Справа № 390/1209/24
Суддя: Замша О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 390/1209/24
Номер провадження 2-а/383/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Замші О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кулі В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Бобринець Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №2243928 від 26 травня 2024 року, винесеної інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Кіровоградської області сержантом поліції Окунєвим Ігорем Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення прийнята незаконно, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення під час оформлення вказаних матеріалів та винесення оскаржуваної постанови, зокрема, через те, що поліцейський порушив процесуальний порядок розгляду справи, не роз`яснив жодних прав та обов`язків та не дав можливості залучити кваліфікованого юриста при розгляді справи. Враховуючи, що він як водій не порушував ПДР, накладення на нього адміністративного стягнення за ст. 126 ч. 1 КУпАП у виді штрафу в сумі 425 грн. за непред`явлення документів є незаконним .

26 липня 2024 року позовну заяву прийнято до судового розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження без виклику учасників на 05 серпня 2024 року о 10 год. 30 хв.

02 серпня 2024 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області від Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у задоволені позовних вимог просить відмовити, посилаючись на те, що ОСОБА_1 був зупинений згідно ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", під час перевірки документів не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1. "б" ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП. Працівники патрульної поліції мали обґрунтовані підстави зупинити автомобіль позивача у відповідності до положень п.7 ч.1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", що в свою чергу зумовило виникнення у поліцейського права на реалізацію повноважень вимагати у позивача пред`явлення документів, які водій зобов`язаний мати та пред`явити на вимогу працівника поліції відповідно до частини 2 ст.16 Закону України "Про дорожній рух" та п. 2.4 та п. 2.1 ПДР України.

Водія було повідомлено про суть скоєного ним правопорушення та роз`яснено його права передбачені ст. 268, 307, 308 КУпАП, що підтверджується особистим підписом позивача в графі 8 постанови серії ЕНА №2243928 від 26.05.2024 року.

Вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху України. Постанова серії ЕНА № 2243928 від 26.05.2024 року складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Cуд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до наступного висновку.

26 травня 2024 року інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Кіровоградської області сержантом поліції Окунєвим Ігорем Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2243928, якою до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно змісту постанови серії ЕНА №2243928, ОСОБА_1 26.05.2024 о 13 год. 02 хв. на трасі Н14 - 71 км., який керував транспортним засобом було та був зупинений згідно ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", під час перевірки документів не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1.б Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Диспозицією частини 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до п.2.1.б Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Позивач, оскаржуючи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 126 КУпАП, покликається на відсутність законної підстави для зупинки поліцейськими транспортного засобу під його керуванням, а відтак і незаконності винесеної щодо нього постанови. Крім того звертає увагу на порушення патрульними процедури розгляду справи і порядку оформлення, оскільки не роз`яснено його прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Приписами ст.280 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені судом на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Відповідно до ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах.

Згідно з п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Таким чином, відсутність реєстраційного документу на транспортний засіб та полісу договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є підставою для притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності.

Верховний Суд у своїй практиці вказує, що невиконання вимоги працівника поліції, яка, очевидно, входить до кола його повноважень, не може бути визнана правомірним, якщо особа, виходячи зі своєї оцінки ситуації, вважає таку вимогу безпідставною, і навіть якщо в подальшому виявиться, що ця вимога ґрунтувалася на неправильній оцінці ситуації поліцейським і не мала достатніх підстав. (Постанова Касаційного кримінального суду Верховного суду від 20.10.2020 року (справа №444/2115/17).

Наголошено, що відповідно до діючого законодавства на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Крім того, згідно висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 25.03.2019 року у справі № 127/19283/17, притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною 1статті 126 КУпАП є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

З оглянутого судом диску відеозапису з нагрудних камер поліцейських з місця події, який долучено відповідачем до відзиву на позовну заяву, судом беззаперечно встановлено, що в ході намагання поліцейськими встановити особу позивача, останній на неодноразову вимогу інспектора, всупереч вимогам п. 2.1. ПДР України, відмовився представити, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія, чим дійсно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Крім того, необґрунтованими та безпідставними є і посилання позивача у позовній заяві на порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього шляхом не роз`яснення йому прав та обов`язків, оскільки із відеозапису безпосередньо з місця події вбачається неодноразове роз`яснення інспектором поліції позивачу його прав, зокрема як до початку розгляду справи по суті, так і безпосередньо під час з`ясування обставин правопорушення.

Щодо доводів позивача в частині процедурних порушень відповідачем при складанні оскаржуваної постанови, то суд зазначає наступне.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", з метою установлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачених частинами першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Тобто, відповідно до вимог Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналізуючи надані суду сторонами докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, із дослідженого судом відеозапису з місця події будь-яких порушень зі сторони поліцейських при розгляді справи та оформленні постанови щодо позивача судом не встановлено. В той час, як позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених ним позовних вимог, а лише незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

За таких підстав суд приходить до висновку, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2243928 є законною та скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Постанову серії ЕНА № 2243928 від 26.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження за адресою: вул. Святослава Хороброго, 3, м. Київ, Київська область, .

Повний текст судового рішення проголошено 05.08.2024 року

Суддя Олена ЗАМША