Справа № 240/13811/24
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

02 серпня 2024 року м. Житомир справа № 240/13811/24

категорія 106020000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Черняхович І.Е., перевіривши дотримання вимог процесуального законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області та до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (далі - відповідач 1) та до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області щодо винесення наказу № 01/к від 19 січня 2024 року в частині щодо встановлення їй 2024 рік надбавки за вислугу років на державній службі на рівні 2 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу станом на 01 січня 2024 року;

- скасувати наказ керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області №01/к від 19 січня 2024 року в частині щодо встановлення їй на 2024 рік надбавки за вислугу років на державній службі в розмірі 30 відсотків посадового окладу;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області провести їй, державному службовцю Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, нарахування та виплату надбавки за вислугу років з 01 січня 2024 року відповідно до наказу керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2016 року №32/к про встановлення надбавки за вислугу років ОСОБА_1 з 02 червня 2016 року в розмірі 50 відсотків від посадового окладу із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (ч. 1 ст. 160 КАС України).

Пунктом 9 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

При цьому, за визначенням, зазначеним в пункті 7 частини 1 статті 4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Зміст вказаної правової норми свідчить, що КАС України передбачає можливість подачі позову як до органу державної влади, так і до посадової чи службової особи цього органу.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що в якості відповідачів за поданим нею позовом, вона визначила: Коростенський міськрайонний суд Житомирської області та Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області. Водночас, в прохальній частині позовної заяви ОСОБА_1 заявляє позовні вимоги до керівника апарату Коростенський міськрайонний суду Житомирської області, оскільки просить визнати протиправними дії керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області щодо винесення наказу від 19 січня 2024 року № 01/к.

Таким чаном, у поданому позові позивач в якості відповідача вказала орган державної влади (Коростенський міськрайонний суд Житомирської області), однак в прохальній частині позову вона фактично оскаржує дії та рішення посадової особи цього органу державної влади (керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області).

Суд звертає увагу позивача на те, що і Коростенський міськрайонний суд Житомирської області, як орган державної влади, і керівник апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, як посадова особа органу державної влади, можуть бути самостійними відповідачами за адміністративним позовом.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 необхідно уточнити, який суб`єкт владних повноважень (Коростенський міськрайонний суд Житомирської області чи керівник апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області) порушив її права та відповідно є відповідачем за пред`явленим позовом, а також уточнити заявлені позовні вимоги, залежно від визначеного відповідача.

Крім того, пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

За загальним правилом, під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем, із визначених у частині 1 статті 5 КАС України, способи захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Суд відмічає, що предмет судового розгляду (зміст позовних вимог), який досліджується судом, має бути чітким та зрозумілим. При цьому, обов`язок по визначенню (формулюванню) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача.

Відтак, з огляду на положення пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві позивач повинна була зазначити зміст заявлених ним позовних вимог щодо кожного з відповідачів, окремо вимоги до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області та окремо вимоги до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.

Разом з тим, в прохальній частині поданого позову ОСОБА_1 заявляє до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області лише позовну вимогу зобов`язального характеру (тобто вимогу, яка є визначеним позивачем способом захисту її порушених прав), однак не заявляє при цьому до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області жодних позовних вимог про визнання протиправними його рішень, дій чи бездіяльності, які, на переконання позивача, порушують її права та стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Вищезазначене свідчить про недотримання ОСОБА_1 норм пункту 4 частини 5 статті 160 КАС України та частини 1 статті 5 КАС України при формулюванні позовних вимог до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, приписами частини 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або ж іншими законами.

Відтак, чинне процесуальне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що предметом спірних правовідносин є встановлення їй на підставі наказу від 19 січня 2024 року №01/к надбавки за вислугу років на державній службі на 2024 рік в розмірі 2 відсотки посадового окладу за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 30 відсотків посадового окладу, та фактично зменшення їй розміру цієї надбавки, оскільки до прийняття наказу від 19 січня 2024 року №01/к він становив 3 відсотки посадового окладу за кожний календарний рік стажу державної служби, але не більше 50 відсотків посадового окладу.

Відтак, предметом спірних правовідносин є трудовий спір щодо оплати праці позивача.

Суд звертає, увагу, що положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебували на публічній (військовій) службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці при визначенні її розміру. Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 Кодексу законів про працю України.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

З матеріалів справи вбачається, оскаржуваний наказ керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області щодо винесення наказу №01/к, яким ОСОБА_1 був встановлений розмір надбавки за вислугу років на державній службі на 2024 рік, був прийнятий 19 січня 2024 року.

Відтак, тримісячний процесуальний строк на звернення з даним позовом до суду розпочався для позивача 20.01.2024 та відповідно закінчився 20.04.2024.

Разом з тим, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулась лише 18 липня 2024 року, що підтверджується датою поштового штампу на конверті, в якому її позов надійшов до суду.

Вказане свідчить про пропуск позивачем тримісячного процесуального строку на звернення до суду, передбаченого ст. 233 КЗпП України.

Частиною 6 статті 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання вимог частини 6 статті 161 КАС України ОСОБА_1 разом з позовною заявою подала до суду клопотання, в якому просила поновити їй процесуальний строк на звернення з даним позовом до суду.

На обгрунтування поданого клопотання позивач зазначила, що заявлені нею позовні вимоги стосуються порушеного права на гарантовану діючим законодавством виплату надбавки за вислугу років на державній службі, що є належною заробітною платою і охоплюється застосованим у ч. 1 ст. 233 КЗпП України визначенням "законодавство про оплату праці", а тому її звернення до суду з позовом про нарахування і виплату заробітної плати не обмежується будь-яким строком.

Суд вважає такі доводи позивача безпідставними та такими, що не грунтуються на діючому законодавстві. Так, частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) дійсно передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відтак, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками позовної давності. Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 № 2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень. Зокрема, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX частину першу та другу статті 233 Кодексу законів про працю України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Таким чином, шляхом внесенням до ст. 233 Кодексу законів про працю України вказаних змін, законодавець увів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про вирішення трудового спору щодо оплати праці.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 20.11.2023 у справі №160/5468/23, дія частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX, яка діє з 19.07.2022) поширюється тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Таким чином, при вирішенні питання про дотримання позивачем процесуального строку на звернення з даним позовом до суду застосуванню підлягає саме стаття 233 КЗпП України (у редакції Закону №2352-IX, яка діє з 19.07.2022), і яка визначає тримісячний строк на звернення до суду з даною категорією спорів.

З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи позивача про те, що її звернення до суду з даним позовом не обмежується будь-яким строком.

Частинами 1 та 2 ст. 123 КАС України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху та встановити їй строк для усунення недоліків шляхом надання до суду позовної заяви в новій редакції (в 3-х екземплярах: для суду та для відповідачів) із:

- уточненням в ній, який суб`єкт владних повноважень (Коростенський міськрайонний суд Житомирської області чи керівник апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області) є відповідачем за пред`явленим позовом, та зазначенням в прохальній частині позовних вимог саме до уточненого відповідача;

- із приведенням заявлених до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Житомирській області позовних вимог у відповідність до пункту 4 частини 5 статті 160 та частини 1 статті 5 КАС України, а саме із зазначення позовної вимоги про визнання протиправними тих рішень, дій чи бездіяльності цього відповідача, які, на переконання позивача, порушують її права та стали підставою для звернення з даним позовом до суду, а також із обґрунтування в тексті самої позовної заяви цих вимог;

- клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску, із зазначенням в ньому інших підстав для поновлення строку. відмінних від ти, що були вказані у заяві, поданій до суду одночасно з позовною заявою.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя І.Е.Черняхович