Справа № 947/6311/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 947/6311/24

Перша інстанція: суддя Кисельов В.К.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И Л А:

19 лютого 2024 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1408893 від 10 лютого 2024 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що на момент зупинки транспортного засобу йому не було відомо про постанову Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року у справі №496/8203/23, якою позивача позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Київського районного суду від 23.03.2024 року справу передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт наголошує, що постанову Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі №496/8203/23 оскаржено до Одеського апеляційного суду, який поновив строк на апеляційне оскарження у зв`язку з відсутністю доказів отримання копії рішення суду першої інстанції.

Департамент патрульної поліції подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить суд залишити оскаржуване рішення без змін. Відповідач наголошує, що на момент зупинки транспортного засобу позивач був обізнаний про позбавлення права керування транспортними засобами. Крім того, з моменту складення у відношенні позивача протоколу за ст. 130 КУпАП та до моменту його зупинки минуло майже 3 місяці, за які ОСОБА_1 не проявив будь-яку зацікавленість результатом розгляду його справи. Також відповідач зауважив, що на відеозаписі з нагрудної камери патрульного поліцейського (1:55-2:05) позивач підтверджує свою обізнаність про факт позбавлення його права керування транспортними засобами.

В зв`язку із неявкою сторін, які належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, відповідно п.2 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.02.2024 року в ході виконання службових обов`язків поліцейський взводу 2 роти 4 батальйону 1 УПП в Одеській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_2 , за адресою: м. Одеса, вул. Одеська зупинив транспортний засіб ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_1 .

Під час перевірки документів у гр. ОСОБА_1 інспектор отримав інформацію в базі Інформаційно-телекомунікаційні системи «Інформаційний портал Національної поліції України» та системі Єдиний державний реєстр судових рішень, де зазначено, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавлений права керування транспортним засобом терміном 1 (один) рік, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23.

Відповідно до постанови серії ЕНА №1408893 від 10.02.2024 року, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, будучи позбавлений права керування, чим порушив п.2.1.а ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 4 ст.126 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 20400 грн (а.с. 5).

Не погодившись з правомірністю прийняття вказаної постанови, позивач оскаржив її до суду.

Відмовляючи задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив того, що відповідно до змісту постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18.01.2024 року у справі № 496/8203/23 ОСОБА_1 повідомлявся про дату та час розгляду справи за допомогою судової повістки. Жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до Біляївського районного суду Одеської області не подавав. За таких обставин суд відхилив доводи позивача щодо необізнаності про існування постанови суду, якою його позбавили права керування транспортними засобами.

Судова колегія не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно частини 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України "Про дорожній рух", а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Згідно частини 4 статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП стали встановлені інспектором патрульної поліції обставини щодо керування позивачем 10.02.2024 року автомобілем ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Одеса по вул. Одеська, в той час, як позивача рішенням суду позбавлено права керуванням транспортним засобом на 1 рік.

З оскаржуваної постанови та відеоматеріалів вчиненого адміністративного правопорушення вбачається, що позивач при собі мав посвідчення водія НОМЕР_2 .

Водночас, під час перевірки посвідчення водія позивача інспектором патрульної поліції встановлено, що постановою суду ОСОБА_1 позбавлено права керуванням транспортним засобом на 1 рік.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, постановою Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року у справі №496/8203/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., а також позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік.

Разом з цим, вказане судове рішення позивач оскаржив в апеляційному порядку.

При цьому, постановою Одеського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 496/8203/23 встановлено, що судом першої інстанції справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 . В свою чергу матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 вказаної постанови, яка направлялася йому засобами поштового зв`язку.

З огляду на викладене, апеляційний суд у справі № 496/8203/23 дійшов висновку, що ОСОБА_1 не мав можливості довідатись про результат розгляду справи у день ухвалення суддею постанови, що ним оскаржена.

Постановою Одеського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 496/8203/23 поновлено строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 291, ч.ч. 1, 2, 9 ст. 294 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

В свою чергу, за наведеним вимог ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

За наведеного правового регулювання та обставин справи, позивач вважається позбавленим права керування ТЗ з 18.04.2024 року з дня набрання законної сили постанови суду апеляційної інстанції про залишення без змін постанови Біляївського районного суду Одеської області від 18 січня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком на один рік.

Стосовно доводів Департаменту патрульної поліції, що позивач у спілкуванні з патрульним поліцейським підтвердив свою обізнаність про позбавлення права керування транспортним засобом, колегія суддів відповідні доводи відхиляє, оскільки вони спростовуються постановою Одеського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 496/8203/23.

З огляду на зазначене, станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, а саме 10.02.2024 року, в діях позивача був відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а тому, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позовних вимог.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, та згідно з вимогами ч.1 ст. 139 КАС України, з відповідача Департаменту патрульної поліції, на користь позивача необхідно стягнути понесені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги в розмірі 1514 гривень (а.с. 1, 95).

Згідно приписів ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст.286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 272 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 19 червня 2024 року скасувати та ухвалити постанову про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1408893 від 10.02.2024 року, складену у відношенні ОСОБА_1 та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста,3) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1514 гривень (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко