Справа № ЗД/460/7/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпечені позову
01 серпня 2024 року м. РівнеСправа №ЗД/460/7/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, який має намір пред`явити до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
31.07.2024 представник ОСОБА_1 адвокат Орловська Ярослава Борисівна звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, який ОСОБА_1 має намір пред`явити до ІНФОРМАЦІЯ_1 та до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В заяві зазначено про таке.
16.07.2024 ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернувся до комісії першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки на підставі того, що він є студентом 1-го курсу за освітнім ступенем " ІНФОРМАЦІЯ_4 " спеціальності 041 "Богослов`я" богословського факультету Рівненської духовної Семінарії УПЦ (ПЦУ) і навчається на стаціонарі, що підтверджується витягом з наказу про зарахування абітурієнтів № 05 від 10.07.2024 та довідкою від 11.07.2024 № 299.
Повідомленням від 23.07.2024 № 13/23 останньому було відмовлено у наданні відстрочки оскільки ним не надано документи, які підтверджують право на відстрочку, згідно з додатком № 5 до постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.
Вважає, що внаслідок прийнятого рішення було порушено особисті права заявника і тому має намір звернутися до Рівненського окружного адміністративного суду з метою оскарження такої відмови.
Зазначає, що оскарження зазначеної відмови не є поважною причиною для майбутнього відповідача аби не мобілізувати заявника протягом строку розгляду судової справи. Оскільки заявник планує оскаржити відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу, то прийняття наказу про призов та відправлення його на військову службу може призвести до порушення його права на захист та до неможливості виконати рішення суду в майбутньому. Це пов`язано з тим, що якщо заявника буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим. Інші способи забезпечення позову, що могли б запобігти порушенню прав позивача, відсутні.
За наведеного, просить вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити ІНФОРМАЦІЯ_5 та його відділам, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_6 вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії.
Заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ст. 154 КАС України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
З аналізу вказаної норми слідує, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Суд встановив, що 16.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_7 із заявою, в якій просив оформити йому у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, вказавши, що він є студентом 1-го курсу здобувачем вищої освіти за освітнім ступенем « ІНФОРМАЦІЯ_4 » спеціальності 041 «Богослів`я» богословського Семінарії УПЦ (ПЦУ) і навчається на стаціонарі, що підтверджується витягом з наказу про зарахування абітурієнтів № 05 від 10.07.2024 та довідкою від 11.07.2024 № 299.
Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.07.2024 № 13/23 ОСОБА_1 було відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що він підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах, оскільки не надано документи, які підтверджують право на відстрочку згідно з додатком №5 до постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024.
Відтак, у кожному випадку суд повинен надати оцінку характеру ймовірних наслідків оскаржуваного рішення (дій чи бездіяльності) відповідача і лише у виняткових випадках за клопотанням позивача чи з власної ініціативи постановити ухвалу про забезпечення позову.
При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Відповідно до п. 56 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок) установлено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Пунктом 58 Порядку передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Згідно з пунктом 60 Порядку Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Як встановлено судом із заяви про забезпечення позову, заявник має намір звернутися до суду з позовом з метою оскарження відмови ІНФОРМАЦІЯ_7 у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформленої повідомленням від 23.07.2024 №13/23.
При цьому, заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_5 та його відділам, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_6 , вчиняти дії, пов`язані з прийняттям наказу про призов ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправленням ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби до моменту набрання законної сили рішенням у справі.
Підставою звернення із заявою про забезпечення позову є, на думку заявника, очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам, захист та відновлення яких стане неможливим у майбутньому.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд зауважує, що позивач жодним чином не обґрунтував свої доводи та не підтвердив належними й допустимими доказами існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або що їх захист та відновлення стане неможливим у майбутньому.
Крім того, суд вважає, що заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить заявник, не є співмірними із предметом позову, з яким він має намір звернутися до суду.
Ненадання військовозобов`язаному відстрочки не призводить до настання безумовного правового наслідку у вигляді наказу про призов на військову службу.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Більше того, заявник не навів достатніх беззаперечних аргументів існування ризиків настання для нього негативних наслідків в результаті невжиття судом бажаних для нього заходів забезпечення позову, з яким він має намір звернутися до суду.
Разом з тим, вжиття таких заходів забезпечення позову несе ризики втручання судом в дискреційні повноваження суб`єктів владних повноважень, що суперечить принципам та завданню адміністративного судочинства. Отже суд вважає, що запропонований захід забезпечення позову не є адекватним тим позовним вимогам, про намір звернутися з якими до суду вказав заявник. Відтак, такий захід неспроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, якщо його буде подано до суду.
З огляду на недоведеність позивачем існування обставин очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі у сфері публічно-правових відносин, а також неспівмірність запропонованих заявником заходів з можливим предметом судового спору, суд вважає відсутніми визначені законом підстави для забезпечення позову.
Таким чином, в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.
Керуючись статтями 150-158, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали складений 01 серпня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко