Справа № 460/6911/24
Суддя: О.М. Дудар
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

02 серпня 2024 року Р і в н е №460/6911/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.М. Дудар, розглянувши у письмовому провадженні заяву про відвід головуючого судді в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває справа №460/6911/24 за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення обчислення та виплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати поточної пенсії відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, на підставі судових рішень у справах №460/4451/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20 за період з 01.07.2020 по 15.05.2024;

- зобов`язати відповідача нарахувати позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати поточної пенсії відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, на підставі судових рішень у справах №460/4451/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20, яку розрахувати за період з 01.07.2020 по 15.05.2024;

- стягнути з відповідача за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати поточної пенсії відповідно до Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, згідно із судовими рішеннями у справах №460/4451/19, №460/7558/20, №460/7559/20, №460/7814/20 за період з 01.07.2020 по 15.05.2024;

- стягнути з Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, у вигляді недоотриманої державної (основної) поточної пенсії за період з 01.07.2020 по 15.05.2024 у розмірі - 155473,84грн, завданої неправомірними діями та бездіяльністю відповідачем;

- стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь позивача - 3% річних з у розмірі - 18274,55грн, та інфляційні збитки у розмірі - 83451,68грн.

Ухвалою від 03.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31.07.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Дорошенко Н.О.

В обґрунтування поданої заяви позивач, посилаючись на положення ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), Конституцію України, Закон України "Про судоустрій і статус суддів", висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, а також на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Загальної декларації з прав людини та Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 (схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 №2006/23), вказує на те, що свідоме ігнорування прямих норм закону та судових рішень, які набрали законної сили, ухвалення незаконного рішення у справі №460/18496/23 суддею Дорошенко Н.О. зумовлюють недовіру до зазначеної судді.

Згідно з ч.3 ст.40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду у складі головуючого судді Дорошенко Н.О. від 01.08.2024 визнано заяву про відвід необґрунтованою, справу передано до відділу документального забезпечення (канцелярії) суду для визначення складу суду, що вирішуватиме питання про відвід.

Відповідно до ч.4 ст.40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2024, заява про відвід головуючого судді у справі №460/6911/24 розподілена для розгляду судді Дудар О.М.

Розглядаючи заяву про відвід, суд зазначає таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з ч.1 ст.14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, кожен має право при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, пред`явленого йому, або при визначенні його права та обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон №№1402-VIII) встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.7 Закону №1402-VIII, кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Суд зауважує, що безсторонність означає відсутність упередженості або схильності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Суд зазначає, що фактично обґрунтування відводу вмотивоване незгодою позивача з судовим рішенням, постановленим судом у складі судді Дорошенко Н.О. у справі №460/18496/23.

Відповідно до ч.4 ст.36 КАС Україниґ. незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд звертає увагу, що незгода сторони з рішенням суду є підставою для оскарження такого рішення в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

З огляду на наведене, суд вважає, що мотиви, наведені позивачем у заяві про відвід, не дають підстав для висновку про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суд наголошує, що особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 у справі "Веттштайн проти Швейцарії"((Wettstein v. Swizerland), заява №33958/96) та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" ((Biluha v. Ukraine), заява №33949/02).

Тобто, для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність таких обставин.

Суд бере до уваги посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою наявність безсторонності судді повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Проте, зазначає, що для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Позивачем не наведено жодних обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Зокрема, така підстава для відводу, як наявність інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.4 ч.1 ст.36 КАС України), позивачем у заяві про відвід не доведена.

Підстави для відводу судді, зазначені у ч.ч.1, 3 ст.36 та ст.37 КАС України, судом не встановлені, про їх наявність у заяві про відвід не зазначено.

У сукупності викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем відводу головуючому судді у цій справі.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про відвід судді Дорошенко Н.О в адміністративній справі №460/6911/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.М. Дудар