою пільгою. До страхового стажу Позивача також не зараховано її період роботи з 15.06.2002року по 31.12.2002року по причині відсутності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про сплату страхових внесків за вказаний період.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону N 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , є особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними її паспорта (а.с.20). Зазначене свідчить про наявність у Позивача права на призначення пенсії за віком за наявності страхового стажу не менше 29 років. Вказана вимога Закону №1058-IV сторонами не оспорюється.

Судом встановлено та визнається сторонами, що саме у відповідності до вказаних правових норм Закону №1058-IV Позивач 15.02.2024 року звернулася до регіонального відділення Управління Пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії про призначення пенсії за віком по досягненню 60 річного віку.

Судом встановлено, що вказане звернення Позивача за принципом екстериторіальності було передано на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Відповідача-2 по справі, і за результатами розгляду такого звернення Відповідач-2 рішенням №4 від 22.02.2024 року відмовив у призначенні пенсії за віком (а.с.48).

Як зазначено в оскаржуваному рішенні Відповідача-2 від 22.02.2024 року та у відзиві Відповідача-2 на позов, загальний страховий стаж Позивача становить 28 років 03 місяці 21 день, що не надає право на призначення пенсії за віком.

Такі доводи Відповідача ґрунтуються на вимогах чинного законодавства та відповідають обставинам справи з огляду на таке.

Безспірно, як вже зазначалося судом та визнається Позивачем, у відповідності до вимог частини першої статті 26 Закону N 1058-IV обов`язковою умовою для набуття права на призначення пенсії за віком є наявність не менше 29 років страхового стажу.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності у Позивача на час звернення не менше 29 років страхового стажу.

Відповідно до доводів Позивача до її страхового стажу не зараховано, окрім іншого, періоди її роботи з 04.10.1981 року по 17.11.1981 року, з 23.11.1981 року по 29.01.1982 року, з 03.02.1982 року по 10.07.1982 року в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах .

Судом встановлено, що в трудовій книжці Позивача, копія якої долучена до позову та досліджена судом, наявні записи про періоди роботи Позивача з 04.10.1981 року по 17.11.1981 року, з 23.11.1981 року по 29.01.1982 року, з 03.02.1982 року по 10.07.1982 року. Вказані періоди роботи Відповідачем-2 зарахованого до страхового стажу Позивача.

Більш того, Відповідачем-2 визнається, що у вказаний період Позивач працювала в районах, що відносяться до районів Крайньої Півночі, і весь період такої роботи зараховано до страхового стажу Позивача.

Відповідно до доводів Відповідача-2, у Позивача відсутні підстави для зарахування такого стажу на пільгових умовах, по причині відсутності права на таку пільгу.

Суд враховує, що відповідно до первинної редакції п.5. розділу XV Закону №1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

На даний час аналогічна норма є абзацом першим п.5 розділу XV Закону №1058-IV.

Суд погоджується із доводами Відповідача-2, що в розумінні вимог абзацу другого п.5 розділу XV Закону №1058-IV такі відносини щодо пільгове обчислення страхового стажу врегульовувалися правовими нормами чинного на той час Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Приписами п.5 цього Указу прямо передбачено, що право на зарахування одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до нього, за один рік і шість місяців при обрахунку стажу, що надає право на пенсію за віком, мають "працівники, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в цій райони Крайньої Півночі за умови укладання ними трудових договорів про роботу в цих районах на строк п`ять років.

Як зазначено в абзаці1 третім п.5 розділу XV Закону №1058-IV, пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Всупереч вказаним вимогам в трудовій книжці Позивача відсутній запис про наявність у Позивача права на користування такими пільгами, в тому числі на таке пільгове зарахування страхового стажу.

В зв`язку з цим, суд погоджується із доводами Відповідача-2 про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу Позивача періодів її роботи в районах Крайньої Півночі на пільгових умовах, з розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Тобто, до страхового стажу Позивача зараховано весь період її роботи в районах Крайньої Півночі, але без застосування розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Судом встановлено і визнається сторонами, що в трудовій книжці Позивача є наявний запис про її роботу в період з 15.06.2002 року по 31.12.2004 року в ЖБК "Дніпро". До страхового стажу Позивача вказаний період роботи в ЖБК "Дніпро" зараховано за виключенням періоду з 15.06.2002 року по 31.12.2002 року.

Відповідно до доводів Відповідача-2 вказаний період з 15.06.2002 року по 31.12.2002 року не зараховано до страхового стажу виключно по причині відсутності в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформації про сплату страхових внесків.

Суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

В зв`язку з цим, суд погоджується із доводами Відповідача-2 про відсутність правових підстав для зарахування до страхового стажу Позивача періоду її роботи з 15.06.2002 року по 31.12.2002 року в ЖБК "Дніпро".

Зазначене свідчить, що на день звернення загальний страховий стаж Позивача, що враховується для призначення пенсії за віком, становить 28 років 03 місяці 21 день, що виключає можливість призначення пенсії за віком при досягненні Позивачем 60 річного віку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.26 Закону №1058-IV вказаний сумарний страховий стаж надає право Позивачу на призначення пенсії за віком при досягненні 63 річного віку.

Таким чином, позовні вимоги Позивача не відповідають обставинам встановленим судом та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк