Справа № 520/2532/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 серпня 2024 р. № 520/2532/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (, вул. Промислова, 1, смт Васищеве, Харківський район, Харківська обл., 62495) до Чернівецької митниці (, вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, 58023) про визнання дій протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000220/2 від 22.12.2022 р. та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000220/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України;

- визнати протиправними дії Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000221/2 від 22.12.2022 р. та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000221/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України;

- визнати протиправними дії Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000222/2 від 22.12.2022 р. та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000222/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України;

- визнати протиправними дії Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000223/2 від 22.12.2022 р. та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000223/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення №/2022/000220/2 від 22.12.2022 р., рішення № UA408000/2022/000221/2 від 22.12.2022 р., № UA408000/2022/000222/2 від 22.12.2022 р. та рішення № UA408000/2022/000223/2 від 22.12.2022 р. відповідача є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що листи-відповіді не є рішеннями. Наголосив на правомірності рішень суб`єкта владних повноважень. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на тому, що щодо недоліків документів наданих до митного оформлення то вони містили повну інформацію щодо всіх складових митної вартості товарів і вартості придбання у продавців і вартості транспортування до митного кордону. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (далі за текстом ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА") було зареєстровано у 2004 році у відповідності до чинного законодавства України.

Позивач, в тому числі, здійснює діяльність з імпорту товарів з Китаю та Європи та подальшим оптовим продажом цих товарів в Україні. Поставки товарів здійснюються за прямими контрактами з виробниками товарів та розмитнюються в різних регіонах України.

З метою здійснення своєї господарської діяльності позивачем було ввезено на митну територію України товари.

Однак, відповідач не погодився із вартістю товарів, зазначених позивачем у митній декларації та прийняв рішення про коригування митної вартості №/2022/000220/2 від 22.12.2022 р., рішення № UA408000/2022/000221/2 від 22.12.2022 р., № UA408000/2022/000222/2 від 22.12.2022 р. та рішення № UA408000/2022/000223/2 від 22.12.2022 р. Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, положеннями ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що декларантом ОСОБА_1 в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було подано до Відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чернівці" Чернівецької митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 22UA78U5 від 19.12.2022 р.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) б/н від 23.10.2022 р.;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.;

3. Коносамент (Bill of lading) 222483986 від 29.10.2022 р.;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) 561 від 12.12.2022 р.;

5. Декларацiя про походження товару EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.;

6. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 1226 від 13.12.2022 р.;

7. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1/11-517 від 13.12.2022 р.;

8. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.10.2022 р.;

9. Страховий поліс PYIE10E04604 від 26.10.2022 р.;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 10 від 21.12.2018 р.;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 11 від 28.01.2019 р.;

12. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 17 від 23.08.2022 р.;

13. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 5 від 01.09.2017 р.;

14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 9 від 03.12.2018 р.;

15. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2 від 19.09.2016 р.;

16. Договір (контракт) про перевезення 008818-20 від 09.06.2020 р.;

17. Договір (контракт) про перевезення 3165269 від 05.10.2022 р.;

18. Копія митної декларації країни відправлення 00211482 від 26.10.2022 р.;

19. Копія митної декларації країни відправлення 00211488 від 26.10.2022 р.;

Декларантом, в інтересах позивача ", було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу.

У відповідь на це повідомлення декларант, разом з листом №12208 від 22.12.2022 р. додатково направив на адресу митниці наступні документи:

1)платіжне доручення від 18.10.2022 №2297;

2) платіжні доручення від 30.11.2022 №2346;

3) видаткові накладні;

4) проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KV-202210-5;

5)взаєморозрахунки за 01.01.2022 21.12.2022;

6)лист від 21.12.2022 №12180; 7

7)платіжне доручення від 23.10.2022 №2342;

8)проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KHK-202210-4.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах позивача було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000220/2.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA408020/2022/001516 від 22.12.2022 р.

Декларантом, в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА", було подано до відповідача ЕМД 22UA80U6 від 22.12.2022 р. було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 38724,15 грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованим відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг.

Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено мито в сумі 9544,68 грн., ПДВ в сумі 29179,47 грн.

З урахуванням зупинення перебігу 80-ти денного строку на період воєнного стану, 12.12.2023 року разом з супровідним листом вих. №12704 позивач, керуючись положеннями ч. 9 ст. 55 МК України, надав до митниці додаткові документи та пояснення, якими усунув недоліки, зазначені у Рішенні про коригування, зокрема:

1. Лист від продавця з перекладом;

2. Акт надання послуг №556 від 13.12.2022 р.;

3. Акт надання послуг №556/1 від 26.12.2022 р

4. ЕМД UA205050/2022/054237 від 25.08.2022 р.,

5. ЕМД UA408020/2022/041485 від 26.09.2022 р.

Також було надано пояснення щодо недоліків вказаних у п. 33 Рішення про коригування. На свою Заяву з проханням скасувати в порядку ч. 9 ст. 55 МКУ рішення про коригування митної вартості, ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" 23.01.2024 р. отримав відповідь-відмову №7.2-08-1/7.2-15-02/13/10249 від 25.12.2023 р.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було подано до Відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чернівці" Чернівецької митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 22UA84U6 від 19.12.2022 р. Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) б/н від 23.10.2022 р.;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.;

3. Коносамент (Bill of lading) 222483986 від 29.10.2022 р.;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) 389 від 12.12.2022 р.;

5. Декларацiя про походження товару EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.

6. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 1225 від 13.12.2022 р.;

7. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1/11-516 від 13.12.2022 р.;

8. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.10.2022 р.;

9. Страховий поліс PYIE10E04604 від 26.10.2022 р.;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 10 від 21.12.2018 р.;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 11 від 28.01.2019 р.;

12. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 17 від 23.08.2022 р.;

13. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 5 від 01.09.2017 р.;

14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 9 від 03.12.2018 р.;

15. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2 від 19.09.2016 р.;

16. Договір (контракт) про перевезення 008818-20 від 09.06.2020 р.;

17. Договір (контракт) про перевезення 27/21-2022 від 22.11.2022 р.;

18. Копія митної декларації країни відправлення 00211482 від 26.10.2022 р.;

19. Копія митної декларації країни відправлення 00211488 від 26.10.2022 р.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу.

У відповідь на це повідомлення декларант, разом з листом №12207 від 22.12.2022 р. додатково направив на адресу митниці наступні документи:

1) платіжне доручення від 18.10.2022 №2297;

2) платіжні доручення від 30.11.2022 №2346

3) видаткові накладні;

4) проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KV-202210-5;

5) взаєморозрахунки за 01.01.2022 21.12.2022;

6) лист від 21.12.2022 №12180;

7) платіжне доручення від 23.10.2022 №2342;

8) проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KHK-202210-4.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах позивача 22.12.2022 р. було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000221/2.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA408020/2022/001513 від 22.12.22 р.

Декларантом, в інтересах позивача подано до відповідача ЕМД 22UA70U1 від 22.12.2022 р. було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 69292,24грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованим відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг.

Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено мито в сумі 17079,07 грн., ПДВ в сумі 52213,17 грн.

З урахуванням зупинення перебігу 80-ти денного строку на період воєнного стану, 12.12.2023 року разом з супровідним листом вих. №12706 позивач, керуючись положеннями ч. 9 ст. 55 МК України, надав до митниці додаткові документи та пояснення, якими усунув недоліки, зазначені у Рішенні про коригування, зокрема:

1. Лист від продавця з перекладом;

2. Акт надання послуг №555 від 13.12.2022 р.;

3. Акт наданих послуг №555/1 від 26.12.2022 р.;

4. ЕМД UA205050/2022/054237 від 25.08.2022 р.,

5. ЕМД UA408020/2022/041485 від 26.09.2022 р.

На свою заяву з проханням скасувати в порядку ч. 9 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості, позивач 23.01.2024 р. отримав відповідь-відмову №7.2-08- 1/7.2 -15-02/13/10252 від 25.12.2023 р.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було подано до Відділу митного оформлення №1 митного поста "Чернівці" Чернівецької митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 22UA80U7 від 19.12.2022 р.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) б/н від 23.10.2022 р.;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.;

3. Коносамент (Bill of lading) 222483986 від 29.10.2022 р.;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) 555 від 12.12.2022 р.

5. Декларацiя про походження товару EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.

6. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 1227 від 13.12.2022 р.;

7. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1/11-518 від 13.12.2022 р.

8. Прейскурант (прайс - лист) виробника товару від 20.10.2022 р.;

9. Страховий поліс PYIE10E04604 від 26.10.2022 р.;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 10 від 21.12.2018 р.;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 11 від 28.01.2019 р.;

12. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 17 від 23.08.2022 р.;

13. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 5 від 01.09.2017 р.;

14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 9 від 03.12.2018 р.;

15. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 2 від 19.09.2016 р.;

16. Договір (контракт) про перевезення 008818-20 від 09.06.2020 р.;

17. Договір (контракт) про перевезення 14062022 від 14.06.2022 р.;

18. Копія митної декларації країни відправлення 00211482 від 26.10.2022 р.;

19. Копія митної декларації країни відправлення 00211488 від 26.10.2022 р.

Декларантом, в інтересах позивача, було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу

У відповідь на це повідомлення декларант, разом з листом №12205 від 22.12.2022 р. додатково направив на адресу митниці наступні документи:

1)платіжне доручення від 18.10.2022 №2297;

2) платіжні доручення від 30.11.2022 №2346;

3)видаткові накладні;

4)проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KV-202210-5;

5)взаєморозрахунки за 01.01.2022 21.12.2022;

6)лист від 21.12.2022 №12180;

7)платіжне доручення від 23.10.2022 №2342;

8)проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KHK-202210-4.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах позивача 22.12.2022 р. було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000222/2.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA408020/2022/001517 від 22.12.22 р.

Декларантом, в інтересах позивача було подано до відповідача ЕМД 22UA71U0 від 22.12.2022 р. було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом. У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 60429,37грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованим відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг. Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено мито в сумі 14894,32 грн., ПДВ в сумі 45534,05 грн.

З урахуванням зупинення перебігу 80-ти денного строку на період воєнного стану, 12.12.2023 року разом з супровідним листом вих. №12707 позивач, керуючись положеннями ч. 9 ст. 55 МК України, надав до митниці додаткові документи та пояснення, якими усунув недоліки, зазначені у Рішенні про коригування, зокрема:

1. Лист від продавця з перекладом;

2. Акт надання послуг №557 від 13.12.2022 р.;

3. Акт наданих послуг №557/1 від 26.12.2022 р.;

4. ЕМД UA205050/2022/054237 від 25.08.2022 р.;

5. ЕМД UA408020/2022/041485 від 26.09.2022 р.

На свою Заяву з проханням скасувати в порядку ч. 9 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості, позивач 23.01.2024 р. отримав відповідь-відмову №7.2-08- 1/7.2 -15-02/13/10251 від 25.12.2023 р.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було подано до Відділу митного оформлення № 1 митного поста "Чернівці" Чернівецької митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 22UA77U6 від 19.12.2022 р. Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) б/н від 23.10.2022 р.;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.;

3. Коносамент (Bill of lading) 222483986 від 29.10.2022 р.;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) 398 від 12.12.2022 р.;

5. Декларацiя про походження товару EU2-OMEGA-KHK-202210-4 від 23.10.2022 р.;

6. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 1229 від 13.12.2022 р.;

7. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1/11-520 від 13.12.2022 р.;

8. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 20.10.2022 р.;

9. Страховий поліс PYIE10E04604 від 26.10.2022 р.;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 10 від 21.12.2018 р.;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 11 від 28.01.2019 р.;

12. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 17 від 23.08.2022 р.;

13. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 5 від 01.09.2017 р.;

14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 9 від 03.12.2018 р.;

15. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2 від 19.09.2016 р.;

16. Договір (контракт) про перевезення 008818-20 від 09.06.2020 р.;

17. Договір (контракт) про перевезення 3165269 від 05.10.2022 р.;

18. Копія митної декларації країни відправлення 00211482 від 26.10.2022 р.;

19. Копія митної декларації країни відправлення 00211488 від 26.10.2022 р.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу.

У відповідь на це повідомлення декларант, разом з листом №12206 від 22.12.2022 р. додатково направив на адресу митниці наступні документи:

1)платіжне доручення від 18.10.2022 №2297;

2) платіжні доручення від 30.11.2022 №2346;

3) видаткові накладні;

4) проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KV-202210-5;

5) взаєморозрахунки за 01.01.2022 21.12.2022;

6) лист від 21.12.2022 №12180;

7) платіжне доручення від 23.10.2022 №2342;

8) проформа інвойс від 17.10.2022 №EU2-OMEGA-KHK-202210-4.

Декларантом ОСОБА_1 в інтересах позивача 22.12.2022 р. було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000223/2.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA408020/2022/001515 від 22.12.22 р. за підписом ОСОБА_2 .

Декларантом, в інтересах позивача було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA408020/2022/001515 від 22.12.22 р. за підписом ОСОБА_2 .

Декларантом, в інтересах позивача, було подано до відповідача ЕМД 22UA76U6 від 22.12.2022 р. було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 46368,54 грн. в рахунок оплати встановлених Законом платежів у зв`язку з відкоригованим відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг.

Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено мито в сумі 11428,87 грн., ПДВ в сумі 34939,67 грн. З урахуванням зупинення перебігу 80-ти денного строку на період воєнного стану.

Так, 12.12.2023 року разом з супровідним листом вих. №12705 позивач, керуючись положеннями ч. 9 ст. 55 МК України, надав до митниці додаткові документи та пояснення, якими усунув недоліки, зазначені у Рішенні про коригування, зокрема:

1. Лист від продавця з перекладом;

2. Акт надання послуг №559 від 13.12.2022 р.;

3. Акт наданих послуг №559/1 від 26.12.2022 р.;

4. ЕМД UA205050/2022/054237 від 25.08.2022 р.,

5. ЕМД UA408020/2022/041485 від 26.09.2022 р.

Також було надано пояснення щодо недоліків вказаних у п. 33 Рішення про коригування. На свою Заяву з проханням скасувати в порядку ч. 9 ст. 55 МКУ рішення про коригування митної вартості, позивач 23.01.2024 р. отримав відповідь-відмову №7.2-08- 1/7.2 -15-02/13/10250 від 25.12.2023 р.

Судом встановлено, що позивач, зважаючи на довготривалі господарські відносини з продавцями здійснював оплату 1 платіжним дорученням відразу за декілька поставок/інвойсів.

Здійснення оплати 1 платіжним дорученням за декілька інвойсів відразу не заборонена діючим законодавством України, як не містить воно і вимоги сплачувати окремими платіжними дорученнями за кожним інвойсом окремо.

Щодо цього питання є усталена практика Верховного суду, яка викладена в постанові Верховного суду по справі 320/2455/19 від 22.10.2020 р.

У постанові від 03 квітня 2018 року у справі № 809/322/17 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що квитанція або платіжне доручення (платіжні документи) свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із квитанцією/платіжним дорученням та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом саме квитанції/платіжного доручення/чеку тощо не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару. Отже, умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Слід взяти до уваги, що згідно з частиною сьомою статті 58 МК України платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Тому, за наявності документів, що достовірно підтверджують митну вартість задекларованого товару, за відсутності доказів підроблення відомостей та недоведеності обставин порушення вимог законодавства при придбанні певного товару, недодання до митного оформлення, зокрема, касового ордеру, касового чеку чи іншого документа про прийняття визначеної суми готівкою не може класифікуватися як обставина, що свідчить про штучне формування декларантом показників митної вартості.

Суд наголошує, що форма Довідки про транспортні витрати не є затвердженою, та законодавство не містить вимог щодо її обов`язкових реквізитів, тому зазначати чи ні в Довідках номер та дату Договору вирішує експедитор на власний розсуд.

Позивач не може нести відповідальності за те, що експедитор ТОВ "УКРАМАРИН" не зазначив відомостей про договір в цих документах.

В довідках про транспортні витрати зазначений номер контейнеру, який є унікальним, та який зазначено і в коносаменті, і в CMR, тобто дає змогу ідентифікувати, що вказані Довідки стосуються вартості перевезення саме цього вантажу.

Позивач має довготривалі відносини з продавцем саме тому в контракті зазначено, що він має дилерський статус. Але ніяких додаткових документів, крім контракту, який додавався до митного оформлення, на підтвердження цього статусу не існує і не передбачено діючими нормами міжнародного приватного права.

В силу діючого в Україні принципу презумпції правомірності дій платника податків, твердження платника податків про те, що він є дилером, про те, що товар був оплачений, вантаж не страхувався, транспортно-експедиційні послуги за межами України не надавалися, страхування здійснювалося з розрахунку 110% страхового покриття, товар постачався на умовах CIF Константа -- вже достатнім. І тільки у випадку, якщо у митного органу є докази, що це не відповідає дійсності, можуть застосовуватися запити додаткових документів, коригування митної вартості.

Постановою Верховного суду від 05.10.2023 року по справі №300/2906/22, зазначив, що задля усунення правової невизначеності та мінімізації конфліктних ситуацій щодо неоднакового тлумачення норм права Податковим кодексом України закріплено принцип презумпції правомірності рішень платників податків. Так, у положеннях ПК України серед основних засад податкового законодавства передбачено принцип презумпції правомірності рішень платника податків суть якого зводиться до того, що у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу. Отже, мова йде не лише про загальнообов`язкове усунення юридичних колізій, яке є одночасно і правом (повноваженням), і процесуальним обов`язком суду при звичайному (безвідносно до виду правовідносин) правозастосуванні. Мова йде про порядок вирішення ситуацій, у яких стикаються (конфліктують) інтереси платника податків і контролюючого органу, а норми податкового права, що регулюють такі правовідносини, прямо чи внаслідок їх тлумачення, а також у своїй сукупності, не є однозначними та допускають множинне трактування їхніх прав та обов`язків, внаслідок якого можливе вирішення справи як на користь платника, так і проти нього. Презумпція сформульована як принцип у статті 4 ПК України (пункт 4.1.4). Саме таким чином встановлено найвищий ступінь її імперативності. Крім того, презумпція також закріплена як спеціальна норма у пункті 56.21 статті 56 ПК України саме для цього виду правовідносин, що означає безумовне її врахування при вирішенні спорів

Положення пункту 56.21 статі 56 ПК України установлює шляхи подолання колізій у податкових правовідносинах таким чином: у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків. Сама юридична конструкція норми пункту 56.21 статті 56 ПК України дає підстави стверджувати, що презумпція застосовна не лише у ситуації прямої суперечності норм, але й у будь-якій іншій ситуації невизначеності в процесі правозастосування. Для її застосування необхідно і достатньо виявлення двох або більше альтернативних варіантів правомірної поведінки, обравши найвигідніший для себе з яких, платник має почуватися захищеним від можливих негативних наслідків як з боку контролюючого органу, так і суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд наголошує, що єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Суд зазначає, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року по справі № 815/5791/17.

Суд наголошує, що як зазначалося вище, позивачем надані всі документи, які були у нього в наявності, у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час, припущення відповідача про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція узгоджується у постанові Верховного суду від 25.06.2020

року (справа №826/4833/20).

Також, суд зазначає, що застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, Верховний Суд визнав необґрунтованим, оскільки вважає, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Тому застосування Митницею за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, де вказані митні декларації різних суб`єктів господарювання, позивач вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, митницею такого порівняння зроблено не було.

Тобто наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні (аналогічні) товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії відповідача в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 9 ст. 55 Митного кодексу України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

На адресу відповідача надходили заяви про надання додаткових документів відповідно до вимог частини 8 статті 55 Митного кодексу України.

За результатами розгляду заяви посадовими особами відповідача було надано листи-відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

Листи-відмови не є актом індивідуальної дії в розумінні приписів КАС України.

Отже відповідач вчиняв дії передбачені законодавством, а отже зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (, вул. Промислова, 1, смт Васищеве, Харківський район, Харківська обл., 62495) до Чернівецької митниці (, вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, 58023) про визнання дій протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000220/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000221/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000222/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA408000/2022/000223/2 від 22.12.2022 р. Чернівецької митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Чернівецької митниці (, вул. Руська, буд. 248М, м. Чернівці, 58023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (, вул. Промислова, 1, смт Васищеве, Харківський район, Харківська обл., 62495) суму судового збору у розмірі 7570,00 грн. (сім тисяч п`ятсот сімдесят гривень).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 серпня 2024 року.

Суддя Н.А. Полях