Справа № 420/14858/23
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/14858/23

Суддя в суді першої інстанції Білостоцький О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Яковлєва О.В.,

суддів Єщенко О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Військовій частині НОМЕР_1 , а саме:

- визнання протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 24 травня 2022 року по 29 травня 2023 року;

- зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 травня 2022 року по 29 травня 2023 року включно, розміром 88 632,47 грн, відповідно до вимог постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08 лютого 1995 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року частково задоволено позовні вимоги, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 24 травня 2022 року по 24 листопада 2022 року;

- зобов`язано нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 травня 2022 року по 24 листопада 2022 року, розміром 44 289,36 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції безпідставно застосовано положення ст. 116 та ст. 117 КЗпП України під час розгляду даної справи, так як вони не поширюють свою дію на спірні правовідносини.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що позивачем пропущено встановлений КАС України строк звернення до суду.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 2 від 27 листопада 2020 року, старшого солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2022 року, у справі № 420/25939/21, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби за 8 повних календарних років військової служби.

На виконання зазначеного судового рішення позивачу 24 травня 2022 року виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні, розміром 44 104,87 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2023 року, у справі № 420/1369/23, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 28 листопада 2020 року по 23 травня 2022 року, розміром 44 104,87 грн.

Крім того, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року, яке залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2023 року, у справі № 420/25943/21, зокрема: зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року, із застосуванням січня 2008 року у якості базового місяця; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 01 березня 2018 року по 15 червня 2020 року, з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум індексації.

Згідно виписки з банківської картки/рахунку позивача, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2022 року, позивачу 30 травня 2023 року виплачено індексацію грошового забезпечення, розміром 85 019,00 грн.

В свою чергу, бажаючи стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 24 травня 2022 року по 29 травня 2023 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як позивач має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, з яким погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України (в редакції чинній на момент звільнення позивача), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України (в редакції чинній на момент звернення до суду), у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Згідно ч. 2 ст. 117 КЗпП України (в редакції чинній на момент звернення до суду), при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з військової служби, так як йому станом на день звільнення з військової служби не виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні та індексації грошового забезпечення.

В даному випадку, позивач вважає, що він має право на отримання середнього розміру грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із військової служби по день фактичного розрахунку, відповідно до положень ст. 117 КЗпП України.

При цьому із зібраних матеріалів у справі та наданих сторонами пояснень вбачається, що останнім днем служби позивача є 27 листопада 2020 року.

Між тим, на виконання рішення суду в адміністративній справі № 420/25943/21, 30 травня 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення, за період з 01 грудня 2015 року по 15 червня 2020 року, розміром 85 019,00 грн.

В свою чергу, з аналізу вищевикладених нормативно-правових актів вбачається, що військовослужбовцю, станом на день виключення зі списку особового складу військової частини мають виплатити усі належні йому кошти, пов`язані з проходженням військової служби.

Між тим, колегія суддів зазначає, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

В даному випадку, нормами спеціального законодавства не врегульовано питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців з військової служби.

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносин необхідно зауважити, що неможливість поширення норм Кодексу законів про працю України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

При цьому, питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні осіб рядового і начальницького складу не врегульовані положеннями спеціального законодавства, а тому колегія суддів вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положень статей 116 та 117 КЗпП України, як таких, що є загальними та поширюються на всіх працівників в Україні.

В даному випадку, аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду, а саме: від 10 травня 2019 року (справа № 811/276/16), від 07 лютого 2019 року (справа № 804/5067/16), від 14 березня 2019 року (справа № 820/660/17).

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку, проведені судом першої інстанції розрахунки середнього заробітки та період його нарахування не оскаржується суб`єктом владних повноважень у межах доводів його апеляційної скарги.

З іншого боку, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

В даному випадку, у межах спірних правовідносин позивачем отримано виплату індексації грошового забезпечення 30 травня 2023 року та подано даний адміністративний позов 23 червня 2023 року.

Крім того, колегія суддів зазначає, що для вирішення спірних правовідносин у судовому порядку встановлено ст. 233 КЗпП України 3-місячний строк звернення до суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає доводів апелянта про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України.

При цьому, судом першої інстанції при прийнятті рішення про задоволення позовних вимог порушень матеріального і процесуального права не допущено, а наведені в скарзі відповідача доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року без змін.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Військову частину НОМЕР_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Яковлєв
Судді О.В. Єщенко А.В. Крусян