Справа № 440/17481/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. , Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Щурової К.А.,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ»
до Полтавської митниці Державної митної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноелектропласт" (далі позивач, ТОВ "Техноелектропласт") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Полтавської митниці (далі відповідач), в якому просило суд:
- визнати протиправним рішення Полтавської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA806000/2023/000019/2 від 23.05.2023 та скасувати його.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 по справі № 440/17481/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ" (вул. Комарова, буд. 5,м. Полтава, ) до Полтавської митниці Державної митної служби України (вул. А.Кукоби, 28, м. Полтава, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA806000/2023/000019/2 від 23.05.2023.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ" витрати зі сплати судового збору у сумі 5368,00 (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень) та витрат на правову допомогу в сумі 8500,00 (вісім тисяч п`ятсот гривень).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2024 у справі № 440/17481/23 апеляційну скаргу Полтавської митниці Державної митної служби України - залишено без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 по справі № 440/17481/23 - залишено без змін.

23.07.2024 представник позивача надав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив суд апеляційної інстанції стягнути з Полтавської митниці Держмитслужби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ» грошові кошти у сумі 8000,00 грн у якості компенсації понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Повідомив, що між позивачем та адвокатським бюро «Дмитра Чальцева» було укладено договір про надання правової допомоги № 01/06/24, яким узгоджено умови надання юридичних послуг в межах оскарження рішення Полтавської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA806000/2023/000019/2 від 23.05.2023 на стадії апеляційного провадження та обумовлено вартість однієї години роботи адвоката у розмірі 2000,00 грн. Зазначив, що на виконання умов договору та додаткової угоди № 1, Бюро було складено акт приймання передачі наданих послуг № 22/07/24 від 22.07.2023 та підготовлено рахунок № 22/07/24 від 22.07.2024 відповідно до умов якого, оплата наданих Бюро послуг здійснюється клієнтом протягом 30-ти робочих днів з моменту виставлення зазначеного рахунку. Беручи до уваги складність справи № 440/17481/23, часовий проміжок її розгляду, кількість складених процесуальних документів та судових засідань, враховуючи матеріальний стан позивача, вважав обґрунтованою вартість наданих адвокатським бюро «Дмитра Чальцева» послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 8000,00 грн.

У надісланих до суду апеляційної інстанції запереченнях на заяву про розподіл судових витрат у справі № 440/17481/23 Полтавська митниця просила зменшити розмір витрат, заявлених ТОВ «ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ» в заяві про ухвалення додаткового рішення у справі № 440/17481/23 щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці Державної митної служби України на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката до розміру 5000,00 грн.

Зауважив, що наданий позивачем з пропуском строку відзив на апеляційну скаргу не містить заперечень щодо викладених аргументів відповідача, а тому не може оцінюватись як належне опрацювання тексту апеляційної скарги та надання ґрунтовної відповіді на неї, отже сума 4000,00 грн не є співмірною з виконаною роботою представника позивача, не відповідає критерію розумності, обґрунтованості та є безпідставною, а загальна сума, заявлена позивачем до стягнення в розмірі 8000,00 грн є неспівмірною зі складністю справи № 440/17481/23.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

За визначенням частини 1, пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до частин 3 та 4 статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частинами 3, 4 статті 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина статті 134 КАС України).

Згідно з частиною 6 статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 135 КАС України).

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/WestAllianceLimited проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем надано, зокрема, акт прийняття-передачі наданих послуг № 22/07/24 від 22.07.2024 (том 2 а.с. 150-151), договір про надання правової допомоги № 01/06/24 від 01.06.2024 (том 2 а.с. 152-159), додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 01/06/24 від 01.06.2024 (том 2 а.с. 160), рахунок № 22/07/24 від 22.07.2024 (том 2 а.с. 161).

За змістом пункту 1.1 Договору № 01/06/24 Бюро зобов`язується надати Клієнту за дорученням комплекс юридичних послуг (надалі послуги) в межах оскарження рішення Полтавської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA806000/2023/000019/2 від 23.05.2023 на стадії апеляційного провадження, а Клієнт, у свою чергу, зобов`язаний оплатити надані послуги в порядку та на умовах, що визначені даним Договором.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, розмір гонорару Бюро визначається за погодинною ставкою. Фактична вартість послуги залежить від складності її надання, об`єму вихідного документу і розраховується виходячи з вартості однієї години роботи адвоката, яка складає 2000,00 (дві тисячі) грн.

Згідно з пунктом 4.1.1. Договору, сторони домовились, що послуги надані в межах однієї години робочого часу Бюро оплачуються в розмірі 2000,00 грн в незалежності від часу, витраченого на надання конкретної послуги.

Зі змісту пункту 3.2. Договору встановлено, що Клієнт зобов`язаний прийняти надані послуги у відповідності з умовами цього Договору, шляхом підписання відповідного Акту прийому передачі наданих послуг або надати обґрунтовані заперечення відносно його змісту чи кількості наданих послуг.

Актом прийняття передачі наданих послуг № 22/07/24 сторони погодили такі розцінки вартості окремих робіт Адвоката, пов`язаних з наданням правової допомоги Клієнту, що враховують витрати часу, необхідні для їх здійснення:

- складання та подання відзиву на апеляційну скаргу: опрацювання тексту апеляційної скарги (обсягом 19 ст.) та додатків до апеляційної скарги; узгодження правової позиції з Клієнтом стосовно аргументів та доводів викладених у апеляційній скарзі; написання тексту відзиву на апеляційну скаргу обсягом 6 ст.; подання відзиву на апеляційну скаргу до Другого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» (завантаження відзиву на апеляційну скаргу, направлення його на адресу Відповідача, направлення безпосередньо до суду) 2 год., вартість 4000,00 грн;

- складання та подання додаткових пояснень, опрацювання судової практики - рішення по справам № К/800/44603/14, 810/2784/18, 520/10386/2020, 1.380.2019.006980; написання тексту додаткових пояснень обсягом 2 ст.; подання додаткових пояснень до Другого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» (завантаження додаткових пояснень, направлення їх на адресу відповідача, направлення безпосередньо до суду) 1 год., вартість 2000,00 грн;

- участь представника Клієнта - адвоката Чальцева Д.В. у судовому засідання яке відбулося 18.07.2024 1 год., вартість 2000 грн.

Загальна вартість наданих послуг становить 8000,00 грн.

Таким чином, з наведеного слідує, що звертаючись до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення, представник позивача надав до суду докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена позивачем, які він вважав достатніми для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку, як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, відповідач, заперечуючи проти заявленого позивачем розміру витрат на правову допомогу, вказував на їх неспівмірність та необґрунтованість, у зв`язку з чим просив суд апеляційної інстанції зменшити суму, що підлягає стягненню за рахунок митного органу.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.

Так, вартість послуг за написання відзиву на апеляційну скаргу визначена позивачем на рівні 4000,00 грн.

Дослідивши зміст вказаного відзиву на апеляційну скаргу, колегією суддів встановлено, що останній здебільшого дублює доводи, викладені в позовній заяві, має посилання лише на доказову базу, викладену у позові, складається із викладу обставин справи, не містить власних висновків адвоката, у тому числі і посилань на судову практику.

До того ж, колегія суддів враховує, що фактично витрачений адвокатом час 2 год, з огляду на викладення доводів та міркувань, які вже раніше були відображені у позовній заяві, не відповідає реальному фактично витраченому часу на складення відзиву на апеляційну скаргу, є завищеним та неспівмірним із обсягом та складністю виконаних робіт.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що послуги з надання правової допомоги у вказаній частині підлягають відшкодуванню лише у розмірі 2000,00 грн, що дорівнює годині вартості роботи адвоката відповідно до умов Договору.

Витрати щодо складання та подання додаткових пояснень (1 год., вартість 2000,00 грн) та участь у судовому засіданні 18.07.2024 (1 год., вартість 2000,00 грн), колегія суддів вважає обґрунтованими, такими, що відповідають умовам договору та підтверджені належними доказами.

Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних за умовами відповідного договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, з огляду на ступень складності даної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, а також прийняття судом апеляційної інстанції рішення про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, колегія суддів вважає, що співмірною та пропорційною сумою відшкодування таких витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є 6000,00 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника ТОВ «ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ» про відшкодування витрат, пов`язаних з розглядом справи у суді апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч. 4 ст. 229, ст.ст.243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ» про прийняття додаткової постанови щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Полтавської митниці Держмитслужби України (36022, м. Полтава, вул. Анатолія Кукоби, 28, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕЛЕКТРОПЛАСТ» (36008, м. Полтава, вул. Комарова, буд. 5, )судові витрати на правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 6000 (шість тисяч) грн., 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Русанова В.Б. Чалий І.С.