Справа № 520/5069/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 р. Справа № 520/5069/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2024, по справі № 520/5069/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 суми збільшення основного розміру пенсії відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії, без урахування при обрахунку сум підвищення індексації, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,140 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197 та з обмеженням пенсії максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 суми збільшення основного розміру пенсії відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 у розмірі 25% від основного розміру пенсії, з урахуванням під час обрахунку сум підвищення індексації, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,140 та постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» із застосуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197, а саме з загальної суми пенсії та без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 позов задоволено частково.

Суд вийшов за межі позову.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з приводу проведення ОСОБА_1 з 01.03.2023 обчислення платежу у порядку п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011р. №1381 без збільшення основного розміру пенсії на суму індексації у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та без збільшення основного розміру пенсії на суму індексації у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити обчислення ОСОБА_1 з 01.03.2023 платежу порядку п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 із включенням до основного розміру пенсії суми індексації у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та із включенням до основного розміру пенсії на суму індексації у розмірі 1500 грн. у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 без обмежень, запроваджених ст. 2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI та без обмежень сумою - 24009,59 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення набрало законної сили.

Позивач звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення у даній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 заяву позивача залишено без задоволення.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, оскільки, починаючи з 01.03.2022 дії пенсійного органу з виплати пенсії позивачу суперечать приписам рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 по справі № 520/5069/24, з огляду на що наявні підстави для встановлення у справі судового контролю за виконання вказаного рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення без задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень згідно із ч. 1 ст. 382 КАС України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, оскільки судове рішення відповідачем було виконане.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що інститут судового контролю полягає у здійсненні судом контролюючої функції по відношенню до суб`єкта владних повноважень з дотримання ним принципу обов`язковості судового рішення.

В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням ст. 129-1 Конституції України, і ці повноваження надані суду з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.

Позивач в обґрунтування заяви про встановлення судового контролю зазначив, що судове рішення у даній справі набрало законної сили, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 пенсійним органом проведено перерахунок пенсії, втім, починаючи з 08.05.2024 виплата пенсії здійснюється позивачу з її обмеженням максимальним розміром 24009,59 грн, замість 29109,79 грн., що суперечить судовому рішенню по справі № 520/5069/24.

Колегія суддів зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проаналізувавши наведені положення КАС України, колегія суддів вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може, тобто, наділений правом. Тобто зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15 зазначив, що, зокрема ст. 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Зі змісту мотивувальної частини рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 встановлено, що останнє містить приписи щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити обчислення ОСОБА_1 з 01.03.2023 платежу порядку п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 із включенням до основного розміру пенсії суми індексації у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 та із включенням до основного розміру пенсії на суму індексації у розмірі 1500 грн. у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, провести виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 без обмежень, запроваджених ст. 2 розділу І і п.2 розділу ІІ Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 08.07.2011 № 3668-VI та без обмежень сумою - 24009,59 грн.

Згідно з протоколами перерахунку пенсії позивача встановлено, що з 01.03.2023 на виконання рішення суду у справі № 520/5069/24 з 01.04.2019 здійснено перерахунок та виплата пенсії позивача без застосування обмеження її максимальним (граничним) розміром, загальний розмір пенсії склав 25904,39 грн.

Нарахована пенсійним органом індексація, встановлена п. 1 постанови КМУ від 28.12.2011 № 1381, склала 5045,30 грн., індексація, встановлена КМУ від 16.02.2022 № 1182 - 2294,18 грн., індексація, встановлена постановою КМУ від 24.02.2023 № 168 1500 грн.

Також пенсійним органом проведений розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № , сума доплати за минулий період після виконання рішення суду складає 28422 грн, відповідні виплати будуть здійснені за наявності виділення коштів з Державного бюджету України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що здійснений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області перерахунок пенсії позивача свідчить про виконання судового рішення по справі № 520/5069/24.

При цьому, незгода позивача із нарахованим розміром щомісячної доплати до пенсії у порядку постанови КМУ від 14.07.2021 № 713, розміру індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 16.02.2022 № 118, розміру індексації пенсії у порядку постанови КМУ від 24.02.12023 № 168 є підставою для звернення до суду із новим позовом в рамках нового спору, що виник з приводу безпосереднього розміру вказаних виплат, оскільки рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2024 не містить приписів стосовно розміру таких виплат.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення у справі судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі № 520/5069/24.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 по справі № 520/5069/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов