Справа № 463/891/24
Суддя: Мельничук І. І.
Дата ухвалення: 2024-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 463/891/24 Провадження № 2-а/450/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мельничук І.І.

при секретарі Дикій О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кулеба Володимир Миколайович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

05.02.2024 року в Личаківський районний суд м. Львова надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кулеба Володимир Миколайович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.02.2024 року матеріали цивільної справи передано за підсудністю до Пустомитівського районного суду Львівської області.

представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ № 8182378, винесену 21.11.2023 року інспектором, старшим лейтенантом поліції Філь Андрієм Степановичем Управління патрульної поліції у Львівській області щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі про адміністративне відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити; відшкодування судових витрат здійснити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з оскаржуваною постановою, складеною інспектором УПП у Львівській області, старшим лейтенантом поліції - Філь Андрієм Степановичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAT N? 8182378, якою, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.Згідно оскаржуваної постанови, начебто порушення проявлялось у зупинці транспортного засобу ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, а саме в місці виїзду 471392., що є начебто порушенням п. 15.9.и. ПДР - порушення зупинок, ближче 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду. Позивач зазначає, що транспортний засіб Mazda CX-30, з державним номером НОМЕР_1 стояв відповідно з усіма вимогам ПДР України, зокрема, відстань до виїзду з прилеглої території (повороту із двору на проїзну частину по вулиці Котика) становила щонайменше 13 метрів. Жодних інших прилеглих територій у цьому дворі немає і бути не могло, оскільки для віднесення такої території до прилеглої необхідне розташування дороги (проїзної частини), для якої така територія буде прилеглою. Виходячи із системного тлумачення ПДР України, "подвійна прилегла територія" не передбачається і визнаватись такою не може, а отже винесення такої постанови є не лише порушенням вимог законодавства, але й певним зловживанням влади у формі тлумачення законодавства, з метою притягнення невинних осіб до відповідальності. Таким чином, найменша відстань з якою стояв транспортний засіб Mazda СХ-30, з державним номером НОМЕР_1 , на вулиці Котика 2, до виїзду з прилеглої території є 13 м., що в будь-якому випадку не може дорівнювати менше 10 метрів, а будь-яких інших прилеглих територій не було і бути не може, то відсутня подія адміністративного правопорушення, а отже і притягнення до відповідальності за відсутності події - неможливе. Позивач зазначає, що жодними матеріалами справи про адміністративне правопорушення не встановлено події правопорушення. До постанови інспектором патрульної поліції не долучено жодного доказу вчинення правопорушення. Тому вважає, що постанова є протиправною, оскільки відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на докази, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та підлягає скасуванню разом із закриттям справи про адміністративне правопорушення. Відшкодування судових витрат просить здійснити за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задоволити.

Ухвалою 13.03.2024 року провадження у справі відкрито.

09.04.2024 року представник відповідача Вахула Р. О. скерував на адресу суду клопотання, в якому просив: надати копії матеріалів справи N?463/891/24 (копію позовної заяви та додатків до позову) на адресу Управління; ???встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його; неподання відзиву з незалежних від відповідача обставин не розцінювати, як визнання адміністративного позову.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак 11.06.2024 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності та його представника, у зв`язку із зайнятістю, наголосив про те, що із системи «Електронний суд» вбачається, що відповідачем не подано відзиву чи будь-якого іншого процесуального документа у цій справі. Зважаючи на період часу, що пройшов з моменту відкриття провадження у цій справі, не подання протягом цього часу відзиву, вважає, що позов відповідачем не заперечується, обставини, наведені у позовній заяві не спростовані, відповідно заявлені позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ N? 8182378 від 21.11.2023 року, до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн. та притягнено його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до даної постанови вбачається, що 21.11.2023 року о 14:07 год. в м. Львів, вул. Б. Котика, 2, Львівський район, Львівська область, водій здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, а саме в місці виїзду 471392, чим порушив п.15.9и ПДР - Порушення зупинок, ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Статтями 31, 40 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII визначено, що поліція може застосовувати як превентивний захід застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для забезпечення публічної безпеки і порядку з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Таким чином, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Докази надані суду, які стали підставою для винесення постанови не фіксують, що позивач порушив п. 11.9(и) ПДР України, а відтак не підтверджують факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не подав відзив на адміністративний позов, за даних обставин, відповідачем при винесені постанови не дотримано вимог КУпАП та Інструкції, та не надано суду належних та допустимих доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували, що позивач порушив Правила дорожнього руху, та відповідно, в його діях міститься склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена нормами ч. 1 ст. 122 КУпАП України, що є його обов`язком відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн. не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 246, 250, 283, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ N? 8182378 від 21.11.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 11.06.2024 року.

СуддяІ. І. Мельничук