Справа № 280/4512/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 серпня 2024 року Справа № 280/4512/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (уточнена) ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100 000,00 гривень на місць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, червень, вересень 2023 року;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 N 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100 000,00 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, червень, вересень 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2022 № 3 солдата ОСОБА_1 було призначено на посаду кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та з 01.03.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення. Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2024 № 96 сержанта ОСОБА_1 , санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_2 , з 31.03.2024 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення. Зазначає, що під час ознайомлення із довідкою про щомісячні розміри виплачених додаткових видів грошового забезпечення за 2022-2024 роки було встановлено, що відповідачем не в повній мірі здійснено нарахування та виплату додаткової грошової винагороди. Відповідачем не враховано періоди часу участі позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією російської федерації проти України з 21.08.2022 по 11.11.2022, з 20.11.2022 по 08.02.2023, з 20.02.2023 по 05.06.2023, з 27.06.2023 по 18.09.2023, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2023 № 1620. Вважає, що нарахування та виплата грошової винагороди здійснювалась не в межах 100000 грн. на місяць. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 21.05.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів від дня одержання відповідної ухвали суду.

Ухвалою суду від 28.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач 09.06.2023 подав до суду відзив на позовну заяву та зазначив, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2022 № 156 на підставі рапорту командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2022 № 1476 солдат ОСОБА_1 вважався таким, що самовільно залишив військову частину (день залишення місця служби 20.08.2022 року. Таким чином, з урахуванням факту самовільного залишення військової частини 20.08.2022 року, у відповідності до вимог чинного законодавства солдат ОСОБА_1 не був включений до наказу про виплату додаткової грошової винагороди за серпень 2022 року. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.09.2022 № 190 молодший сержант ОСОБА_1 вибув 23.09.2022 року у відпустку за сімейними обставинами на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.07.2022 № 268, рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 23.09.2022 № 1770, та прибув, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.09.2022 № 196, і приступив до виконання службових обов`язків на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.07.2022 № 268. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 № 203 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у відрядження у м. Запоріжжя строком на 2 доби з 07 жовтня по 08 жовтня 2022 року, та прибув, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.10.2022 № 205, приступив до виконання службових обов`язків 08.10.2022 року на підставі посвідчення про відрядження № 107/1. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2022 № 239 молодший сержант ОСОБА_1 на підставі свого рапорту від 03.11.2022 № 2330 вибув у відпустку за сімейними обставинами строком на 10 діб з 11 листопада 2022 року, та у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.11.2022 № 249 прибув та приступив до виконання службових обов`язків на підставі відпускного квитка № 414/2 від 11.11.2022. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.02.2023 № 39 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у щорічну основну відпустку з 08 лютого 2023 року терміном на 12 календарних днів на підставі графіку відпусток, рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 31.01.2023 № 749, та прибув, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2023 № 51, приступив до виконання службових обов`язків 20.02.2023 року на підставі відпускного квитка від 08.02.2023 № 91/2. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2023 № 158 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у військовий шпиталь військової частини НОМЕР_3 з 05 червня 2023 року для проходження МСЕК на підставі направлення від 02.06.2023 № 1595, та у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2023 № 180 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з 27 червня 2023 року на підставі направлення на МСЕК від 27.06.2023. Також, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.10.2023 № 496 «Про виплату додаткових винагород» сержанту ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях та заходах), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення за період з 01.09.2023 по 18.09.2023 року на підставі Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.10.2023 № 273 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», та додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень за виконання бойових (спеціальних завдань) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави за період з 19.09.2023 по 30.09.2023 року.

Відповідно до копій звітів про здійснення відрахування та виплати від 17.01.2024 № 198, № 218, № 199 з нарахованого грошового забезпечення, у тому числі з додаткової винагороди, ОСОБА_1 утримувалися відповідні суми стягнень за постановами від 16.05.2023 ВП № 20962138 (виконавчий лист від 25.04.2023 № 180/1292/22), від 06.06.2023 ВП № 71952020 (виконавчий лист від 31.05.2023 № 333/3484/23), від 01.02.2022 ЗВП № 70896039 (виконавчий лист від 18.05.2021 № 314/1184/21). Зазначені вище копії документів вказують на той факт, що нарахування додаткової винагороди під час дії воєнного стану ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 здійснено в повному обсязі у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням фактичного виконання ним бойових (спеціальних) завдань у межах службових обов`язків з урахуванням відпусток, переміщень у іншу оперативну зону (місцевість, район) у підпорядкування іншого органу військового управління (угрупування військ), а також стягнень аліментів. Вважає свої дії по обмеженню виплати додаткової винагороди правомірними та просить у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону №2011-XII порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні постановлено ввести воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Строк дії воєнного стану в Україні був продовжений з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента від 14 березня 2022 року № 133/2022, надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Одночасно із введенням воєнного стану, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Цим же Указом надано доручення Кабінету Міністрів України забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24 лютого 2022 року № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 цієї постанови (в редакції станом на 07 березня 2022 року) визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Надалі до Постанови № 168 неодноразово вносилися зміни, зокрема постановами Кабінету Міністрів України від 22 березня 2022 року № 350, від 01 липня 2022 року № 754, від 07 липня 2022 року № 793, від 08 жовтня 2022 року № 1146, проте зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, у 2022 році не змінювався.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1, який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року, та згідно з яким визначено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до статті 8 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1934-XII «Про Збройні Сили України» (далі - Закон № 1934-XII) Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством, в тому числі визначає порядок виплати грошового забезпечення (абзац другий частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII).

Наказом Міністра оборони України від 01 квітня 2022 року № 98, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2022 року за № 382/37718 (застосовується з 24 лютого 2022 року), внесено зміни до Порядку № 260 шляхом доповнення розд. І п. 17, відповідно до якого на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Так, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07 березня 2022 року №248/1217, від 25 березня 2022 року № 248/1298, від 18 квітня 2022 року № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01 червня 2022 року), а потім окреме доручення від 23 червня 2022 № 912/з/29.

У пункті 1 Окремого доручення від 23 червня 2022 № 912/з/29 (яке діяло з 01 червня 2022 року) Міністр оборони України визначив, що необхідно розуміти під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи), а саме виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу України) в районі ведення бойових дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань із відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

У пункті 3 цього Окремого доручення Міністр оборони України установив, що райони ведення бойових дій та склад створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 5 цієї директиви Міністр оборони установив виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) по особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункт 6 окремого доручення від 07 березня 2022 року № 248/1217).

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» до пункту 1 внесено зміни, зокрема: слова «військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора,», «співробітникам Служби судової охорони,» виключено та після слів «перебуваючи безпосередньо в районах» доповнено словами «їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,».

Крім того, наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30 січня 2023 року за №177/39233 (який застосовується з 01 лютого 2023 року) внесено зміни до Порядку № 260, зокрема доповнено цей Порядок новим розділом: «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».

За пунктом 2 розділу ХХХІV Порядку № 260 на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Згідно з пунктом 3 розділу ХХХІV Порядку № 260 райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 4 розділу ХХХІV Порядку № 260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

У порівнянні з переліком бойових (спеціальних) завдань, визначеним окремим дорученням Міністра оборони України від 23 червня 2022 № 912/з/29, наказ Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №44 дещо розширив перелік завдань, за виконання яких передбачена виплата додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. За виконання деяких завдань розмір додаткової винагороди було зменшено до 30 000 грн, деякі завдання змінили своє формулювання.

За обставинами цієї справи, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 3 від 01.03.2022 солдата ОСОБА_1 , призваного військовою частиною НОМЕР_1 , вважати призначеним на посаду кулеметника 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та з 01.03.2022 було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 96 від 31.03.2024 сержанта ОСОБА_1 санітарного інструктора медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.03.2024 № 64-РС з військової служби у відставку за п.п. «б» (за станом здоров`я) ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважати таким, що справи та посаду здав 31.03.2024 та з 31.03.2024 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

У позовній заяві позивач переконував, що за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, червень, вересень 2023 року він брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійсненні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в с. Полтавка Пологівського району Запорізької області, на підтвердження чого надав довідку військової частини НОМЕР_1 від 01.04.2024 № 1620.

Відповідно до наявної в матеріалах справи Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 01.04.2024 № 1620, сержант ОСОБА_1 в період з 01.03.2022 по 10.06.2022, з 12.07.2022 по 31.07.2022, з 21.08.2022 по 11.11.2022, з 20.11.2022 по 08.02.2023, з 20.02.2023 по 05.06.2023, з 27.06.2023 по 18.09.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в с. Полтавка, Пологівський район, Запорізької області. Підстава: бойове розпорядження ОУВ «Дніпро» № 99т від 11.03.2022, журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 , обліковий номер 2дск за р/з, наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2023 № 203.

Слід зазначити, що військовослужбовець набуває право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за умови підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, втім із розрахунку пропорційно часу участі у виконанні бойових завдань, виходячи із специфіки покладених на підрозділ, у якому він проходив службу, завдань.

Втім необхідно враховувати, що перебування позивача у спірний період на військовій службі, виконання обов`язків, пов`язаних із її проходженням, не є автоматичною підставою для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 100000 грн без дотримання умов, встановлених Постановою Кабінету Міністрів № 168.

Відповідачем подано до суду відзив, де вказано, що ОСОБА_1 не був включений до наказу про виплату додаткової грошової допомоги за серпень 2022 року по причині самовільного залишення військової частини 20.08.2022.

Так судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2022 № 156 на підставі рапорту командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2022 № 1476 солдат ОСОБА_1 вважався таким, що самовільно залишив військову частину (день залишення місця служби 20.08.2022 року.

Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.08.2022 № 157 солдата ОСОБА_1 вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обовязків після самовільного залишення військової частини. Підстава: пояснення солдата ОСОБА_1 від 23.08.2022.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Окреме доручення), яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Положеннями п.3 Окремого доручення передбачено, що про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку, зокрема, командира військової частини, до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно із п.5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів п. 6 Окремого доручення.

Разом із тим, п.п.9.4 п.9 Окремого доручення передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

Таким чином, за процедурою, встановленою вищенаведеними приписами Окремого доручення, встановлено підстави для невключення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 у конкретному місяці, зокрема, у разі самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства).

Як вбачається з матеріалів справи підставою для невиплати позивачу додаткової винагороди за серпень 2022 року вказано самовільне залишення військової частини.

Зазначений наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.08.2022 № 156 є чинний, судом не скасований.

Судом також досліджено витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.09.2022 № 190, відповідно до якого молодший сержант ОСОБА_1 вибув 23.09.2022 року у відпустку за сімейними обставинами на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.07.2022 № 268, рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 23.09.2022 № 1770, та прибув, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.09.2022 № 196, і приступив до виконання службових обов`язків на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 29.07.2022 № 268.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 № 203 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у відрядження у м. Запоріжжя строком на 2 доби з 07 жовтня по 08 жовтня 2022 року, та прибув, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.10.2022 № 205, приступив до виконання службових обов`язків 08.10.2022 року на підставі посвідчення про відрядження № 107/1.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2022 № 239 молодший сержант ОСОБА_1 на підставі свого рапорту від 03.11.2022 № 2330 вибув у відпустку за сімейними обставинами строком на 10 діб з 11 листопада 2022 року, та у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.11.2022 № 249 прибув та приступив до виконання службових обов`язків на підставі відпускного квитка № 414/2 від 11.11.2022.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.02.2023 № 39 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у щорічну основну відпустку з 08 лютого 2023 року терміном на 12 календарних днів на підставі графіку відпусток, рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1 від 31.01.2023 № 749, та прибув, у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.02.2023 № 51, і приступив до виконання службових обов`язків 20.02.2023 року на підставі відпускного квитка від 08.02.2023 № 91/2.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2023 № 158 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у військовий шпиталь військової частини НОМЕР_3 з 05 червня 2023 року для проходження МСЕК на підставі направлення від 02.06.2023 № 1595, та у відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.06.2023 № 180 прибув та приступив до виконання службових обов`язків з 27 червня 2023 року на підставі направлення на МСЕК від 27.06.2023.

Також, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.10.2023 № 496 «Про виплату додаткових винагород» сержанту ОСОБА_1 виплачено додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях та заходах), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення за період з 01.09.2023 по 18.09.2023 року на підставі Наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 01.10.2023 № 273 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», та додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень за виконання бойових (спеціальних завдань) у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави за період з 19.09.2023 по 30.09.2023 року.

Судом також взято до уваги те, що відповідно до копій звітів про здійснення відрахування та виплати від 17.01.2024 № 198, № 218, № 199 з нарахованого грошового забезпечення, у тому числі з додаткової винагороди, ОСОБА_1 утримувалися відповідні суми стягнень за постановами від 16.05.2023 ВП № 20962138 (виконавчий лист від 25.04.2023 № 180/1292/22), від 06.06.2023 ВП № 71952020 (виконавчий лист від 31.05.2023 № 333/3484/23), від 01.02.2022 ЗВП № 70896039 (виконавчий лист від 18.05.2021 № 314/1184/21), що свідчить про нарахування додаткової винагороди під час дії воєнного стану ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 та спростовує доводи позивача про відсутність такого нарахування.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, що позивач у спірному періоді виконував бойові завдання та забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення.

За даними Довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 30.04.2024 № 2044 ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась наступна додаткова грошова винагорода: серпень 2022 року 0,00 грн., вересень 2022 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 29925,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 58333,33 грн.; жовтень 2022 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 29985,48 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 67741,94 грн.; листопад 2022 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 16541,67 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 31111,11 грн.; грудень 2022 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 15000,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 43180,91 грн.; січень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 22500,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 52500,00 грн.; лютий 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 4500,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 2009,22 грн.; березень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 0,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 75000,00 грн.; квітень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 0,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 75000,00 грн.; травень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 0,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 50000,00 грн.; червень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 0,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 13333,33 грн.; липень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 0,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 30000,00 грн.; серпень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 0,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 30000,00 грн.; вересень 2023 року: додаткова винагорода виходячи з 30 000 гривень у розмірі 3420,00 грн., додаткова винагорода до 100 000 грн. у розмірі 18000,00 грн.

Так, позивач у своєму позові зазначає, що у спірний період він проходив службу виключно на території, де ведуться активні бойові дії.

Разом з тим, матеріали справи не містять документів, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях протягом спірного періоду, який не був врахований відповідачем.

Посилання позивача на той факт, що у весь спірний період позивач перебував на території, де ведуться бойові дії, суд не приймає до уваги, оскільки сам по собі факт перебування у певних районах не є підставою для нарахування додаткової грошової винагороди, підвищеної до 100 000,00 грн.

Відповідно до Постанови №168 такою підставою є саме безпосередня участь у бойових діях, що підтверджується відповідними документами: наказами, рапортами, розпорядженнями, журналами бойових дій, довідками тощо.

За викладених обставин, судом не встановлено бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах, що було б підставою для виплати позивачу додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000,00 грн за період серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року та січень, лютий, червень, вересень 2023 року.

В той же час, за вказаний період відповідач обов`язок зі сплати додаткової винагороди виконав у повному обсязі.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 05 серпня 2024 року.

Суддя А.В. Сіпака