Справа № 592/12203/24
Суддя: Титаренко В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/131/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд у складі головуючого Титаренко В.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко Н.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Кондратенко Юрій Миколайович, до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Кондратенко Ю.М.

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом і просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2549206 від 06.07.2024 відносно нього, закрити справу про адміністративне правопорушення та стягнути понесені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06.07.2024 капралом поліції Управління патрульної поліції в Сумській області складено постанову про накладення на ОСОБА_1 (далі позивач) адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.4. правил дорожнього руху, та накладено штраф у розмірі 425 грн.

Вважає оскаржувану постану незаконною, оскільки не надано доказів керування позивачем транспортним засобом 06.07.2024 о 12 год 25 хв, зазначає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено виключні випадки, коли працівники Національної поліції мають право перевіряти наявність страхового полісу. Зазначає, що відносно позивача складання протоколу про порушення правил дорожнього руху чи оформлення матеріалів ДТП 06.07.2024 о 12 год 25 хв не здійснювалося. Також вважає, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено право останнього на правову допомогу.

Відповідачі надали відзиви на позовну заяву, просили відмовити в задоволенні позову. Заперечення мотивували тим, що 06.07.2024 о 12 год 25 хв в м. Суми по просп. Т. Шевченка поблизу будинка №4 було виявлено та зупинено транспортний засіб Nissan Sunny номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача. Після зупинки останній на вимогу поліцейського не пред`явив чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса або документи, що звільняють від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. ПДР. Посилаються на підставу для зупинки на п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Зазначають, що позивачу були роз`яснені права та відносно нього винесено відповідну постанову та накладене стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України. Вважають, що поліцейський діяв у межах повноважень та за наявності відповідних підстав наклав стягнення на позивача. До відзиву додано відеозаписи правопорушення та провадження по справі на електронному носії на 2 DVD дисках (№1, №2).

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали й надали пояснення аналогічно обставинам зазначеним у позовній заяві.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції та відповідач ОСОБА_2 не з`явилися, будь-яких заяв щодо поважності причин неявки суду не повідомили.

Суд, розглянувши матеріали справи та заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, встановив такі обставини та зміст спірних правовідносин.

У судовому засіданні встановлено, що 06.07.2024 о 12 год 37 хв поліцейським 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кандюком Павлом Геннадійовичем винесено постанову серії ЕНА №2549206, якою на позивача ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

За змістом вказаної постанови, 06.07.2024 об 12 год 25 хв у м. Суми по просп. Т. Шевченка поблизу будинка №4 позивач після зупинки Nissan Sunny номерний знак НОМЕР_1 на підставі п.3 ч.1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» на вимогу не пред`явив чинний страховий поліс чи документи, що звільняють від страхування, чим порушив п.2.4 «а» ПДР України. Також у постанові зазначається, що керування транспортним засобом особою зафіксовано на відеореєстратор Xaomi YI CAR та 471762. До постанови додаються відеоматеріали

На 1 DVD диску у папці «авто» міститься відео (відеозапис з відеореєстратора Xaomi YI CAR), на якому зафіксовано рух транспортного засобу номерний знак НОМЕР_1 до моменту його повороту на подвір`я та паркування (відео розпочинається о 12:21:08; закінчується о 12:21:45).

Також на 1 DVD диску міститься відео clip-0 (відеозапис з нагрудної відеокамери 471762) Відео містить події, які відбувались вже після зупинки автомобіля позивача. Фіксація починається з моменту розмови позивача з поліцейським; де останній пропонує надати документи: посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування цивільної-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або документи, що звільняють від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того, постанова серії ЕНА №2549206, якою на позивача ОСОБА_1 на підставі ч.1 ст.126 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн, містить запис ОСОБА_1 , про те, що йому не надали правову допомогу, а також запис особи, що винесла постанову, що ОСОБА_1 відмовився від отримання цієї постанови та вона направлена йому рекомендованим листом від 08.07.2024.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному розгляді в судовому засіданні обставин справи у їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, суд доходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 цієї ж статті Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Відповідно до п. 2.4 (а) ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі серед іншого, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (підпункт ґ).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний мати при собі та, на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Відповідно до п. 21.3 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у п. 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

З огляду на зазначені правові норми, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у п. 2.1 ПДР документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що підстав для зупинки його транспортного засобу та витребовування у нього документів не було.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліції» визначено підстави для зупинки транспортного засобу. Зокрема, поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби в разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної в цій статті.

Зазначеною нормою визначений вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу.

Відповідно до приписів ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: 1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи, або самовільно залишила місце для утримання військовополонених; 2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; 3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю; 4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо; 5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; 6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

При цьому вимозі працівника поліції щодо пред`явлення для перевірки, визначеного п. 2.1 ПДР України переліку документів, обов`язково має передувати порушення водієм ПДР України, скоєння дорожньо-транспортної пригоди або інші підстави, передбачені ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.03.2019 року в адміністративній справі № 686/11314/17 та від 29.04.2020 в адміністративній справі № 201/16607/16-а.

Крім того, за приписами статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Суд зазначає, що на зазначених в оскаржуваній постанові відеозаписах не зафіксовано порушення позивачем правил дорожнього руху, які б могли слугувати підставою для зупинки транспортного засобу позивача та в подальшому перевірки наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Отже, суд вважає, що відповідачем, Департаментом патрульної поліції, не надано належних доказів на підтвердження факту зупинення транспортного засобу позивача саме під час порушення позивачем Правил дорожнього руху, або наявності інших, передбачених ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», підстав для зупинки транспортного засобу поліцейським.

Суд не бере до уваги, посилання відповідача Департаменту патрульної поліції на відеозаписи, що містяться на 1 DVD диску (відеозапис з нагрудної відеокамери №471933 (clip 1), та на 2 DVD диску (відеозапис з нагрудної відеокамери №471976 (clip 2) з огляду на таке.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем надано до матеріалів справи два DVD-диск з відеозаписами ( перший диск -відеозапис з нагрудної відеокамери №471933 (clip 1) та другий диск відеозапис з нагрудної відеокамери №471976 (clip 1), здійсненим на бодікамеру, однак, відомості про технічний засіб, яким здійснено ці записи, не внесені до оскаржуваної постанови.

Водночас, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, згідно з ч. 2 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

З огляду на викладене, відеозаписи, надані відповідачем, Департаментом патрульної поліції, а саме, перший диск - відеозапис з нагрудної відеокамери №471933 (clip 1) та другий диск - відеозапис з нагрудної відеокамери №471976 (clip 2), на підтвердження факту порушення позивачем Правил дорожнього руху, в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України, не можуть вважатися належними доказами у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право, серед іншого, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що положення ч. 1 ст. 59 Конституції України «кожен має право на правову допомогу» треба розуміти як гарантовану державою можливість будь-якій особі незалежно від характеру її правовідносин з державними органами, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, юридичними та фізичними особами вільно, без неправомірних обмежень отримувати допомогу з юридичних питань в обсязі і формах, як вона того потребує.

Конституційне право кожного на правову допомогу за своєю суттю є гарантією реалізації, захисту та охорони інших прав і свобод людини і громадянина, і в цьому полягає його соціальна значимість. Серед функцій такого права у суспільстві слід окремо виділити превентивну, яка не тільки сприяє правомірному здійсненню особою своїх прав і свобод, а й, насамперед, спрямована на попередження можливих порушень чи незаконних обмежень прав і свобод людини і громадянина з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України зазначає, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня.

Отже, право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

За змістом постанови серії ЕНА №2549206 від 06.07.2024 та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 заявив про намір скористатись правовою допомогою, про що в ній зазначив письмово.

Отже, при розгляді справи за ч. 1 ст. 126 КУпАП працівником патрульної поліції не вжито заходів щодо забезпечення можливості особі реалізувати своє право на отримання правової допомоги, чим порушені права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зазначені обставини є достатньою та самостійною підставою для висновку про неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, наслідком чого є скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, враховуючи встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про відсутність доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим відповідач протиправно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір в розмірі 1211 грн 20 коп., які підлягають з стягненню з відповідача Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

Керуючись статтями 5,9 72-77, 246, 255, 271,286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора Кандюка Павла Геннадійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Кандюка Павла Геннадійовича серії ЕНА №2549206 від 06.07.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 1 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В. Титаренко