Справа № 160/25184/21
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіОлійника В. М.
за участі секретаря судового засіданняВасіної Н.В.
представника відповідача-1 Олійник Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проєктування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та нечинними рішень в частині і зобов`язання вчинити певні дії,-
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Нест Сіті», в якій, з урахуванням доповнень (зміна предмету позову) від 16 травня 2022 року та уточнень (виправлення описки) від 8 серпня 2022 року, просить:
визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 20 вересня 2017 року № 82/24 «Про затвердження проєкту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та інших матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міськради № 2/17 від 25 травня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на проєктну територію багатоквартирної забудови за рахунок реконструкції кварталів садибної забудови;
визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 рішення Дніпровської міськради від 2 вересня 2020 року № 84/60 «Про затвердження проєкту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25 травня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на територію з функціональним призначенням проєктна територія багатоквартирної житлової забудови та, в тому числі, включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк, дислокація «б», за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11»;
визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 20 жовтня 2021 року № 212/11 «Про затвердження проекту внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра», в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міськради № 54/66 від 22 липня 2015 року, щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на зону проєктної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості);
визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 24 листопада 2021 року № 88/12 «Про внесення змін до проєкту внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра»;
зобов`язати Департамент відновити (відкоригувати) функціональне призначення «території існуючої садибної житлової забудови» по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська, привівши графічні та інші матеріали Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджені рішенням Дніпропетровської міськради № 2/17 від 25 липня 2007 року, з урахуванням змін та доповнень, у відповідність до графічних та інших матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська в редакції станом на 25 липня 2007 року, та відновити (відкоригувати) зону «існуючої садибної житлової забудови» території пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська, привівши графічні та інші матеріали Плану зонування м. Дніпропетровська, затверджені рішенням Дніпровської міськради № 54/66 від 22 липня 2015 року, з урахуванням змін та доповнень, у відповідність до графічних та інших матеріалів Плану зонування м. Дніпропетровська в редакції станом на 22 липня 2015 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Суд визнав протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 20 вересня 2017 року № 82/24 «Про затвердження проєкту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міськради № 2/17 від 25 липня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на проєктну територію багатоквартирної забудови за рахунок реконструкції кварталів садибної забудови;

визнав протиправними та нечинними пункти 1 та 2 рішення Дніпровської міськради від 2 вересня 2020 року № 84/60 «Про затвердження проєкту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м.Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міськради № 2/17 від 25 липня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на територію з функціональним призначенням проєктна територія багатоквартирної житлової забудови та, в тому числі, включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк, дислокація «б», за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11»;

визнав протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 20 жовтня 2021 року № 212/11 «Про затвердження проєкту внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міськради № 54/66 від 22 липня 2015 року, щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на зону проєктної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості);

визнав протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 24 листопада 2021 року № 88/12 «Про внесення змін до проекту внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 13 червня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Дніпровської міськради, Департаменту та ТОВ «НЕСТ СІТІ» задовольнив частково, скасував рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2022 року та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково.

Суд апеляційної інстанції визнав протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 2 вересня 2020 року № 84/60 «Про затвердження проєкту внесення змін до Генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міськради № 2/17 від 25 липня 2007 року, в частині зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на територію з функціональним призначенням багатоквартирної житлової забудови та, в тому числі, включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк, дислокація «б», за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11»;

визнав протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 20 жовтня 2021 року № 212/11 «Про затвердження проєкту внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міськради № 54/66 від 22 липня 2015 року щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на зону проєктної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості);

визнав протиправним та нечинним рішення Дніпровської міськради від 24 листопада 2021 року № 88/12 «Про внесення змін до проєкту внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра» в частині зміни зони існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна вул. Ласточкіна (Гнатюка) вул. Армійська на зону проєктної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості).

У задоволенні позову в іншій частині суд апеляційної інстанції відмовив.

Ухвалюючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що невідповідність змісту оприлюдненого повідомлення про початок процедури розгляду та врахування пропозицій громадськості в проєкті містобудівної документації про внесення змін до Генерального плану м. Дніпра вимогам Порядку проведення громадських слухань щодо врахування громадських інтересів під час розроблення проєктів містобудівної документації на місцевому рівні, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 555, не свідчить про позбавлення позивачки права на участь в обговоренні проєкту рішення та, відповідно, не доводить порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 в цій частині.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 30 січня 2024 року вирішив:

Відмовити у задоволенні клопотань ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про закриття касаційного провадження за касаційними скаргами Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради у справі № 160/25184/21.

Відмовити у задоволенні клопотання Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у справі № 160/25184/21.

Касаційні скарги ОСОБА_1 , Дніпровської міської ради та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 6 грудня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправними та нечинними рішень в частині, зобов`язання вчинити певні дії направити на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року визначено для розгляду справи суддю Олійника В.М.

16 лютого 2024 року ухвалою суду визначено:

Прийняти до провадження справу №160/25184/21 за позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправними та нечинними рішень в частині, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року клопотання представника відповідача-1: Дніпровської міської ради про закриття провадження в справі в частині позовних вимог задоволено та ухвалено:

Закрити провадження в справі №160/25184/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проектування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та нечинними рішень в частині і зобов`язання вчинити певні дії, в частині позовних вимог:

Визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення Дніпровської міської ради від 02 вересня 2020 року № 84/60 «Про затвердження проєкту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25 липня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на територію з функціональним призначенням проєктна територія багатоквартирної житлової забудови та, в тому числі, включення до таблиці № 62 текстових матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк, дислокація «б», за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11».

Визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20 жовтня 2021 року № 212/11 «Про затвердження проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра», в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міськради № 54/66 від 22 липня 2015 року, щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на зону проєктної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Дніпровської міської ради, відповідача-2: Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проєктування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними та нечинними рішень в частині і зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково та вирішено:

Визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 20.09.2017 року №82/24 «Про затвердження проєкту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та інших матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради №2/17 від 25.07.2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по проспекту Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на проєктну територію багатоквартирної забудови за рахунок реконструкції кварталів садибної забудови.

Визнати протиправним та нечинним пункт 2 рішення Дніпровської міської ради від 02 вересня 2020 року № 84/60 «Про затвердження проєкту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25 липня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на територію з функціональним призначенням проєктна територія багатоквартирної житлової забудови та, в тому числі, включення до таблиці № 62 текстових матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк, дислокація «б», за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11».

Визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 24 листопада 2021 року № 88/12 «Про внесення змін до проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра».

Визнати протиправним та нечинним пункт 1 рішення Дніпровської міської ради від 21 лютого 2024 року № 74/47 «Про затвердження проєкту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів генерального плану розвитку м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 2/17 від 25 липня 2007 року, щодо зміни функціонального призначення території існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на територію з функціональним призначенням проєктна територія багатоквартирної житлової забудови та. в тому числі, включення до таблиці № 62 текстових матеріалів Генерального плану розвитку м, Дніпропетровська «Площадки нового багатоквартирного будівництва у м. Дніпро» на розрахунковий строк, дислокація «б», за рахунок винесення об`єктів за експлікацією 11».

Визнати протиправним та нечинним рішення Дніпровської міської ради від 21 лютого 2024 року № 75/47 «Про затвердження проєкту внесення змін до плану зонування території м. Дніпра» в частині внесення змін до графічних та текстових матеріалів плану зонування м. Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпровської міськради № 54/66 від 22 липня 2015 року, щодо зміни зони існуючої садибної житлової забудови по пр. Гагаріна - вул. Ласточкіна (Гнатюка) - вул. Армійська на зону проєктної змішаної багатоквартирної житлової забудови (різної поверховості).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Зобов`язати Дніпровську міську раду, у відповідності до вимог статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, невідкладно після набрання судовим рішенням законної сили здійснити публікацію резолютивної частини рішення суду про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту в частині у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено.

26 червня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла заява вх.№50033/24, в якій представник позивача просить ухвалити додаткове судове рішення у справі №160/25184/21, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 26510514, місцезнаходження юридичної особи: 49000, м. Дніпро, проспект Д. Яворницького, 75) та Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 37454258, місцезнаходження юридичної особи: 49000, м. Дніпро, проспект Д. Яворницького, 75) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) фактично понесені ОСОБА_1 у даній справі судові витрати у розмірі 327 159,60 грн. (триста двадцять сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 60 копійок), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представник позивача зазначив, що:

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Положеннями частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

У порядку частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при судовому розгляді цієї справи (до закінчення судових дебатів), а також у заяві про зміну предмету позову від 15.03.2024 року стороною позивача було заявлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення у межах цієї справи до суду буде надано документи для фактичного підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

Загалом під час судового розгляду адміністративної справи №160/25184/21 ОСОБА_1 було понесено судові витрати у розмірі 327 159,60 грн. (триста двадцять сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 60 копійок), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та складаються з:

1. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у розмірі 134 096,40 грн.;

2. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Третьому апеляційному адміністративному суді у розмірі 51 362,00 грн.;

3. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Верховному Суді у розмірі 82 264,00 грн.;

4. понесених судових витрат під час нового розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у сумі 59 437,20 грн.

Будь-які судові витрати позивачці під час судового розгляду не компенсувалися та жодні суми з зазначених у даній заяві за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів вона не отримувала.

Відтак, керуючись положеннями статтею 252 та частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою відшкодування ОСОБА_1 фактично понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у даній справі під час її судового розгляду у Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному суді та Верховному Суді, в інтересах позивачки представник звертається до суду з цією заявою.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26 червня 2024 року для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення визначено суддю Олійника В.М.

24 липня 2024 року на адресу суду від представника Дніпровської міської ради надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги вх.№57965/24, в якому представник відповідача-1 заперечує проти задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, з огляду на наступне.

15 листопада 2021 року між адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №175 від 15.11.2021 року, відповідно до пункту 1.1 якого на адвокатське бюро покладено обов`язок надавати правову допомогу в адміністративних, цивільних, господарських та кримінальних справах.

Разом з тим, згідно пункту 5.1 вказаного Договору гонорар Адвокатського бюро за цим Договором встановлюється у твердій грошовій формі у національній валюті та визначається на підставі виставлених Адвокатським бюро рахунків в залежності від обсягу доручення.

Таким чином, відсутність у вказаному договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

При цьому, у разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, має право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 06.03.2019 року, справа № 922/1163/18, яку суд застосовує вирішуючи питання щодо суті заявленого представником позивача клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

На виконання умов вказаного договору про надання правової допомоги №175 від 15.11.2021 року, представником позивача були надані копії Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з 30.11.2021 року до 09.12.2022 року та виписок з банківського рахунку АБ « ОСОБА_5 » на 36 арк., всього на суму 126 030, 00 грн.

Із вказаних актів здачі-приймання робіт (надання послуг) щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу, вбачається надання наступних послуг: представництво інтересів позивача, надання професійної правничої допомоги, ознайомлення з матеріалами справи, збору доказів, у тому числі участь в судових засіданнях, підготовка та направлення позовної заяви, заяви про зміну предмету позову, відповіді на відзив, додаткових пояснень, заяв з процесуальних питань, підготовка та направлення адвокатських запитів, підготовка письмових та усних консультацій, пов`язаних із розглядом у судовому порядку справи №160/25184/21 за позовною заявою ОСОБА_1 .

Частина з наданих послуг не може бути віднесена до правничої допомоги в розумінні статей 1, 19 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», в межах вказаної справи, а саме: підготовка та подача касаційної скарги по справі №640/17011/20 (Акт №36 від 31.07.2022 року) до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду; підготовка та подача заяви про усунення недоліків позовної заяви Акт №2 від 31.01.2022 року; підготовка та подача заяви про зміну предмету позову, підготовка та подача заяви про вступ у справу третіх осіб по справі (Акт № 10 від 31.03.2022 року), а також інше листування здійснено поза межами розгляду даної справи, у т.ч. збирання додаткових доказів для надання до суду.

Зокрема, необхідно зазначити, що вартість за послуги викладені у акті виконаних (наданих) послуг № 2 від 30.01.2024 року та акті виконаних (наданих) послуг №3 від 20.06.2024 року є завищеними, оскільки фактично зазначені заяви складаються з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та судової практики.

Всі процесуальні документи у справі підготовано та підписано представником позивача, тому вважаю, що в акті здачі - прийманні робіт №68 від 08.05.2024 року необґрунтовано зазначено про надані консультації та надання правової допомоги в справі, ОСОБА_1 якою не було відвідано жодного судового засідання по справі № 160/25184/21.

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

При цьому для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, Дніпровська міська рада вважає, що суд має оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

Представник відповідача-1 вважає, що розмір витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи не відповідає принципам співмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат на правову допомогу є завищеною.

25 липня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення проти клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги вх.№28988/24, в яких представник позивача заперечує проти вказаного клопотання представника відповідача-1, виходячи з наступного.

У розумінні положень частини 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи, а обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник позивача вважає, що відповідачем-1 в клопотанні не було доведено не співмірності витрат, які понесла позивачка на правову допомогу, а клопотання без посилання на будь-які докази, в декларативній формі містить лише тезис, що розмір витрат на правову допомогу з урахуванням категорії справи не відповідає принципам співмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи із конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат, на його думку, є завищеною і необґрунтованою.

Адвокатським Бюро повністю виконано свої договірні зобов`язання, передбачені договорами про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 та №175 від 15.11.2021, а також відповідними додатковими угодами, про що було складено та підписано акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

Отже, загалом під час судового розгляду адміністративної справи №160/25184/21 ОСОБА_1 було понесено судові витрати у розмірі 327 159,60 грн. (триста двадцять сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 60 копійок), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та складаються з:

1.понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у розмірі 134 096,40 грн.;

2. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Третьому апеляційному адміністративному суді у розмірі 51 362,00 грн.;

3. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Верховному Суді у розмірі 82 264,00 грн.;

4. понесених судових витрат під час нового розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у сумі 59 437,20 грн.

Будь-які судові витрати позивачці під час судового розгляду не компенсувалися та жодні суми із зазначених у даній заяві за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів вона не отримувала.

За наведених обставин, з огляду на надані до заяви, а також наявні у матеріалах справи докази та враховуючи, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 у справі №160/25184/21 не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачкою на професійну правничу допомогу у даній справі під час її судового розгляду в Дніпропетровському окружному адміністративному суді, Третьому апеляційному адміністративному суді та Верховному Суді, представник позивача вважає, що наявні підстави для розподілу судових витрат у загальному понесеному розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення по справі призначене на 26 липня 2024 року об 11 годині 00 хвилин.

Позивач та її представник в судове засідання не прибули, звернувшись до суду 24 липня 2024 року з клопотанням, в якому представник позивача просив розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат по справі №160/25184/24 за відсутності ОСОБА_1 та її представників.

В судове засідання прибув представник Дніпровської міської ради (відповідач-1), проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення заперечувала, підтримавши доводи викладені в клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

В судове засідання представник Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради не прибув, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення був повідомлений належним чином, з заявами, клопотаннями на адресу суду не звертався.

26 липня 2024 року на електронну адресу суду від третьої особи: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надійшли клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення без їх участі.

Треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «НЕСТ СІТІ», Державне підприємство «Український державний науково-дослідний інститут проєктування міст «Діпромісто» імені Ю.М. Білоконя, ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення були повідомлені належним чином, з заявами, клопотаннями на адресу суду не зверталися.

Заслухавши пояснення представника Дніпровської міської ради, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, суд вирішує заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат по справі, виходячи з наступного.

Так, згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 15.11.2021 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №175 від 15.11.2021 року, відповідно до пункту 1.1 якого на адвокатське бюро покладено обов`язок надавати правову допомогу в адміністративних, цивільних, господарських та кримінальних справах.

Відповідно до пункту 5.1 Договору №175 від 15.11.2021 гонорар адвокатського бюро за цим Договором встановлюється у твердій грошовій формі, у національній валюті та визначається на підставі виставлених Адвокатським бюро рахунків в залежності від обсягу доручення.

Пунктом 2.6. Договору №175 від 15.11.2021 встановлено, що Бюро може залучати до виконання укладених ним договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах.

При цьому зобов`язане забезпечити дотримання професійних прав адвокатів та гарантій адвокатської діяльності.

За твердженнями представника позивача, протягом судового розгляду даної справи у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у період з 10.12.2021 по 06.12.2022 позивачкою було фактично понесено судові витрати у розмірі 129 746,40 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок шість гривень 40 копійок), які складаються з понесених витрат на сплату судового збору (3716,40 грн.) та на професійну правничу допомогу, яка полягала у: представництві інтересів позивачки, надання професійної правничої допомоги, ознайомлення з матеріалами справи, збору доказів, участі у судових засіданнях, підготовки та направлення заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань, підготовки письмових та усних консультацій тощо, пов`язаних із розглядом справи №160/25184/21.

Тобто, понесені позивачкою під час розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у вказаний період судові витрати у розмірі 134 096,40 грн. (сто тридцять чотири тисячі дев`яносто шість гривень 40 копійок) є підтвердженими належними доказами.

ОСОБА_1 при поданні апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/25184/21 від 06.12.2022 (в частині) було сплачено судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок), що підтверджується відповідною квитанцією.

Окрім цього, 27.02.2023 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року та додаткову угоду №1 від 27.02.2023.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 27.02.2023 сторони домовились, що Бюро на виконання умов основного договору про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року зобов`язується надати Клієнту послуги, що полягають в:

- представництві інтересів Клієнта в суді апеляційної інстанції, зокрема в Третьому апеляційному адміністративному суді по адміністративній справі №160/25184/21;

- підготовці апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.12.2022 та додаткове рішення від 18.01.2023, складанні інших процесуальних документів та забезпеченні представництва інтересів Клієнта по цій справі під час апеляційного оскарження зазначених судових рішень.

За цією додатковою угодою сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) Бюро за договором №243 від 27.02.2023 є фіксованою і становить 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), що охоплює надання всіх послуг Бюро у суді апеляційної інстанції.

У пункту 4.4. Договору №243 від 27.02.2023 року Сторони погодили, що сплата додаткових витрат, пов`язаних з виконанням доручення, повинно здійснюватися Клієнтом впродовж (трьох) днів після пред`явлення Бюро відповідного розрахунку зазнаних витрат.

Також, 27.02.2023 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» та адвокатом адвокатського об`єднання «Новум» Підлужним Василем Михайловичем, укладено договір №1-243 від 27.02.2023 про залучення адвоката для надання правової допомоги по Договору №243 від 27.02.2023, та доручення №01 (1-243) від 27.02.2023 до Договору про залучення адвоката для надання правової допомоги №1-243 від 27.02.2023. 06.03.2023 року Клієнтом на користь Адвокатського Бюро було сплачено гонорар (фіксований розмір) за надання правової допомоги відповідно до Додаткової угоди №1 від 27.02.2023, яка складена до Договору №243 від 27.02.2023, у розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера, а також випискою з рахунку Адвокатського бюро від 06.03.2023.

Адвокатським Бюро повністю виконано свої договірні зобов`язання, передбачені договором про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023, додатковою угодою №1 від 27.02.2023 року, договором №1-243 від 27.02.2023 про залучення адвоката для надання правової допомоги по Договору №243 від 27.02.2023, та дорученням №01 (1-243) від 27.02.2023 до Договору про залучення адвоката для надання правової допомоги №1-243 від 27 лютого 2023 року, у зв`язку з чим сторонами 13.06.2023 був складений та підписаний акт виконаних (наданих) послуг №1 від 13.06.2023, які були додані до заяви про ухвалення додаткової постанови про розподіл судових витрат у даній справі від 15.06.2023 року.

Тобто, понесені позивачкою під час розгляду справи №160/25184/21 у Третьому апеляційному адміністративному суді судові витрати у розмірі 51 362,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча триста шістдесят дві гривні 00 копійок) є підтвердженими належними доказами.

ОСОБА_1 при поданні касаційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023 у справі №160/25184/21 було сплачено судовий збір у розмірі 7 264,00 грн. (сім тисяч двісті шістдесят чотири гривні 00 копійок), що підтверджується відповідною платіжною інструкцією.

Окрім цього, 30.06.2023 між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» (ідентифікаційний код 41798807) та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №2 від 30.06.2023 до вищезгаданого договору про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 30.06.2023 сторони домовились, що Бюро на виконання умов основного договору про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року зобов`язується надати Клієнту послуги, що полягають в:

- представництві інтересів Клієнта у суді касаційної інстанції, зокрема у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду по адміністративній справі №160/25184/21;

- підготовці апеляційної скарги на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 13.06.2023, складанні інших процесуальних документів та забезпеченні представництва інтересів Клієнта по цій справі під час касаційного оскарження зазначеного судового рішення.

За цією додатковою угодою №2 від 30.06.2023 року сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) Бюро за договором №243 від 27.02.2023 є фіксованою і становить 75 000,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок), що охоплює надання всіх послуг Бюро у суді касаційної інстанції.

Також, 04.07.2023 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» та адвокатом адвокатського об`єднання «Новум», ОСОБА_6 до вищезгаданого Договору про залучення адвоката для надання правової допомоги №1-243 від 27.02.2023 було укладено доручення №02 (1-243) від 04.07.2023 року.

04 липня 2023 року ОСОБА_1 на користь Адвокатського Бюро було сплачено гонорар (фіксований розмір) за надання правової допомоги відповідно до Додаткової угоди №2 від 30.06.2023, яка складена до Договору №243 від 27.02.2023, у розмірі 75 000,00 грн. (сімдесят п`ять тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується випискою з рахунку Адвокатського бюро від 24.06.2024 року.

Адвокатським Бюро повністю виконано свої договірні зобов`язання, передбачені договором про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023, додатковою угодою №2 від 30.06.2023, договором №1-243 від 27.02.2023 про залучення адвоката для надання правової допомоги по Договору №243 від 27.02.2023, та дорученням №02 (1-243) від 04.07.2023 до Договору про залучення адвоката для надання правової допомоги №1-243 від 27 лютого 2023 року, у зв`язку з чим сторонами 30.01.2024 був складений та підписаний акт виконаних (наданих) послуг №2 від 30.01.2024.

Тобто, понесені позивачкою під час розгляду справи №160/25184/21 у Верховному Суді судові витрати у розмірі 82 264,00 грн. (вісімдесят дві тисячі двісті шістдесят чотири гривні 00 копійок) є підтвердженими належними доказами.

13 березня 2024 року Адвокатським бюро в інтересах ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання заяви про зміну предмету позову від 15.03.2024 у сумі 2 422,40 грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок), що підтверджується платіжною інструкцією №40 від 13.03.2024, яка була долучена до поданої заяви.

Окрім цього, 13 березня 2024 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» (ідентифікаційний код 41798807) та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №3 від 13.03.2024 до вищезгаданого договору про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023.

Відповідно до додаткової угоди №4 від 30.06.2023 року сторони домовились, що Бюро на виконання умов основного договору про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року зобов`язується надати Клієнту послуги, що полягають в:

- представництві інтересів Клієнта у суді першої інстанції, зокрема у Дніпропетровському окружному адміністративному суді по адміністративній справі №160/25184/21;

- підготовці заяв по суті справи, заяв з процесуальних питань та складанні інших процесуальних документів, забезпеченні представництва інтересів Клієнта по цій справі під час її судового розгляду у суді першої інстанції.

За цією додатковою угодою №4 від 13.03.2024 Сторони домовились, що вартість послуг (гонорар) Бюро за договором №243 від 27.02.2023 є фіксованою і становить 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), що охоплює надання всіх послуг Бюро у суді першої інстанції.

Також, 13 березня 2024 року між Адвокатським бюро «Сергія Сергійовича Герасимчука» та адвокатом адвокатського об`єднання «Новум» Підлужним Василем Михайловичем до вищезгаданого Договору про залучення адвоката для надання правової допомоги №1-243 від 27.02.2023 року було укладено доручення №03 (1-243) від 13.03.2024 року.

14 березня 2024 року ОСОБА_1 на користь Адвокатського Бюро було сплачено гонорар (фіксований розмір) за надання правової допомоги відповідно до Додаткової угоди №4 від 13.03.2024 року, яка складена до Договору №243 від 27.02.2023, у розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), що підтверджується випискою з рахунку Адвокатського бюро від 24.06.2024 року.

Укладеною додатковою угодою між сторонами також погоджено, що оплата послуг за надання правової допомоги в судах інших інстанцій узгоджується додатково (пункт 3.1).

Відповідно до виставлених Адвокатським бюро на умовах Договору №243 від 27.02.2023 року рахунків, окрім фіксованого гонорару у розмірі 50 000,00 грн. ОСОБА_1 за даний період було сплачено на користь Адвокатського Бюро гонорар у розмірі 7014,80 грн. (сім тисяч чотирнадцять гривень 80 копійок), що складається з витрат, пов`язаних із поданням заяви про забезпечення позову у справі №160/25184/21, а також апеляційним оскарженням ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 року в даній справі, який підлягає відповідному розподілу разом із іншими витратами.

Адвокатським Бюро повністю виконано свої договірні зобов`язання, передбачені договором про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023, додатковою угодою №4 від 13.03.2024 року, договором №1-243 від 27.02.2023 про залучення адвоката для надання правової допомоги по Договору №243 від 27.02.2023 року та дорученням №03 (1-243) від 13.03.2024 до договору про залучення адвоката для надання правової допомоги №1-243 від 27 лютого 2023 року, у зв`язку з чим сторонами 08.05.2024 року було складено та підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №68 від 08.05.2024, а також 20.06.2024 був складений та підписаний акт виконаних (наданих) послуг №3 від 20.06.2024.

Тобто, понесені позивачкою під час нового розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді судові витрати у розмірі 59 437,20 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста тридцять сім гривень 20 копійок) є підтвердженими належними доказами.

Загалом, за твердженнями представника позивача, під час судового розгляду адміністративної справи №160/25184/21 ОСОБА_1 було понесено судові витрати у розмірі 327 159,60 грн. (триста двадцять сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 60 копійок), які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та складаються з:

1. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у розмірі 134 096,40 грн.;

2. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Третьому апеляційному адміністративному суді у розмірі 51 362,00 грн.;

3. понесених судових витрат під час розгляду справи №160/25184/21 у Верховному Суді у розмірі 82 264,00 грн.;

4. понесених судових витрат під час нового розгляду справи №160/25184/21 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді у сумі 59 437,20 грн.

На підтвердження наданих послуг представником позивача до суду надано:

- додаткова угода №2 від 30 червня 2023 року до договору про надання правової допомоги №243 від 27 лютого 2023 року;

- додаткова угода №4 від 13 березня 2024 року до договору про надання правової допомоги №243 від 27 лютого 2023 року;

- додаткова угода №1 від 30 грудня 2023 року до договору про надання правової допомоги №1-243 від 27 лютого 2023 року;

- доручення №02(1-243) від 04 липня 2023 року до договору про надання правової допомоги №1-243 від 27 лютого 2023 року;

- доручення №03(1-243) від 13 березня 2024 року до договору про надання правової допомоги №1-243 від 27 лютого 2023 року;

- рахунок №21 від 20 січня 2023 року на суму 4350,00 грн.;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №5 від 27 січня 2023 року;

- виписка з банку АТ "Креді Агріколь Банк" від 26 січня 2023 року;

- рахунок №3 від 30 квітня 2024 року на суму 3028,00 грн.;

- рахунок №2 від 17 квітня 2024 року на суму 3986,80 грн.;

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №68 від 08 травня 2024 року на суму 7014,80 грн.;

- виписка з банку АТ "Креді Агріколь Банк" від 03 травня 2024 року;

- рахунок №3 від 30 червня 2023 року на суму 75000,00 грн.;

- акт №2 виконаних робіт (наданих послуг) від 30 січня 2024 року, згідно з договором про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року та додатковою угодою №2 від 30.06.2023 року на загальну суму 75000,00 грн.;

- виписка з банку АТ "Креді Агріколь Банк" від 04 липня 2023 року;

- рахунок №1 від 13 березня 2024 року на загальну суму 52422,40 грн.;

- акт №3 виконаних робіт (наданих послуг) від 20 червня 2024 року, згідно з договором про надання правової допомоги №243 від 27.02.2023 року та додатковою угодою №4 від 13.03.2023 року на загальну суму 50000,00 грн.;

- виписка з банку АТ "Креді Агріколь Банк" від 14 березня 2024 року.

Щодо стягнення судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.

Судом встановлено, що протягом судового розгляду справи позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 14 764,80 грн.

З урахуванням викладеного, пропорційно задоволеним позовних вимогам позовної заяви ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про необхідність:

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5273,15 грн. (п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні п`ятнадцять копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5273,15 грн. (п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні п`ятнадцять копійок).

Щодо витрат на правничу допомогу адвоката, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

У разі недотримання вимог частини 4 статті 134, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням заперечень представника відповідача-1, суд вважає, що понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката у визначеному розмірі не є співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатами на виконання робіт, а тому суд вважає за необхідне пропорційно задоволеним позовним вимогам:

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5273,15 грн. (п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні п`ятнадцять копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5273,15 грн. (п`ять тисяч двісті сімдесят три гривні п`ятнадцять копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської міської ради () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складений 02 серпня 2024 року.

Суддя В.М. Олійник