Справа № 480/12290/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу
до - Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області,
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позовні вимоги мотивовані тим, позивач є пенсіонером по інвалідності (II група) та за віком. Починаючи з 2016 року не отримує пенсію на території України та РФ. Позивач звернувся із заявою про поновлення пенсії, за результатами розгляду якої, йому було відмовлено, про що прийнято рішення. Судом вже було скасовано таке рішення та зобов`язано відповідача у даній справі повторно розглянути заяву позивача про поновлення пенсії. Відповідачем повторно розглянуто заяву позивача та прийнято рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії. Вважаючи таке рішення протиправним, то позивач звернувся до суду знову.
21.11.2023 судом було відкрито провадження у справі. 02.08.2024 до суду надійшло клопотання позивача про надання письмових пояснень по справі та доказів.
Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, правом подання відзиву не скористався. Тому суд, на підставі норми ч.6 ст.162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.
Встановлені судом фактичні обставини.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є особою з інвалідністю другої групи внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС (а.с.9-10, 21).
13.04.2023 позивачем у паперовій формі було подано заяву про поновлення виплати пенсії (а.с.35). У вказаній заяві позивач просив вирішити питання призначення ''поновлення'' виплати пенсії, як ліквідатору І категорії та зазначив, що через військовий стан надати документи про припинення пенсії позивачу в м. Ялта неможливо, проте ще до початку війни позивач повернувся на постійне місце проживання в м. Суми. Пенсійна справа і довідка про припинення пенсії, які із м. Ялта до Сум надсилали поштою, так і не надійшла. Просив вирішити питання пенсійного забезпечення, через відсутність будь-яких коштів на проживання.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі № 480/4688/23 від 01.09.2023, яке набрало законної сили, рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 21.04.2023 № 57 скасовано. Було зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13.04.2023 про призначення пенсії, з урахуванням правової оцінки, наданої судом (а.с.11-17).

У вказаному рішенні встановлено, що у період з 01.06.1999 до 31.07.2014 позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії по інвалідності та за віком. Згідно з атестатом № 1020 від 04.07.2014 вибув до АРК м. Ялта. З 17.05.2016 позивач зареєстрований у м. Суми. Право позивача на вже призначену пенсію не може бути поставлено у залежність від місцезнаходження пенсійної справи чи воєнного стану, а відсутність паперової пенсійної справи та атестату про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду РФ не є підставою для відмови у виплаті позивачу пенсії.

На виконання вказаного рішення суду відповідачем повторно було розглянуто заяву позивача від 13.04.2023 та прийнято рішення від 24.10.2023 за № 57 про відмову позивачу в призначенні пенсії (а.с.18-20).

Відмова мотивована тим, що з 01.06.1999 до 31.07.2014 позивач перебував на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області. Згідно з атестатом № 1020 від 04.07.2014 вибув до АРК м. Ялта. Згідно паспортних даних позивач зареєстрований в м. Суми 02.03.2016. Проте за запитом пенсійної справи до територіального органу ПФУ не звертався. Атестат про припинення виплати пенсії на території АРК та документи пенсійної справи позивача не надано. У зв`язку з повномаштабним вторгненням РФ на території України 24.02.2024 Україна розірвала дипломатичні відносини з РФ, що з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до установ РФ. На момент припинення виплати пенсії, 31.07.2014, позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України ''Про Державну службу'', а 13.04.2023 звернувся за призначенням іншого виду пенсії. Отже, право на призначення позивачу пенсії по інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням робіт по ліквідації аварії на ЧАЕС за заявою позивача від 13.04.2023 відсутнє, оскільки на момент зняття з обліку заявник отримував інший вид пенсії та у зв`язку з відсутністю та неможливістю отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії заявника органами пенсійного забезпечення РФ та у зв`язку з неможливістю отримання та відсутністю інформації про відсутність громадянства РФ та про не перебування заявника на обліку в органах пенсійного забезпечення РФ.

Не погодившись з вказаним рішенням та його мотивами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Висновки суду та їх мотиви.

Отже, основним питанням по даній справі є питання про те, чи правомірно діяв відповідач відмовляючи позивачу у поновленні пенсії. Суд стверджує, що рішення про відмову є протиправним, з огляду на таке.

Відповідно до норми п. 14-4 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України ''Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування'' № 1058-ІV громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та РФ неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення РФ підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Суд звертає увагу, що в спірному рішенні відповідач не зазначає, як підставу для відмови в поновленні пенсії, те, що позивач не повідомив про те, що не отримує пенсію в РФ. Позивачу не роз`яснялось, що він повинен надати таку заяву, тощо. Відповідач вказаного не спростував.

Приписом ч. 2 ст.49 цього Закону (в редакції чинній станом на 13.04.2023) встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Суд звертає увагу, що 30.03.2023 відповідачу вже було відомо про обставини, що стосуються позивача (заява через портал ПФУ, а.с.34).

Нормами п.п. 3-5 Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АРК та м. Севастополя, затвердженого постановою КМУ № 234 від 02.07.2014 закріплено, що особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон). Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів РФ, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів РФ, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Згідно з п. 4.12 Порядку, затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 (в редакції чинній станом на 13.04.2023), при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці орган, що призначає пенсію, не пізніше трьох робочих днів з дня одержання заяви про переведення виплати пенсії за новим місцем проживання надсилає запит про витребування пенсійної справи до органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем фактичного проживання пенсіонера. Пенсійна справа не пізніше п`яти робочих днів з дня одержання запиту пересилається (електронна пенсійна справа передається) органу, що призначає пенсію, за новим місцем фактичного проживання.

Отже, з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що особа, якій було раніше призначено пенсію на території України і яка проживала на окупованих територіях, має право на поновлення її виплати в Україні з моменту звернення із заявою, в якій зазначається про неотримання такою особою пенсії в РФ (у випадку відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та РФ).

Обов`язок витребування пенсійної справи та документів про припинення виплати пенсії покладений на територіальний орган пенсійного фонду України.

Суд звертає увагу відповідача, що відсутність належним чином сформованої пенсійної справи не є законодавчо встановленою підставою для відмови особі у поновленні виплати раніше призначеної пенсії за новим місцем проживання, оскільки пенсіонер не повинен отримати негативні наслідки для свого соціального забезпечення, у зв`язку з вказаним вище, а покладення на нього таких наслідків - позбавляє його права на її відновлення.

Як встановлено судом, позивач у період з 01.06.1999 до 31.07.2014 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області, як отримувач пенсії, а саме у зв`язку з інвалідностю та за віком. Згідно з атестатом № 1020 від 04.07.2024 вибув до АРК м. Ялта. З 17.05.2016 позивач зареєстрований у м. Суми. 13.04.2023 позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про поновлення пенсії. Позивач стверджує, що не отримує пенсії в РФ.

Відповідач, всупереч норми ч.2 ст.77 КАС України, не подав до суду всіх наявних у нього документів та матеріалів, які можуть бути використані, як докази у справі, чим не спростував суду факту того, що позивач не отримує пенсії в РФ.

Посилання у спірному рішенні на те, що на момент припинення виплати пенсії, 31.07.2014, позивач отримував пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ ''Про Державну службу'', а 13.04.2023 звернувся за призначенням іншого виду пенсії судом визнається необгрунтованим, оскільки вказані факти спростовуються наявною в матеріалах справи заявою та відповідачем не поновлено позивачу жодного виду пенсії (не зазначено, чому саме неможливо поновити пенсію по інвалідності чи за віком за нормами ЗУ ''Про Державну службу''), що позбавляє позивача коштів на існування, що є несправедливим і недопустимим.

Суд ще раз зазначає, що у спірному рішенні не ставились питання щодо зазначення чи не зазначення позивачем у заяві від 13.04.2023 факту неотримання пенсії в РФ. В той же час, в цій заяві позивач зазначив, що документи про припинення пенсії позивачу в м. Ялта надати неможливо та просив вирішити питання пенсійного забезпечення, через відсутність будь-яких коштів на проживання.

Отже, спірне рішення фактично позбавляє позивача - громадянина України, соціального права на його пенсійне забезпечення, переклавши всі негативні наслідки на нього.

Таким чином, оскільки позивач у 1999-2014 роках отримував пенсію від ГУ ПФУ в Сумській області, після чого виїхав в м. Ялту АРК, а з 2016 року зареєструвався у м. Суми та 13.04.2023 звернувся до відповідача із заявою про поновлення пенсії і ним стверджується про неотримання пенсії в РФ, те, що дипломатичні відносини з РФ розірвано, а відповідачем, всупереч своїх обов`язків, не спростовано вказаних фактів, то суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача не відповідає критеріям провомірності, які встановлені нормою ч.2 ст.2 КАС України, в тому числі, щодо обгрунтованості, добросовісності, розумності, пропорційності.

Вказане рішення не відповідає Конституції України, зокрема ст. 3, де зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд звертає увагу, що саме на суб`єктів владних повноважень покладено обов`язок сприяти реалізаці соціальних прав людини, а формальне відношення до пенсіонера, який може залишитись без коштів на існування є несправедливим. Отже, рішення відповідача є протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Беручи до уваги те, що позивач просить суд зобов`язати відповідача поновити виплату раніше призначеної пенсії позивачу, без зазначення конкретної дати, а судом встановлено, що із заявою про поновлення пенсії позивач звернувся саме 13.04.2023, то суд, з урахуванням норми ч.2 ст.9 КАС України та принципу верховенства права, виходить за межі позовних вимог в цій частині та задовольняє їх, а саме шляхом зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу раніше призначеної пенсії саме з 13.04.2023.

Суд звертає увагу відповідача, що визначення виду пенсії та за яким законом, яка буде поновлена позивачу на виконання цього рішення є виключними повноваженнями відповідача і саме відповідач має поновити той вид пенсії, яка виплачувалась позивачу до моменту її припинення у липні 2014 року. Крім того, першочерговою необхідністю є поновлення пенсії взагалі, щоб у людини були кошти на існування.

Судові витрати.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п.9 ч.1 ст.5 ЗУ ''Про судовий збір'', його розподіл судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 57 від 24.10.2023.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43, м. Суми, 40009, ) поновити з 13.04.2023 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату раніше призначеної пенсії.

4. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено та підписано суддею 02.08.2024.

Суддя А.І. Сидорук