Справа № 480/8764/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 серпня 2024 р. Справа № 480/8764/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Чалого І.С. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 480/8764/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області , Головне управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2024 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 480/8764/23, наведені позивачем в апеляційній скарзі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 року по справі № 480/8764/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень - залишено без руху.

Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунені шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 480/8764/23, з інших підстав, ніж наведені у клопотанні, заявленому в апеляційній скарзі, з наданням доказів поважності причин пропуску цього строку.

01.07.2024 на виконання вимог зазначеної ухвали суду від 24.06.2024 до Другого апеляційного адміністративного суду, за допомогою системи "Електронний суд", надійшла уточнена заява позивача про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поданої заяви позивач стверджує, що у зв`язку із введенням на території України військового стану, позивач із батьками покинула своє місцепроживання. Копію ухвали суду було отримано нарочно 30.05.2024. Враховуючи викладене, просила суд апеляційної інстанції визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити такий строк.

Перевіривши доводи уточненої заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, згідно з ч.1 ст.295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана ухвала Сумського окружного адміністративного суду, прийнята в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін 12.03.2024.

Отже, строк на апеляційне оскарження закінчився 29.03.2024 (з урахуванням вихідних днів).

Апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції 14.06.2024, тобто, поза межами п`ятнадцятиденного строку, встановленого ч.1 ст.295 КАС України.

Згідно з ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч.3 ст.295 КАС України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків урегульоване статтею 121 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З наведених вище норм вбачається, що питання про поновлення строку на апеляційне оскарження як за частиною 2, так і за частиною 3 статті 295 КАС України вирішується судом виключно на підставі відповідної заяви особи, яка подала апеляційну скаргу.

У відповідності до п.8 ч.2 ст.296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції, що оскаржується.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача - ОСОБА_2 отримано копію оскаржуваної ухвали за допомогою системи "Електронний суд" 12.03.2024 о 21:44 (неробочий час). Таким чином, датою вручення копії оскаржуваної ухвали вважається 13.03.2024 (наступний робочий день).

В силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Осман проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Колегія суддів зазначає, що представнику позивача було заздалегідь відомо про прийняту оскаржувану ухвалу.

Відповідно до абзацу 1 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє (частина 7 статті 251 КАС України).

Верховний суд у постанові від 31.05.2021 у справі № 826/1411/14 зазначив, що одночасно винятковість ситуації спричинена відсутністю контактів скаржника з представником під час спливу строку на апеляційне оскарження, повинна дійсно мати місце у справі та підтверджуватися доказами. В інакшому разі це може призвести до зловживання процесуальними правами та нівелювання порядку вручення судового рішення, що визначений статтею 251 КАС України. У таких виняткових ситуаціях та за потреби суд може вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин справи, та відповідним чином реагувати у випадку зловживання процесуальними правами чи неналежного виконання професійних обов`язків, що передбачено частиною 4 статті 9, статтями 249, 324 КАС України.

Водночас, колегія суддів враховує, що жодних доказів неможливості здійснення спілкування представника позивача зі своїм клієнтом (позивачем) матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів враховує, що апеляційну скаргу від імені та в інтересах позивача подано представником ОСОБА_2 , тобто цим самим представником, який здійснював представництво інтересів позивача в суді першої інстанції, а також отримав копію оскаржуваної ухвали, тобто був обізнаним з ходом та результатом судового розгляду.

В контексті спірних правовідносин колегія суддів вважає застосовною правову позицію об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 08.02.2024 у справі № 480/8341/22.

У вказаній справі об`єднана палата звернула увагу на те, що з позовною заявою від імені позивача до суду звертався адвокат останнього, ухвала про відкриття провадження у справі (її електронна копія) за цим позовом теж була надіслана представнику позивача на його офіційну електронну адресу (в електронний кабінет), про що у матеріалах справи є довідка відповідного змісту; водночас у справі немає письмової заяви позивача чи адвоката про припинення представництва або обмеження повноважень адвоката як представника позивача.

Зважаючи на наведене, доводи позивача про те, що він особисто не був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а також про результат її розгляду - незважаючи на участь у судовому процесі уповноваженого ним представника - адвоката - видаються безпідставними.

Судом висновано, що навіть тривалі роз`їзди позивача у зв`язку з його волонтерською діяльністю не пояснюють, що заважало його адвокату подати апеляційну скаргу у межах визначеного для цього строку або, щонайменше, повідомити позивачеві про результат розгляду справи, що принаймні спонукало би позивача звернутися до суду про отримання копії судового рішення на паперових носіях у розумний для цього строк. У цьому зв`язку пояснення позивача про те, що він не спілкувався зі своїм адвокатом у період з 23 лютого 2023 року до 07 червня 2023 року, що в канві всієї аргументації про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження має засвідчити наявність об`єктивних причин необізнаності позивача про результати розгляду його справи (аж до 06 червня 2023 року), об`єднана палата розцінює радше як вияв безвідповідальності позивача, не тільки щодо інших учасників справи та правил адміністративного судочинства загалом, але стосовно своєї справи теж.

Вибір адвоката, який надаватиме професійну правничу допомогу, зокрема у формі представництва інтересів в суді, є правом особи (позивача), але правом, яке передбачає також настання відповідних юридичних наслідків (як процесуального характеру, так і в матеріально-правовому спорі, переданого на розгляд суду), передовсім для позивача. Незнання цього не звільняє від настання цих наслідків. На прикладі цієї справи їх проявом стало звернення з апеляційною скаргою через три місяці від дати вручення копії судового рішення представнику апелянта. Підкреслимо, що для суду наявність представника позивача у судовому процесі має ті самі процесуальні наслідки, що й участь безпосередньо позивача. Слід пам`ятати, що позивач може брати участь одночасно з представником, зокрема й отримувати судові рішення та інші процесуальні документи, проте, вкотре наголосимо: участь представника дає суду достатні підстави комунікувати з ним у визначений процесуальним законом спосіб, що, відтак, впливає на реалізацію прав та обов`язків особи, інтереси якої цей представник (адвокат) репрезентує.

З наведених мотивів об`єднана палата дійшла, врешті, висновку що сам факт ненадіслання судом першої інстанції [безпосередньо] позивачеві копії судового рішення - ухваленого за наслідками розгляду справи - на паперових носіях (тобто засобами поштового зв`язку), але за наявності підтвердження належного надіслання (як і вручення) копії судового рішення представнику позивача (адвокату) із застосуванням ЄСІТС, не дає достатніх підстав вважати, що позивач не отримав судового рішення, відповідно не міг знати про результат розгляду своєї справи, з яким він, власне, не погоджується. Висловлені у цьому зв`язку доводи про відсутність зв`язку (спілкування) зі своїм адвокатом, як і відсутність позивача за повідомленою суду адресою (місцем проживання) протягом кількох місяців, на яких, головним чином, побудована позиція позивача щодо позбавлення [його] можливості на апеляційне оскарження судового рішення, не дають підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Крім цього, варто звернути увагу, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Зокрема, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.89 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаній демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Позивачу заздалегідь було відомо про судовий розгляд ініційованого ним адміністративного позову, проте, в період з 13.03.2024 по 14.06.2024 він жодним чином не проявив інтерес стосовно ходу та результату розгляду справи, що в свою чергу не свідчить про добросовісне користуватися належними позивачу процесуальними правами.

Щодо доводів позивача про введення в країні воєнного стану, небезпечність обстановки через щоденні ракетні та артилерійські обстріли, необхідно зауважити, що, дійсно, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні, з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений Указами Президента України, затвердженими відповідними Законами України та продовжує дію по теперішній час.

Проте, як відомо із загальнодоступних засобів масової інформації, останній масований ракетний удар в м. Суми був 08.03.2024, тобто ще перед винесенням судом першої інстанції оскаржуваної ухвали.

Також, колегія суддів, надаючи оцінку доводам апелянта, зазначає, що Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 стосується лише введення воєнного стану в Україні, будь-яких змін щодо строків розгляду справ, інших процесуальних строків вказаний указ не містить, зміни в частині процесуальних строків до КАС України не вносились.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою і т.д.

Вказана позиція підтверджена висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 27.07.2020 по справі № 580/1443/19 (К/9901/18033/20).

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії, справа Креуз проти Польщі).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені скаржником обставини про поновлення строку на подання апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а тому останні не можуть свідчити про поважність підстав його пропуску.

Жодних інших обставин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження позивачем не зазначено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, копію ухвали від 24.06.2024 про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом було отримано 25.06.2024.

Таким чином, строк для усунення недоліків закінчився 08.07.2024 (з урахуванням вихідних днів).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч. 3 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 480/8764/23 в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовлено, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 299, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 по справі № 480/8764/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова І.С. Чалий