Справа № 694/1837/24
Суддя: Смовж О. Ю.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 694/1837/24
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Смовж О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Блискавки А.С.,

представника позивача адвоката Колісника С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2024 року до Звенигородського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 червня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесена постанова №152 у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф в сумі 17 000,00 грн.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, зазначає, що викладені у постанові відомості не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки не отримував повістки або інших повідомлень про необхідність з`явитися до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду на 03.06.2024 о 09.00, матеріали справи не містять доказів належного повідомлення або відмови від отримання, відеодоказів вручення, поштових зворотних повідомлень, у зв`язку з чим стверджує, що обов`язок з`явитися до РТЦК у нього не виник, обставини ухилення від явки відсутні, тобто у діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Окрім того, позивач вказує на те, що після внесення та набуття чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» стаття 210-1 стала визначати відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особа вже піддавалася адміністративному стягненню. Разом з тим за частиною першою вказаної статті позивач не притягувався до відповідальності, через що вважає, що розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, а накладений штраф слід скасувати.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 липня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із адміністративним позовом, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за адміністративним позовом за правилами спрощеного позовного провадження, визначено строк для подання відповідачем відзиву на позов, в судове засідання викликано сторони.

В судове засідання з`явився представник позивача адвокат Колісник Сергій Миколайович, представник відповідача, третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань у встановлений судом строк не надали.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання учасників справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

З урахуванням думки представника позивача, який вважав можливим розглядати справу за відсутності учасників процесу, що не з`явилися в судове засідання, суд ухвалив розглянути справу за їхньої відсутності.

Дослідивши матеріали справи, наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, 06.06.2024 ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено, що ОСОБА_1 , 02.06.2024 як військовозобов`язаний викликався до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на 09.00 3 червня 2024 року для уточнення облікових даних та проходження медичного огляду. Оповіщення ОСОБА_1 здійснено шляхом вручення повістки, але від отримання повістки останній відмовився, дану подію зафіксовано на боді-камеру. На вказану дату та час ОСОБА_1 не прибув без поважних причин, про причини неявки не повідомив, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, п.п. 1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 210-1 ч.2 КупАП в особливий період. Згідно резолютивної частини постанови на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17 000,00 грн.

Згідно поштових даних постанова отримана ОСОБА_1 особисто 09.07.2024.

Оцінюючи обставини, встановлені у даній справі, суд виходить з того що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Частиною другою статті 210-1 КУпАП України передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно зі ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Кваліфікованою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, є повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Разом з тим, відповідачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 раніше (упродовж року) притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 210-1 КУпАП.

Представник ОСОБА_1 такі обставини в судовому засіданні заперечив, вказав на те, що до адміністративної відповідальності протягом року за ч.1 ст. 210-1 КУпАП позивач не притягувався.

Окрім того, суд зазначає, що санкцією частини другої статті 210-1 КУпАП передбачено накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн, що не відповідає санкції ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Докази належного сповіщення ОСОБА_1 про місце та час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП в матеріалах справи відсутні, справа про адміністративне правопорушення розглянута за відсутності позивача, що є порушенням його права на захист.

Статтею 279 КУпАП передбачений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до якого розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після чого оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що згідно із статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається де адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Вказані вище завдання при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 відповідач не виконав та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративне правопорушення і накладати адміністративне стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою КМУ № 154 від 23.02.2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, в тому числі, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і накладати адміністративні стягнення.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 розглянуто керівником структурного підрозділу районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки та за результатами розгляду справи цією ж особою винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, з наведених вище положень чинного законодавства слідує, що повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, що визначені статтею 235 КУпАП наділені виключно керівники територіального центру комплектування та соціальної підтримки, начальники структурних підрозділів РТЦК та СП таких повноважень не мають.

ІНФОРМАЦІЯ_4 є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно, начальник структурного відділу РТЦК не наділений повноваженнями згідно із законом проводити розгляд справ про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, зокрема й за ст. 210-1 КУпАП.

Іншого суду не доведено, відповідних доказів зворотного не представлено.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, адміністративне стягнення накладено на позивача незаконно та необґрунтовано, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

Керуючись статтями 5, 9, 72, 74, 77, 139, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 №152 від 12 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000,00 (сімнадцяти тисяч) гривень. Справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , т. НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01.08.2024 року.

Суддя О.Ю. Смовж