Справа № 140/2950/24
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2950/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення завданої державі шкоди (безпідставно набутих коштів) в розмірі 364 539,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2020 №114, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05.06.2020 зараховано на військову службу та на всі види забезпечення, та призначено на посаду навідника 2 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону.

25.11.2022 під час проведення перевірки наявності особового складу, які перебувають в лікувальних закладах, було виявлено факт відсутності молодшого сержанта ОСОБА_1 , який відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №43 вважається таким, що вибув на лікування. Проте, після виписки з останнього лікувального закладу 22.03.2022 до місця служби, розташування 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 не прибув.

Наказом командира військової частини від 27.11.2022 року №313, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який перебував на лікуванні та своєчасно не повернувся після закінчення лікування, вважати таким, що з 25.11.2022 відсутній з невідомих причин, а з 05.12.2022 таким, що самовільно залишив частину. З 05.12.2022 виключити з усіх видів забезпечення (витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.12.2022 року №321).

При цьому, молодшому сержанту ОСОБА_1 в період з 23.03.022 по 25.11.2022 була нарахована та виплачена додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 31.03.2023 №1231А, відповідно до якого на молодшого сержанта ОСОБА_1 накладено стягнення сувора догана; на підставі частини першої статті 6 Закону України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі за вчинення протиправних дій внаслідок неналежного виконання посадових обов`язків, притягнути до повної матеріальної відповідальності. У добровільному порядку молодший сержант ОСОБА_1 не відшкодував кошти отримані без достатньої правової підстави, чим наніс збиток державі, в особі ВЧ НОМЕР_1 , у розмірі 364 539, 53 грн.

Позивач просить з відповідача стягнути безпідставно набуті кошти у вказаному розмірі.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.06.2020 року №114, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 05 червня 2020 року зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 05 червня 2020 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року №43, молодшого сержанта ОСОБА_1 , вважати таким, що вибув у відрядження, в район виконання бойових завдань на території України, з метою забезпечення національної безпеки і оборони України до особливого розпорядження.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.03.2022 року №66, молодшого сержанта ОСОБА_1 , який зазнав поранення в районі виконання бойових завдань, вважати таким, що 20 березня 2022 року поступив на лікування в один з медичних закладів Миколаївської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.05.2022 року №129, сержанта ОСОБА_1 , який потребує довготривалого лікування, відповідно до підпункту 15 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, на підставі наказу командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 24 травня 2022 року №184- РС, звільнити з раніше займаної посади і зарахувати в розпорядження командира бригади з 24 травня 2022 року.

25 листопада 2022 року під час перевірки наявності особового складу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в лікувальних закладах, було виявлено факт відсутності сержанта ОСОБА_1 , по місцю лікування: в Комунальному некомерційному підприємстві «Новобузька багатопрофільна лікарня», що в місті Новий Буг, Миколаївської області.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.11.2022 року №2939А, було призначено службове розслідування по факту відсутності сержанта ОСОБА_1 , в лікувальному закладі.

В ході службового розслідування було встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.03.2022 №66, сержант ОСОБА_1 , вибув на лікування до Комунального некомерційного підприємства «Новобузька багатопрофільна лікарня», місто Новий Буг, Миколаївської області.

З даного лікувального закладу сержант ОСОБА_1 22 березня 2022 року був виписаний та направлений до місця служби, однак переслідуючи мету ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах дії правового режиму воєнного стану, до розташування 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , після лікування, не прибув.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.11.2022 року №313, сержанта ОСОБА_1 , який перебував в лікувальному закладі та своєчасно не повернувся після закінчення лікування, вважати таким, що з 25 листопада 2022 року відсутній з невідомих причин.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.12.2022 року №321, сержанта ОСОБА_1 , який перебуває в розпорядженні командира бригади та був відсутній з невідомих причин, вважати таким, що з 05 грудня 2022 року самовільно залишив частину. З 05 грудня 2022 року виключити з усіх видів забезпечення.

За результатами службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ від 31.03.2023 року № 1231 А, в якому зазначено, що сержанту ОСОБА_1 накладено стягнення сувора догана, начальнику стройової частини військової частини НОМЕР_1 до 05 квітня 2023 року внести зміни у накази командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині), а саме: вважати, що сержант ОСОБА_1 , який самовільно залишив військову частину 25 листопада 2022 року, вважати з 23 березня 2022 року відсутній з невідомих причин відповідно до наказу від 27 листопада 2022 року №313. Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи-начальнику служби, до 05 квітня 2022 року здійснити коригування суми неналежно отриманих коштів сержантом ОСОБА_1

Любомльський районний суд Волинської області розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000169 про обвинувачення, виніс вирок від 13 вересня 2023 року, в якому ухвалив: ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього передбачені пунктами 1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: передбачено з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця приживання, роботи.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.11.2023 року №326, сержанта ОСОБА_1 , у зв`язку із надходженням 11 листопада 2023 року з Любомльського районного суду у Волинській області вироку суду від 13 вересня 2022 року, який набрав законної сили 16 жовтня 2023 року, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України засудженого судом ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання, та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, початок якого рахувати з моменту проголошення вироку суду, тобто 13 вересня 2023 року. Поставити сержанта ОСОБА_1 , звільненого від покарання з випробовуванням, на облік у військовій частині НОМЕР_1 з дня отримання вищевказаного вироку суду - з 11 листопада 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.12.2023 року №366, сержанта за контрактом ОСОБА_1 , звільненого наказом командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 15 грудня 2023 року №520- РС з військової служби у запас згідно підпункту «в» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання), з 20 грудня 2023 року виключити із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення.

У зв`язку з тим, що посадові особи військової частини НОМЕР_1 не володіли інформацією про те, що сержант за контрактом ОСОБА_1 незаконно відсутній на військовій службі, йому за період з 23 березня 2022 року по 25 листопада 2022 року йому були безпідставно здійснені нарахування та виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбачені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», рішенням Міністра оборони України від 23 червня 2022 року №912/з/29.

Загальна сума безпідставно нарахованих та виплачених грошових коштів сержантом ОСОБА_1 становить 364 539 гривень 53 копійки.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 №548-ХІV (далі Статут ВС ЗСУ) військовослужбовці Збройних Сил України мають і права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту ВС ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту ВС ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26, 27 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 №160-ІХ (далі Закон №160-ІХ).

Відповідно до пунктів 4, 5 статті 1 Закону №160-ІХ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що заявлені до стягнення кошти були отримані відповідачем та є його додатковою винагородою за період, протягом якого відповідач був відсутній на службі без поважних причин, у зв`язку із чим був притягнутий до повної матеріальної відповідальності.

Відтак, у зв`язку із звільненням зі служби відповідача, який притягнутий до матеріальної відповідальності, та його відмовою від добровільного відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 3 028,00 грн згідно із платіжною інструкцією від 29.03.2024 з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 кошти в розмірі 364 539 (триста шістдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять дев`ять) гривень 53 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Суддя Ю.Ю. Сорока