Справа № 620/6318/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6318/23 Головуючий у 1 інстанції: Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Кузьмишиної О.М.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії в/ч НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії в/ч НОМЕР_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №4 від 23.04.2019 в частині відмови у внесенні до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею) старшого солдата ОСОБА_1 ;

- зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 з урахуванням рішення суду у справі №362/643/21 та наданих в повному обсязі документів та зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік окремо від сім`ї батька, згідно з наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що у справі №750/6370/19 він оскаржував протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №5 від 20.05.2019, водночас, у даній справі оскаржує рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №4 від 23.04.2019, а тому, у цих справах різні предмети позову. При цьому, апелянт наголошує, що житлова комісія його рапорту від 05.02.2018 року не розглядала. Також, апелянт вважає, що до спірних правовідносин повинні застосовуватись норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737. Крім того, апелянт посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у справі №362/643/21.

30 липня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05.02.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з рапортом, відповідно до якого, просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 з сім`єю у складі 1 особи (дружини), а також включити в списки на першочергове отримання жилого приміщення, як учасника бойових дій та на підставі п. 2.10 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737.

Відповідно до Витягу з послужного списку, ОСОБА_1 перебував на військовій службі у Збройних Силах України з 14.09.2007, на посаді оператора радіолокаційної станції та 03.03.2018 ОСОБА_1 звільнено, відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за станом здоров`я.

Згідно довідок від 05.05.2018 №671 та від 11.04.2019 №44, ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку у ІНФОРМАЦІЯ_1 з 23.03.1999 по 19.04.2018 складом сім`ї 5 осіб. Житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечувався. Перебував на обліку разом з батьком, старшим прапорщиком у відставці ОСОБА_2 .

23 травня 2018 року ОСОБА_1 подав до відповідача звернення, згідно якого: даним зверненням надає на вимогу голові житлової комісії довідку про те, що перебував на квартирному обліку разом з батьком в ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку надає на підставі рапорту від 05.02.2018, та на підставі якого виключений із складу сім`ї батька. Одночасно в даному зверненні просить повідомити щодо зарахування його на квартирний облік згідно підстав п. 2.10 наказу МОУ №737.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у справі №825/1462/18, яке набрало законної сили 15.03.2019, визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 №51, яким звільнено з військової служби ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ військової частини НОМЕР_3 від 23.07.2017 №210. Поновлено ОСОБА_1 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 04.03.2018.

На підставі вказаного рішення суду наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2019 №9-рс ОСОБА_1 поновлено на військовій службі і призначено оператором радіолокаційної станції військової частини НОМЕР_2 .

09 квітня 2019 року ОСОБА_1 подав рапорт голові житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , в якому, у зв`язку з поновленням його на військовій службі, просив повторно зарахувати на квартирний облік згідно рапорту від 05.02.2018.

Згідно Витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 23.04.2019 № 4, ОСОБА_1 відмовлено у внесенні до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим приміщенням (службовою житловою площею) у зв`язку з тим, що останній не надав документи (копії) для внесення до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим приміщенням (службовою житловою площею).

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2019 №257, ОСОБА_1 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.11.2019 №63-рс у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я), відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 14.11.2019 виключено зі списків особового складу частини.

Не погоджуючись із рішенням житлової комісії, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Питання розподілу та надання житлових приміщень регулюється нормами Житлового кодексу Української РСР.

У відповідності до частини 1 статті 5 Житлового кодексу, державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

За приписами статті 43 Житлового кодексу, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Згідно норм статті 46 Житлового кодексу, поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків.

На момент подання ОСОБА_1 рапорту від 05.02.2018 про зарахування на квартирний облік діяла Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 №737, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.01.2012 за № 24/20337 (далі - Інструкція №737).

Пунктом 2.2 розділу ІІ Інструкції №737 було передбачено, що для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство військової частини рапорт, зразок якого наведений у додатку 1 до цієї Інструкції, на ім`я командира військової частини про зарахування на облік, який підписується повнолітніми членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання жилого приміщення та бажають разом з ним перебувати на квартирному обліку.

Рапорт (додаток 1) реєструється представником житлової комісії військової частини в книзі реєстрації рапортів (заяв) про взяття на квартирний облік та внесення змін до облікової справи (додаток 2), яка ведеться в житловій комісії військової частини.

До рапорту (додаток 1) військовослужбовцем додаються такі документи: довідка з місця проживання про реєстрацію і склад сім`ї (Ф-3) (далі - Ф-3); витяг із наказу про призначення до військової частини; витяг з послужного списку особової справи військовослужбовця; довідка про проходження військової служби з військової частини (Ф-5) (далі - Ф-5); довідка про склад сім`ї з військової частини (Ф-7) (далі - Ф-7); довідка (додаток 3) з останнього місця служби про перебування на квартирному обліку (військовослужбовці військових частин, які дислокувалися на тимчасово окупованій території України та в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження і переміщені з місць попередньої дислокації, надають довідку квартирно-експлуатаційного органу, в зоні відповідальності якого знаходиться військова частина (підрозділ), за новим місцем дислокації на підставі облікових списків станом на 01 січня 2014 року); довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем проживання, роботи (проходження військової служби); ксерокопії паспортів повнолітніх членів сім`ї, свідоцтв про народження неповнолітніх членів сім`ї, свідоцтва про шлюб військовослужбовця; документи, що підтверджують право на першочергове чи позачергове одержання жилого приміщення військовослужбовцем або членами його сім`ї, інші пільги.

Інші документи житлова комісія запитує в разі потреби через командира (начальника) військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян.

Перед проведенням засідання житлової комісії, на якому буде розглядатися рапорт військовослужбовця про зарахування на квартирний облік, членами житлової комісії проводиться перевірка житлових умов військовослужбовця та у п`ятиденний строк складається довідка про перевірку житлових умов (додаток 5).

Рішення житлової комісії військової частини щодо взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на квартирний облік (або обгрунтована відмова) повинно бути винесене у місячний строк з дня подання ним рапорту.

Військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини.

На засіданні житлової комісії військової частини мають право бути присутніми військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на квартирний облік, та повнолітні члени його сім`ї.

Дані про військовослужбовців, зарахованих на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) (додаток 6), яка ведеться представником житлової комісії. Дані зазначених книг повинні щороку звірятися (уточнюватися) під час проведення щорічної перереєстрації облікових справ.

У разі зарахування на облік декількох військовослужбовців та членів їх сімей однією датою при першому зарахуванні на облік першими зараховуються військовослужбовці, рапорти яких були раніше зареєстровані в книзі обліку рапортів (заяв) про взяття на квартирний облік та внесення змін до облікової справи (додаток 2). Надалі в разі зарахування декількох військовослужбовців на квартирний облік однією датою за новим місцем служби першими зараховуються військовослужбовці, які мають більший строк проходження військової служби. За наявності однакового строку військової служби першими зараховуються ті, які мають більший склад сім`ї.

Згідно пункту 2.10 розділу ІІ Інструкції №737, у разі якщо членами сім`ї військовослужбовця, який потребує поліпшення житлових умов, є син (дочка), який (яка) також є військовослужбовцем (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, та резервістів), право бути зарахованим на квартирний облік має кожен з них як окремо, так і в складі сім`ї батьків. Датою зарахування на квартирний облік сина (дочки) військовослужбовця, який (яка) виявив(ла) бажання перебувати на квартирному обліку самостійно, вважається дата, коли житловою комісією військової частини було прийнято рішення про зарахування його (її) на квартирний облік, але не раніше дня, коли син (дочка) вступив (вступила) на військову службу. При цьому не враховується час навчання у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів.

Інструкція №737 втратила чинність 16 жовтня 2018 року, з дня набрання чинності наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, яким затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція №380).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з рапортом від 05 лютого 2018 року, в якому просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 з сім`єю у складі 1 особи (дружини), а також включити в списки на першочергове отримання жилого приміщення, як учасника бойових дій та на підставі п. 2.10 наказу Міністерства оборони України від 30.11.2011 № 737 (Т. 1 а.с. 21-23).

В подальшому, як встановлено рішеннями судів у справах №750/6370/19, №362/643/21 та свідчать матеріали даної справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з рапортами, зокрема, від 09.04.2019, від 23.04.2019, від 06.05.2019, в яких просив розглянути його рапорт від 05.02.2018, у зв`язку з поновленням його на військовій службі.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача вказав, що оскаржуване у даній справі рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №4 від 23 квітня 2019 року було прийняте за наслідком розгляду рапорту ОСОБА_1 від 09 квітня 2019 року.

Надалі, житловою комісією військової частини НОМЕР_2 було розглянуто рапорт позивача від 23.04.2019 та прийняте рішення, оформлене протоколом №5 від 20.05.2019.

Позивач вважає, що відповідачем неналежно розглянуто його рапорт від 02 лютого 2018 року, а тому, згідно другої позовної вимоги, просить суд зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 з урахуванням рішення суду у справі №362/643/21 та наданих в повному обсязі документів та зарахувати ОСОБА_1 на квартирний облік окремо від сім`ї батька, згідно з наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737.

В силу вимог частини 4 статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду у справі від 14.05.2021 у справі №750/6370/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2021, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про: скасування протоколу, що юридично оформлений у формі засідання Житлової комісії від 20.05.2019 №5; зобов`язання Житлову комісію згідно наданих документів зарахувати ОСОБА_1 окремо на квартирний облік у відповідності до п. 2.10 наказу Міністра оборони України №737 від 30.11.2011 та вимог базового житлового законодавства, на підставі яких ця правова норма виписана у даному наказі.

У вищевказаній справі №750/6370/19 судом апеляційної інстанції встановлено, що рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 з доданими до нього документами було йому повернуто листом Житлової комісії від 28.02.2018 №176 на доопрацювання. У свою чергу, листом від 06.08.2018 №469 відповідачем було повідомлено позивача про те, що підстав для його постановки на квартирний облік при військовій частині немає, оскільки, 03.03.2018 ОСОБА_1 було звільнено у запас і на той час він на квартирній черзі не перебував, а станом на 23.05.2018 позивач вже не вважається військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 та втратив зв`язок з Міністерством оборони України.

Виходячи з викладеного, судом апеляційної інстанції у справі №750/6370/19 встановлено, що рапорт позивача від 05.02.2018 з урахуванням уточнень до нього було розглянуто відповідачем. Доказів скасування у судовому порядку рішення житлової комісії за наслідками розгляду цього рапорту матеріали справи не містять. Подальші ж рапорти ОСОБА_1 від 23.04.2019 та від 06.05.2019 за своєю суттю зводилися до необхідності розгляду рапорту позивача від 05.02.2018, щодо якого, як вже було підкреслено раніше, житловою комісією прийнято негативне рішення.

Згідно позовних вимог у даній справі №620/6318/23, позивач просить суд, зокрема, зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_2 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 з урахуванням рішення суду у справі №362/643/21.

Так, рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2023 у справі №362/643/21 позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії в/ч НОМЕР_2 задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ) в особі житлової комісії окремої в/ч НОМЕР_2 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 р. про зарахування на квартирний облік окремо від сім`ї батька (з урахуванням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 р. в адміністративній справі № 825/1462/18 про поновлення з 04.03.2018 р. на військовій службі та наданих в повному обсязі документів). В решті вимог позову - відмовлено.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2023 у справі №362/643/21 рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2023 в частині задоволених позовних вимог скасовано. Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) про зобов`язання розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 про зарахування на квартирний облік окремо від сім`ї батька (з урахуванням рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.12.2018 в адміністративній справі №825/1462/18 про поновлення з 04.03.2018 на військовій службі та наданих в повному обсязі документів) відмовлено.

Приймаючи постанову від 31.10.2023 у справі №362/643/21, Київський апеляційний суд вказав, що судовими рішеннями у справі №750/6370/19 встановлено преюдиційні обставини, зокрема, факт розгляду відповідачем рапорту ОСОБА_1 від 05 лютого 2018 року щодо зарахування його на квартирний облік окремо від сім`ї батька, за наслідком якого було прийнято обґрунтоване рішення про відмову у внесенні до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов.

Таким чином, посилання позивача на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24.04.2023 у справі №362/643/21 є необґрунтованим, оскільки, воно скасовано судом апеляційної інстанції.

Щодо посилання апелянта на відкриття касаційного провадження у справі №362/643/21, слід зазначити, що постанова Київського апеляційного суду від 31.10.2023 набрала законної сили з дня її прийняття, а тому, підлягає врахуванню під час розгляду даної справи.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції у даній справі про те, що рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 розглянутий житловою комісією Військової частини НОМЕР_2 , за наслідками розгляду прийнято обґрунтоване рішення, що встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили, а тому, ці обставини не підлягають доказуванню в силу частини 4 статті 78 КАС України і є обов`язковими для застосування судами при розгляді пов`язаних справ.

Тому, відсутні підстави для визнання протиправним та скасування рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформленого протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №4 від 23.04.2019 в частині відмови у внесенні до списків військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею), старшого солдата ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача розглянути рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018.

Так, апелянт зазначає, що у справі №750/6370/19 він оскаржував протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №5 від 20.05.2019, водночас, у даній справі оскаржує рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №4 від 23.04.2019, а тому, у цих справах різні предмети позову.

Колегія суддів вважає таке посилання апелянта необґрунтованим, оскільки, як рапорт ОСОБА_1 від 09.04.2024, за результатом якого прийнято оскаржуваний в даній справі протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №4 від 23.04.2019, так і його рапорт від 06.05.2019, за результатом розгляду якого прийнято протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №5 від 20.05.2019, за своєю суттю зводилися до необхідності розгляду рапорту позивача від 05.02.2018.

Тобто, хоча у даній справі № 620/6318/23 та у справі №750/6370/19 оскаржуються різні протоколи житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , однак, вони обидва прийняті щодо рапортів позивача, які мають однакову підставу, необхідність розгляду його рапорту від 05.02.2018.

Разом з тим, як було підкреслено раніше, рішенням суду у справі №750/6370/19 встановлено, що рапорт позивача від 05.02.2018 з урахуванням уточнень до нього було розглянуто відповідачем, доказів скасування у судовому порядку рішення житлової комісії за наслідками розгляду цього рапорту позивачем не надано.

Також, з огляду на те, що рапорт ОСОБА_1 від 05.02.2018 був розглянутий житловою комісією, колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апелянта про необхідність застосовування норм Інструкції №737 до його рапортів, поданих після 16.10.2018, оскільки, такі рапорти для зарахування на квартирний облік повинні розглядатися за правилами, визначеними Інструкцією №380.

Щодо посилання апелянта на постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі №362/643/21, слід зазначити, що висновки Великої Палати Верховного Суду у даному судовому рішенні висловлені щодо юрисдикції спору та не стосуються позовних вимог по суті.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З приводу посилання апелянта на те, що на його адресу не надходив відзив на позовну заяву та такий відзив відсутній в матеріалах справи, слід зазначити, що відзив відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 надійшов до суду першої інстанції 25.12.2023 та знаходиться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 166-172). Водночас, ненаправлення відповідачем такого відзиву на адресу позивача не може слугувати самостійною підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Кузьмишина О.М.

Повний текст постанови виготовлено 02.08.2024 р.