Справа № 160/9808/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2024 року Справа № 160/9808/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСліпець Н.Є.
за участі секретаря судового засіданняЛебеденко В.В.
представника позивача представника відповідача Кривошеїної І.О. Пирогова С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "СУХА БАЛКА" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
15.04.2024 Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА» (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №253/32-00-07-06-19 від 01.04.2024 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 265 325,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПрАТ «СУХА БАЛКА» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за листопад 2023 року з урахуванням уточнюючих розрахунків, за результатами якої складено акт перевірки №120/32-00-07-06-14/00191329 від 15.02.2024, на підставі якого винесно оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.04.2024 року №253/32-00-07-06-19. Позивач вважає, що податковий орган помилково дійшов висновку про нереальність господарських операцій позивача з ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» та ТОВ «ЛУЧ КР», оскільки факт виконання операції з придбання товарів підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, платіжними інструкціями. Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, прийнятими без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, що має наслідком його неправомірність та є підставою для скасування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи на 09.05.2024 о 09:00.
06.05.2024 від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому представник у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача останнім не підтверджено реальність взаємовідносин з контрагентами-постачальниками ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» та ТОВ «ЛУЧ КР». Так, при проведенні перевірки встановлено нереальність господарських операцій з даними контрагентами, оскільки в останніх відсутні основні засоби та недостатня кількість працюючих, не надано сертифікат якості на поставлений товар та по ланцюгу постачання не можна вийти на виробника. Отже, відповідач вважає, що викладені висновки в акті перевірки №120/32-00-07-06-14/00191329 від 15.02.2024 відповідають вимогам чинного законодавства, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та таким, що прийняте відповідно до вимог чинного законодавства.
У судовому засіданні 09.05.2024 задоволено клопотання представника позивача для надання часу для підготовки документів та оголошено перерву до 23.05.2024 о 13-30 год.
16.05.2024 до суду представником позивача подано відповідь на відзив, у якому зазначено, що доводи податкового органу не спростовують наведених у позові обставин, що свідчить про його обґрунтованість, а висновки є безпідставними та такими, що не гуртуються на нормах діючого законодавства, фактичних обставинах поставки товарів, надання послуг та документальних доказах.
23.05.2024 усною ухвалою, із занесенням до протоколу судового засідання, було постановлено подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання та через оголошенням сигналу повітряної тривоги підготовче засідання призначено на 02.07.2024 о 09:00 год.
У підготовчому засіданні 02.07.2024 оголошено перерву до 18.07.2024.
09.07.2024 представник позивача звернулася до суду з клопотанням про надання доказів у справі.
18.07.2024 до суду представником відповідача подано додаткові пояснення, у яких посилався на результати проведення зустрічної звірки ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ» щодо документального підтвердження господарських відносин із ПрАТ «СУХА БАЛКА».
18.07.2024 адміністративну справу було знято з розгляду, у зв`язку з відсутністю електроенергії та справу призначено проведення підготовчого засідання на 23.07.2024 о 13:30 год.
23.07.2024 за письмовою згодою всіх учасників справи, відповідно частини 7 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України, суд постановив закрити підготовче провадження та розпочати судовий розгляд справи.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов з підстав, зазначених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні обставини, викладені у відзиві на позов підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «СУХА БАЛКА» зареєстровано 13.01.1995 року виконкомом Криворізької міської ради, перебуває на податковому обліку Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, є платником податку на додану вартість.
У період з 23.01.2024 по 12.02.2024 Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ппп.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.2 ст. 79 Податкового кодексу України, з урахуванням Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на підставі наказу від 18.01.2024 №1-п та повідомлення від 18.01.2024 №6/32-00-07-013, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПрАТ «СУХА БАЛКА» з питання законності декларування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн, у тому числі заявленого до бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за листопад 2023 року з урахуванням уточнюючих розрахунків.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено акт від 15.02.2024 №120/32-00-07-06-14/00191329.
Перевіркою встановлено порушення:
- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту по декларації з ПДВ за листопад 2023 року на суму 265 325,00 грн;
- абз. «в» п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у листопаді 2023 року в розмірі 265 325,00 грн.
Не погодившись з висновками, викладеними в акті перевірки ПрАТ «СУХА БАЛКА» 05.03.2024 подало до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків заперечення на акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.02.2024 №120/32-00-07-06-14/00191329.
Проте, листом від 25.03.2024 №1549/6/32-00-07-06-04 Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків повідомило, що висновки акту перевірки відповідають вимогам чинного законодавства, а тому заперечення позивача залишені без задоволення.
На підставі вказаного акту перевірки від 15.02.2024 контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 01.04.2024 №253/32-00-07-06-19, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 265 325,00 грн.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення контролюючим органом податкового повідомлення-рішення від 01.04.2024 №253/32-00-07-06-19.
Вирішуючи правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).
Згідно ст. 1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно із пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Статтею 75 ПК України встановлено, що органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Слід зазначити, що відповідно до пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з положеннями п. 20.2 ст. 20 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Пунктом 198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст.201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу (п.198.6 ст.198 ПК України).
Згідно пп.14.1.36 п.14.1ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно із п.135.1ст.135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно ізстаттею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Виходячи з вищенаведеного, відображенню в бухгалтерському обліку та податковій звітності підлягає лише та господарська операція, яка фактично відбулась, при наявності первинного документу, що підтверджує таку господарську операцію.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.
Відповідно до п. 2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Згідно з абзацом 11 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.
З аналізу викладеного вбачається, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.
Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.
Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.
Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.
Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.
Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.
У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.
За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.
Під час розгляду справи судом встановлено, що у перевіряємому періоді ПрАТ «СУХА БАЛКА» мало взаємовідносини з ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» та ТОВ «ЛУЧ КР».
Між тим, судом встановлено, що 17.02.2023 між ПрАТ «СУХА БАЛКА» та ТОВ «ЛУЧ КР» укладено договір постачання №0217, на підставі якого та відповідно до складеної Специфікації № 7 від 30.08.2023, яка є невід`ємною частиною зазначеного договору, в жовтні - листопаді 2023 року було здійснено поставку товару (поршень, кришка, кільце, втулка, вал проміжний, перехідник, кулачек, шестерня, вал-шестерня, рукав, пульт управління, гільза) на умовах EXW склад продавця, м. Кривий Ріг.
Поставка товару підтверджується видатковими накладними №28 від 04.10.2023, № 29 від 12.10.2023, № 31 від 02.11.2023.
Доставку товару було здійснено автотранспортом ПрАТ «СУХА БАЛКА», що підтверджується ТТН № 04-1 від 04.10.2023, № 12-1 від 12.10.2023, № 02-11 від 02.11.2023.
Крім того, ТОВ «ЛУЧ КР» надано сертифікати якості на поставлений товар № 100 від 04.10.2023, № 106 від 12.10.2023, №31 від 02.11.2023.
Видача у виробництво підтверджується картками складського обліку № № 610527, 610006, 610009, 610010, 610016, 610017, 610021, 610020, 610013, 610019, 610025, 610085, 610086, 610087, 610034, 610052.
Оприбуткування на складі позивача підтверджується прибутковими ордерами тип. ф. М- 4 - № 191 від 01.10.2023, № 201 від 16.10.2023, № 217 від 02.11.2023.
Листом № 07-05 від 07.05.2024 ТОВ «ЛУЧ КР» було надано пояснення стосовно наявного цеху, який розташований за адресою: місто Кривий Ріг, вул. Фабрична, 3/21, а також, що товар закуповує у ФО ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).
Разом з листом № 07-05 від 07.05.2024 ТОВ «ЛУЧ КР» надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність Форма № 20-ОППП, яке подано до 24.05.2023 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька Північна ДПІ.
Також, даним листом ТОВ «ЛУЧ КР» було надано податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 3 квартал 2023 року, відповідно до якого кількість працівників 2 особи.
ТОВ «ЛУЧ КР» було сформовано податкові накладні № 99 від 04.10.2023, № 105 від 12.10.2023, № 74 від 27.07.2023 та №113 від 02.11.2023, які зареєстровані в ЄРПН.
Реєстрація податкових накладних № 99 від 04.10.2023, № 105 від 12.10.2023, підтверджується рішеннями Державної податкової служби України № 9865161/44367012 від 06.11.2023, № 9888531/44367012 від 08.11.2023 про реєстрацію податкових накладних.
Таким чином, встановлені обставини, а також докази, що містяться в матеріалах справи спростовують твердження відповідача про те, що ТОВ «ЛУЧ КР» враховуючи незначну кількість працівників, не має можливості постачати товари.
Крім того, щодо того, що у штаті підприємств недостатня кількість працюючих та щодо відсутності основних засобів, суд зазначає, що Верховним Судом по справі №К/990/4256/17 від 27.02.2018 року зроблено висновок, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).
Також, суд зазначає, що відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості трудових ресурсів для здійснення будь-якого виду діяльності не є підставою для визнання господарської операції нереальною. Чинним законодавством не передбачено необхідної кількості трудових ресурсів, складських та виробничих приміщень для виконання того чи іншого виду діяльності. При цьому, підприємство може залучати необхідні трудові ресурси на підставі цивільно-правових договорів.
Також, з акту перевірки вбачається, що податковим органом зроблено висновок про те, що ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ» не надано сертифікат якості на поставлений товар, крім того, по ланцюгу постачання не можна вийти на виробника. Таким чином, взаємовідносини ПрАТ «СУХА БАЛКА» з ПрАТ «УКПРОМОБЛАДНАННЯ» не підтверджені.
Разом з тим, судом встановлено, що 03.12.2018 між ПрАТ «СУХА БАЛКА» (покупець) та ПрАТ «УКПРОМОБЛАДНАННЯ» укладено договір постачання № 2279.
Специфікаціями № 34 від 18.05.2021, № 36 від 27.08.2021, сторонами було визначено найменування товару, опис, кількість, ціну, умови оплати, строк поставки та умови поставки.
Поставку товару в серпні 2021 року, вересні 2021 року було здійснено на підставі Специфікацій № 34 від 18.05.2021, № 36 від 27.08.2021, які є невід`ємною частиною укладеного договору від 03.12.2018.
Оприбуткування на складі позивача підтверджується прибутковими ордерами тип. ф. М- 4- № 626 від 27.08.2021, № 611 від 08.09.2021, № 675 від 13.09.2021.
Видача у виробництво та використання товару у виробництві підтверджується картками складського обліку № 640492, № 331402, № 331403, №331401, № 640492.
Оплата позивачем здійснена 26.08.2021, що підтверджується платіжною інструкцією № 9824.
На поставлений товар постачальником було надано лист № 0123 від 31.01.2024, яким повідомлено, що поставлений товар згідно видаткових накладних №1019 від 26.08.2021, № 1092 від 06.09.2021, № 1123 від 08.09.2021, не є способом вимірювання і не підлягає обов`язковій сертифікації.
ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ» було сформовано податкові накладні №110 від 26.08.2021, № 41 від 06.09.2021, № 67 від 08.09.2021, які зареєстровані в ЄРПН.
Таким чином, встановлені обставини, а також докази, що містяться в матеріалах справи спростовують твердження відповідача про те, що по ланцюгу постачання не можна вийти на виробника.
Крім того, суд звертає увагу, що чинним законодавством не передбачено вимог стосовно обов`язкової сертифікації (оформлення сертифікатів відповідності) щодо придбаного товару.
Документи, які підтверджують якість товарів, за своїм змістом не можуть доводити або спростовувати факт поставки товарів, оскільки містять виключно інформацію стосовно відповідності товарів стандартам та технічним умовам.
Податковим кодексом України не передбачено права платника податків на формування витрат та податкового кредиту з податку на додану вартість виключно при обов`язковій наявності сертифікатів якості на товар.
Сертифікати якості стосується тільки якості поставленого товару та необхідний тільки для пред`явлення претензії щодо неякісного товару, у разі коли покупець за договором виявляє невідповідність якості товару, який вказаний в специфікаціях (додатках) до договору.
Сертифікат якості товару не може підтверджувати та фіксувати факт здійснення тієї чи іншої господарської операції, а стосується виключно якості товару.
З акту перевірки вбачається, що податковим органом зроблено висновок про те, що з контрагентом ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» не можливо підтвердити фактичне надання послуг, з урахуванням документів, які були наданні до перевірки, а саме: надано акт приймання передачі послуг та звіт, які не містять конкретний зміст та обсяг отриманих послуг (у яких обсягах та їх економічне обґрунтування та доцільність, чим зумовлена загальна вартість таких послуг, що саме полягало в даних консультаціях та їх результати), не надано штатний розпис за листопад 2023 року. Крім того, директор ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» є ОСОБА_2 , який одночасно є директором ПрАТ «СУХА БАЛКА» та головний бухгалтер ОСОБА_3 , яка одночасно є головним бухгалтером ПрАТ «СУХА БАЛК».
Судом встановлено, що 01.08.2023 між ПрАТ «СУХА БАЛКА» (замовник) та ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» (виконавець) укладено три договори про надання послуг № 624, № 609 та № 610.
За договором від 01.08.2023 року № 624 ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» зобов`язалась надати позивачу наступні послуги: надання послуг із забезпечення діяльності (бізнесу) позивача в сфері закупівель (аналіз ринку товарів (внутрішній ринок України, зовнішній ринок; визначення кращого для проведення типу тендеру (виду конкурсного відбору); надання консультацій, висновків рекомендацій позивачу з інших питань, пов`язаних з проведенням тендеру, в т.ч. щодо оптимальних контрактних базисних умов поставки товарів).
За договором від 01.08.2023 року № 609 ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» зобов`язалась надати позивачу наступні послуги: ефективний та якісний супровід у сферах PR та GR забезпечення діяльності бізнесу позивача (розробка та виконання планів корпоративних комунікацій для основних аудиторій позивача; забезпечення відповідних будівель і приміщень, ділової документації, поліграфічних і сувенірних матеріалів позивача корпоративного бренд буку; формування ефективних каналів внутрішньо-корпоративних комунікацій, випуск корпоративної газети, інформаційне наповнення порталів, інформаційних стендів і моніторів, створення і підтримка «Гарячої лінії», випуск корпоративних аудіо-відеопрограм позивача; наповнення та ведення веб-сайту позивача в мережі інтернет; організація участі позивача у виставках, презентаціях та інших зовнішніх інформаційних подіях з метою формування позитивного образу позивача в Україні).
За договором від 01.08.2023 року № 610 ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» зобов`язалась надати позивачу наступні послуги: надання послуг із забезпечення діяльності (бізнесу) позивача, що ґрунтується на принципах оперативності, законності та конфіденційності: надання позивачу консультацій в усному та (або) письмовому вигляді з усіх питань, що його цікавлять, у сферах цивільного, господарського, кримінального, адміністративного, податкового та іншого законодавства України; підготовка правових документів; правова експертиза, підготовка та узгодження проектів договорів (контрактів); ведення претензійно-позовної роботи.
Факт надання послуг підтверджується копіями актів приймання передачі наданих послуг по кожному договору, які міститься у матеріалах справи та вказані у акті перевірки.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
У матеріалах справи наявні звіти до актів приймання передачі наданих послуг по кожному договору, які надавалися позивачем разом із запереченнями на акт перевірки.
У вказаних звітах детальна вказано (розписано), які саме види послуг надавалися позивачу.
Також, у матеріалах справи містяться докази фактичного надання послуг позивача за договорами з ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ»: представлення інтересів позивача у суді підтверджуються копіями повісток про виклик до суду; заперечення на акт перевірки, відповідь на запит податкового органу, відзив на апеляційну скаргу, копією позовної заяви, копіями наказів по підприємству позивача, формування плану корпоративної газети позивача, роздруківки з публікацій у СМІ, роздруківка верстки графічних матеріалів, складеними картками (обґрунтовані підстави обрання постачальника шляхом запиту пропозиції), копії витягів з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на придбання предметів і матеріалів юридичними особами тощо.
Факт оплати послуг підтверджується платіжними інструкціями, копії яких наявні в матеріалах справи.
ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» виписало податкові накладні, які зареєстровані у ЄРПН.
Судом під час розгляду справи встановлено на підставі інформації, яка міститься у акті перевірки та у додаткових угодах до договорів про надання послуг, що у ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» наявні трудові ресурси для надання послуг, які вказані у звітах до актів приймання передачі послуг.
При цьому, суд вважає безпідставними посилання представника відповідача на те, що директор ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» ОСОБА_2 , одночасно є директором ПрАТ «СУХА БАЛКА, а головний бухгалтер ОСОБА_3 , одночасно є головним бухгалтером ПрАТ «СУХА БАЛКА», оскільки чинним законодавством України, зокрема КЗпП України, не заборонена праця за сумісництвом.
Крім того, судом встановлено, що наказом від 14.07.2023 року № 2050-ШТ «Про внесення змін до штатного розкладу робітників і КФіС ПрАТ «Суха Балка»» з 06.07.2023 року внесені зміни до реєстру структурних підрозділів ПрАТ «Суха Балка»: виключено з реєстру юридичний відділ (начальник відділу, провідний юрисконсульт, провідний фахівець), апарат дирекції (менеджер зв`язку з громадськістю, дизайнер), виробничий відділ (старший диспетчер, диспетчер).
Також, наказом № 3172-ШТ від 01.11.2023 «Про внесення змін до штатного розкладу робітників і КФіС ПрАТ «СУХА БАЛКА»» з 01.11.2023 внесено в реєстр структурних підрозділів ПрАТ «СУХА БАЛКА» зміни, а саме виключили з реєстру фінансове управління, Головну бухгалтерію.
Отже, ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» виконувало для позивача роботи (надавало послуги), які не могли бути виконані позивачем через відсутність у штаті позивача відповідних спеціалістів.
Таким чином, факт реальних господарських операцій позивача з ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» підтверджується відповідними первинними документами, копії яких містяться в матеріалах справи, та які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій.
Разом з тим, висновок податкового органу про нереальність господарських операцій з контрагентами ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» та ТОВ «ЛУЧ КР», ґрунтується на факті відсутності джерела походження товару, а також на тому, що по ланцюгу постачання не можна вийти на виробника, зв`язку з чим первинні документи не можуть належним чином підтверджувати реальність взаємовідносин позивача з контрагентами, оскільки є неправомірно складеними, носять формальний характер та не можуть підтверджувати факт здійснення будь-яких господарських операцій між вказаними підприємствами.
Проте, в ході судового розгляду справи встановлено, що на момент здійснення операцій придбання товару позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому порядку не визнавались. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку покупця від перебування його контрагента за юридичною адресою, дотримання ним податкової дисципліни та правильності ведення податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок та виконання послуг, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи.
Як вбачається із акту перевірки, під час здійснення останньої, податковим органом таких обставин не встановлено.
Судовим оглядом встановлено, що первинні бухгалтерські документи ПрАТ «СУХА БАЛКА» в повній мірі відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», тобто містять: назву документа (форми); дату та місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Також, судом встановлено, що складені податкові накладні за спірними операціями заповнені у відповідності до вимог п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Крім того, суд зазначає, що позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентами, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20.03.1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі «Інтерсплав проти України» якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.
Платник податку на додану вартість (покупець товару) на час здійснення господарської операції з придбання товару не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками товару у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит чи бюджетне відшкодування за можливу неправомірну діяльність будь-якого з контрагентів. Якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначені обставини не є підставою для позбавлення платника податку права на формування валових витрат та податкового кредиту у зв`язку з придбанням товарів та робіт у випадку, коли останній має необхідні документальні підтвердження розміру таких витрат і податкового кредиту, про що також зазначено в рішенні Верховного Суду України від 31.01.2011 року у справі № 21-47а10.
Суд звертає увагу, що у позивача на час розгляду справи наявні всі первинні документи, які підписані усіма сторонами та уповноваженими особами, контрагенти - ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» та ТОВ «ЛУЧ КР» на час здійснення операції перебували на обліку в податкових органах та не припинені, мають усі необхідні реквізити відповідно до ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність підприємств». Факт підтвердження належними первинними бухгалтерськими документами фактичного придбання товару, вказує на фактичне підтвердження наявності у позивача підстав для віднесення суми сплаченого останнім ПДВ до податкового кредиту та витрат.
При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилок та недоліків у їх оформленні не є підставою беззаперечною підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Посилання на припущення, аналітичні узагальнюючі висновки щодо діяльності контрагентів, є неприйнятними у якості доказів конкретних податкових правопорушень щодо підстав та порядку формування податкового кредиту, оскільки в основі формування податкового кредиту лежить факт здійснення конкретної господарської операції, який потребує доведення або спростування обставин саме здійснення цієї господарської операції. Будь-які припущення, аналітичні викладки, узагальнюючі висновки можуть мати місце виключно на підставі встановлення, дослідження та підтвердження обставин здійснення господарської операції (позиція Верховного Суду, викладена у Постанові від 12.04.2018 р. справа №804/698/26).
При цьому, суд звертає увагу, що наявні в матеріалах справи документи первинного бухгалтерського обліку сформовані за наслідками господарських відносин з вказаними контрагентами відповідають вимогам закону щодо своєї форми та змісту, та підтверджують право позивача на формування витрат за рахунок господарських операцій та їх врахування при визначенні об`єкта оподаткування.
За таких обставин, відповідачем не надано належних доказів, що фінансово-господарські операції між ПрАТ «СУХА БАЛКА» та його контрагентами ПрАТ «УКРПРОМОБЛАДНАННЯ», ТОВ «ДІ СІ ЕЙЧ СТІЛ» та ТОВ «ЛУЧ КР» не були спрямована на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності.
З огляду на вказане, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 01.04.2024 №253/32-00-07-06-19 прийнято відповідачем не обґрунтовано, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду в сумі 3979,88 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №253/32-00-07-06-19 від 01.04.2024 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 265 325,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 серпня 2024 року.

Суддя Н.Є. Сліпець