Справа № 489/4792/24
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/4792/24
Провадження № 2-а/489/63/24
РІШЕННЯ

Іменем України

05 серпня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 17.06.2024 відповідачем по справі відносно нього було винесено постанову серії ЕНА № 2409050, відповідно до якої він, керуючи транспортним засобом Nissan Ariya, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі громадського транспорту, чим порушив п. 15.10 ПДР порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Свою провину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 заперечує. Посилається на те, що здійснив вимушену зупинку транспортного засобу, включивши «аварійку», зупинка була пов`язана з технічним станом його автомобіля. Проте працівник поліції не запитав його пояснень щодо обставин та підстав зупинки, та не дотримався процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема не роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Позивач зазначає, що він здійснив вимушену зупинку транспортного засобу не більше ніж на 5 хвилин, увімкнувши аварійні сигнали, що не здійснило будь-яких перешкод для руху враховуючи нічний час.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову Управління патрульної поліції у Львівській області серія ЕНА № 2409050 від 17.06.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17.07.2024 на адресу суду від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування заперечень проти позову посилається на те, що 17.06.2024 близько 01:03 год. у м. Львові по вул. Городоцькій, 167 позивач, керуючи транспортним засобом Nissan Ariya, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі, яка призначена для руху громадського транспорту, чим порушив п. 15.10 ПДР України. Працівники поліції, виявивши порушення, представились, пояснили позивачу суть правопорушення, з`ясували всі необхідні обставини для розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому ОСОБА_2 було роз`яснено його права, передбачені чинним законодавствам, що підтверджує відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України основним завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними управлінських функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2409050 від 17.06.2024 вбачається, що поліцейським УПП у Львівській області капралом поліції Кобилецьким М.П. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову, відповідно до якої того ж дня о 01 год. 03 хв. в м. Львів, вул. Городоцька, 167, керуючи т/з Nissan Ariya, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на смузі громадського транспорту, чим порушив п. 15.10 ПДР порушення правил стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено, що ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 15.10 Правил дорожнього руху України стоянка забороняється: у місцях, де заборонена зупинка; на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м; ближче 50 м від залізничних переїздів; поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху; у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів; ближче 5 м від контейнерних майданчиків та/або контейнерів для збирання побутових відходів, місце розміщення або облаштування яких відповідає вимогам законодавства; на газонах.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До відзиву на позовну заяву представником відповідача долучено диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, на якому міститься спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , зафіксовано обставини складання постанови про адміністративне правопорушення та обставини начебто скоєння позивачем правопорушення. Так, із даного відеозапису вбачається, що автомобіль Nissan Ariya, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився на місці водія, припаркований (стоїть, не рухається) на смузі для руху громадського транспорту, з увімкненою аварійною світловою сигналізацією. При цьому з розмови між працівниками поліції вбачається, що вказаний автомобіль стоїть у забороненому місці з увімкненими світловими аварійними сигналами протягом тривалого часу. Однак вказана обставина не підтверджується змістом долученого відеозапису.

Згідно п. 9.9 Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_1 було дотримано вимоги п. 9.9 Правил дорожнього руху України та при зупинці увімкнено аварійну світлову сигналізацію, згідно його пояснень зупинка транспортного засобу на смузі для руху громадського транспорту обумовлена об`єктивними обставинами та була вимушеною. Такі пояснення ОСОБА_1 відповідачем не спростовані, не досліджувались працівниками поліції на час складання оскаржуваної постанови.

Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Вимоги вказаних правових норм не були дотримані працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Так, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте вчинок може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення, при наявності сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали, зокрема оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення та відеозаписи, долучені до відзиву, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та неспростовних доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи належних та достатніх доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про задоволення позову, скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Позивачем ОСОБА_1 не було заявлено вимог про стягнення з відповідача на його користь сплаченого ним судового збору, тому, керуючись принципом диспозитивності адміністративного судочинства, суд приходить до висновку про відсутність підстав для розподілу судових витрат, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2409050 від 17.06.2024 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м. Миколаїв, вул. Перфецького, 19, м. Львів.

Повний текст рішення складено 05.08.2024.

Суддя Г.А. Микульшина