Справа № 460/5635/24
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 серпня 2024 року м. Рівне №460/5635/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в періоди 09.06.2023 по 07.07.2023;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, що пов`язано із захистом Батьківщини в період 09.06.2023 по 07.07.2023.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Під час проходження військової служби внаслідок безпосередньої участі у бойових діях 09.06.2023 позивач отримав поранення. Діагноз: Вибухова травма, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої нижньої кінцівки. Вогнепальний уламковий внутрішньо суглобовий перелом кісток правової гомілки. ОСОБА_1 перебував на лікуванні у зв`язку з пораненням, отриманим у зв`язку із захистом Батьківщини, ступінь тяжкості якого кваліфіковано як «тяжке», загалом у період із 09.06.2023 по 07.07.2023. Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення тяжкого ступеню, що пов`язане із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100000,00 грн, відповідно до п.1 Постанови №168, за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я. Проте, відповідач не здійснював виплату додаткової грошової винагороди відповідно до Постанови №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування в повному обсязі йому 100000,00 грн додаткової винагороди за періоди перебування на стаціонарному лікуванні починаючи з 09.06.2023 по 07.07.2023. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою суду від 31.05.2024 позовна заява залишалася без руху. Позивачу запропоновано усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 10.06.2024 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду, наведені у заяві та поновив позивачу строк звернення до суду з даним позовом; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.06.2024 через систему "Електронний суд" від відповідача, надійшов до суду відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує і зазначає, що позивач вважається таким, що самовільно залишив військову частину або місце служби і з 17.01.2024 знятий з усіх видів забезпечення. На момент подання відзиву позивач не прибув у розташування військової частини. По цій причині, як зазначено у відзиві, позивачу зупинено нарахування та виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди, передбаченої постановою КМ України №168 від 28.02.2022, в тому числі за спірний період. З дня повернення позивача до військової частини нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу буде поновлено.

Розглянувши заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відповідним записом у військовому квитку позивача, до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 зарахований Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.01.2023 №24.

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 09.06.2023 одержав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої нижньої кінцівки. Вогнепальний уламковий внутрішньо суглобовий перелом кісток правової гомілки. За обставин: при захисті Батьківщини. Близько 15:20 години під час ведення наступальних дій в районі н.п. Мала Токмачка Запорізької області, військовослужбовець потрапив піл артилерійський обстріл та внаслідок розриву снаряду отримав поранення. На момент поранення перебував в засобах індивідуальною захисту військовослужбовця, не знаходився в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння. Не пов`язано з вчиненням особою злочину, адміністративного чи іншого правопорушення. Не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Підстава: Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 26 серпня 2023 року № 90.

Наведене вище підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 06.07.2023 №70.

У зв`язку з отриманням бойового поранення (09.06.2023 р.) ОСОБА_1 , проходив довготривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні.

Відповідно до виписного (перевідного) епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3558 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 09.06.2023 по 11.06.2023 р.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 953 підтверджується, що ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 11.06.2023 по 16.06.2023 р.

Згідно з випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 3767 ОСОБА_1 перебував у стаціонарі з 16.06.2023 по 07.07.2023 р.

Відповідно до довідки ВЛК від 06.07.2023 № 64 позивачу проведено медичний огляд та визначено категорію поранення як середньої тяжкості (згідно класифікатора розподілу травм та поранень за ступенем тяжкості зазначеному в наказі МОЗ України від 04.07.2002 №370). Зазначено, що поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. На підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я терміном 30 (тридцять) календарних днів.

Згідно з довідкою ВЛК від 17.08.2023 р. № 8293 позивачу проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК в/ч НОМЕР_2 17.08.2023. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операції 09.06.2023 ПХО вогнепальних ран, повторна ХО, видалення стороннього тіла з порожнини колінного суглобу, МОС АЗФ, 15.06.2023 повторна ХО ран, демонтаж АЗФ з приводу вогнепального осколкового поранення 09.06.203 правої гомілки з вогнепальним уламковим внутрішньо суглобовим переломом дистального мета епіфізу великогомілкової кістки. Поранення, ТАК, пов`язане з захистом Батьківщини. Довідка про обставини поранення №70 від 06.07.2023. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України №370 від 04.07.2007). На підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я терміном 30 (тридцять) календарних днів.

Вважаючи свої права на отримання грошового забезпечення та додаткової винагороди в розмірі 100000 грн порушеними внаслідок бездіяльності відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Згідно із ч. 1 ст. 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст.1 Закону №2232-ХІ).

Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби (ч.3 ст.1 Закону №2232-ХІ).

Частиною другою статті 2 Закону №2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

За приписами ст.9-2 цього ж Закону №2011-XII під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов призначення та виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України регулюються правовими нормами постанови КМ України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 22 лютого 2022 р. № 168 (надалі - Постанова № 168), що були чинні на день спірних відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що позивач, є військовослужбовцем Збройних Сил України у складі Військової частини НОМЕР_3 та відноситься до категорії військовослужбовців, що мають право на отримання додаткової винагороди у розмірах, передбачених Постановою №168.

Відповідно до довідки від 06.07.2023 №70, копія якої долучена до позову та досліджена судом, позивач 09.06.2023 одержав вибухову травму, вогнепальне осколкове сліпе поранення правої нижньої кінцівки. Вогнепальний уламковий внутрішньо суглобовий перелом кісток правової гомілки. За обставин: при захисті Батьківщини. Близько 15:20 години під час ведення наступальних дій в районі н.п. Мала Токмачка Запорізької області, військовослужбовець потрапив піл артилерійський обстріл та внаслідок розриву снаряду отримав поранення. На момент поранення перебував в засобах індивідуальною захисту військовослужбовця, не знаходився в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння. Не пов`язано з вчиненням особою злочину, адміністративного чи іншого правопорушення. Не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Як зазначено у позові, після отримання поранення позивач з 09.06.2023 по 07.07.2023 перебував на лікуванні в різних медичних установах. На підтвердження вказаних доводів до позову долучені та досліджені судом копії виписок із медичних карток стаціонарного хворого:

з 09.06.2023 по 11.06.2023 у Військовому госпіталі НОМЕР_4 (виписний (перевідний) епікриз із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3558);

з 11.06.2023 по 16.06.2023 ЦРЛ м.Знам`янка (виписка №953 із медичної карти стаціонарного хворого);

з 16.06.2023 по 07.07.2023 КНП "Знам`янська міська лікарня ім. А.В.Лисенка" МР (виписка №3767 із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення).

Позивач вважає, що за вказані періоди перебування на стаціонарному лікуванні має право на додаткову винагороду, передбачену постановою №168.

Приписами п.1 Постанови № 168 (в редакції на час спірних відносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Суд враховує, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам врегульовано правовими нормами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок №260).

Приписами пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 також підтверджено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Зазначене свідчить про наявність позивача права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 09.06.2023 по 07.07.2023.

Одночасно судом встановлено, що старшого солдата ОСОБА_1 будучого у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №17 від 17 січня 2024 року, наказано вважати таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №17 від 17 січня 2024 року, старшого солдата ОСОБА_2 військовослужбовця 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , наказано вважати таким, що самовільно залишив військову частину. З 17 січня 2024 року був відсутній на місці служби у механізованому батальйоні військової частини НОМЕР_1 . Йому призупинено виплату грошового забезпечення з 17 січня 2024 року, знято з речового забезпечення з 17 січня 2024 року та знято з котлового забезпечення з 17 січня 2024 року.

Щодо доводів відповідача, наведених у відзиві, що позивачу спірна додаткова винагорода, передбачена постановою №168, за період перебування позивача на лікуванні не була виплачена виключно по причині зупинення нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення за цей період, зумовленого самовільним залишенням військової частини (місця служби), суд зазначає наступне.

Так, на час пред`явлення цього позову до суду (28.05.2024 шляхом подання через систему "Електронний суд") доказів того, що позивач повернувся до військової частини НОМЕР_1 не надано.

Оскільки позивач є військовослужбовцем, який самовільно залишив місце служби, та станом на момент винесення рішення він не повернувся до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, то на час звернення до суду з цим позовом його право на поновлення виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не було порушене.

Щодо посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що у військової частини НОМЕР_1 відсутня можливість здійснити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за період з 09.06.2023 по 07.07.2023 у зв`язку із самовільним залишенням ним військової частини НОМЕР_1 17 січня 2024 року, відсутністю військовослужбовця протягом 5 місяців у військовій частині НОМЕР_1 без поважних причин, в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим нарахування та виплату коштів йому наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17 січня 2024 року №17 призупинено, у встановленому законом порядку, суд зазначає таке.

Докази нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди за вищевказані періоди перебування позивача на лікуванні в матеріалах справи відсутні.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог абз. 9 та 10 п. 15 розділу І Порядку №260 така виплата грошового забезпечення та додаткової винагороди повинна бути відновлена позивачу з дати його повернення до військової частини.

Разом з тим, встановлені судом обставини справи свідчать про відсутність з боку позивача дій, спрямованих на самовільне залишення військової частини у періоди: 09.06.2023 по 07.07.2023 (лікування пов`язане з отриманням поранення 09.06.2023), що не заперечується відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача наявні умови та підстави для отримання у вказані періоди грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, оскільки у такі періоди він був військовослужбовцем Збройних Сил України та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , а тому не здійснюючи виплату позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди у такі періоди, відповідач діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, визначений чинним законодавством.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність поведінки відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, за період з 09.06.2023 по 07.07.202. Відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Вирішуючи питання відновлення порушеного права позивача, суд виходить з таких міркувань.

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, належним та ефективним, у даному випадку, способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу: грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, за періоди його лікування, пов`язаного з отриманням поранення 09.06.2023, а саме: з 09.06.2023 по 07.07.2023, з урахуванням виплачених сум.

Зважаючи на викладене, позов слід задовольнити повністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», то підстави для застосування положень ст.139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, за період з 09.06.2023 по 07.07.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168, за періоди лікування, пов`язаного з отриманням поранення, а саме: з 09.06.2023 по 07.07.2023, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 02 серпня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Суддя С.М. Дуляницька