Справа № 592/8512/24
Суддя: Костенко В. Г.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 592/8512/24
Провадження № 2-а/592/99/24
УХВАЛА

02 серпня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми під головуванням судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., в залі суду у відкритому судовому засіданні розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Федини Романа Миколайовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

з участю представника позивача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

27.05.2024 позивач звернувся з позовом до відповідачів Департаменту патрульної поліції та інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Федини Романа Миколайовича й не погоджуючись з законністю постанови серії ЕНА №2176584 від 18.05.2024, просив її скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

27.05.2024 ухвалою суду прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні о 15-30 год. 26.06.2024.

27.06.2024 у справі ухвалено рішення. Рішенням суду позов ОСОБА_1 задоволений частково й скасовано постанову інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Федини Романа Миколайовича поліції серії ЕНА № 2176584 від 18.05.2024. Разом з цим відмовлено у задоволенні позову у частині до інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Федини Романа Миколайовича. Також розподілені витрати, а саме стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача відшкодування витрат у сумі 302 грн. 80 коп., що були понесені при сплаті судового збору. Більше докладно наведено у рішенні суду.

02.07.2024 позивач подав заяву про ухвалення додаткового рішення й просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на його користь відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. До заяви додано договір про надання правничої допомоги від 20.05.2024 у якому визначений гонорар у сумі 7000 грн. за представництво у суді по оскарженню постанови ЕНА № 2176584 від 18.05.2024, звід по наданій професійній правничій допомозі від 01.07.2024 на суму 7 000 грн, квитанцію про перерахування 05.06.2024 коштів у сумі 7 000 грн..

02.07.2024 представник позивача подав суду фактичний розрахунок витрат на суму 7000 грн. складений 01.07.2024.

Відповідач Департамент патрульної поліції подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення й просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат. Заперечення мотивував тим, що позивач не повідомляв про витрати на правничу допомогу у позовній заяві. Під час розгляду до ухвалення рішення не подавав заяв про відшкодування витрат та відповідних доказів. Окрім того вважає, що заявлена сума витрат не є реальною та не є розумною.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги про ухвалення додаткового рішення.

Інші учасники розгляду у судове засідання не з`явилися й не повідомляли причини неявки.

Для вирішення поданої заяви слід зазначити наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У той же час згідно з положеннями ч.ч. 2-4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи наведені положення Кодексу слід дійти висновку, що вирішення питання про розподіл судових витрат, зокрема на правничу допомогу має відбуватися у певному порядку. Розрахунок витрат, їх сума, докази на підтвердження є предметом судового розгляду. Докази мають бути подані суду для остаточного прийняття рішення. Сторона яка понесла витрати має подати суду відповідні докази до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у позовній заяві позивачем зазначений не був. До позовної заяви докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не додавалися. У ході розгляду та до закінчення судового розгляду позивач або його представник не зробили заяв про відшкодування витрат й не повідомили про поважність причин неподання таких доказів до закінчення судового розгляду.

Відповідно на час ухвалення судового рішення з 26 на 27 червня 2024 року у суду не було відповідних доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу. Відтак у суду не було підстав для розподілу витрат при ухваленні рішення по суті справи.

З наведених обставин та вказаних положень Кодексу вбачається, що на порушення положень ч. 7 ст. 139 КАС України позивач до закінчення судових дебатів не подав доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу та не зробив заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України передбачено, що докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З положень зазначеної норми вбачається що законодавець визначив порядок вирішення питання про встановлення розміру витрат. Для визначення витрат зазначено дві підстави. Перша - подача доказів до закінчення судових дебатів. Друга подача відповідної заяви до закінчення судових дебатів й подача доказів протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Позивач не дотримався жодної з встановлених вимог, що є підставою для залишення його заяви без розгляду. При цьому зазначені положення є імперативними для суду та не передбачають інших наслідків ніж залишення заяви без розгляду.

Ураховуючи наведене вбачається, що немає підстав для ухвалення додаткового рішення, а заява про стягнення судових витрат підлягає залишенню без розгляду. Відтак заяву про стягнення судових витрат на правничу допомогу слід залишити без розгляду й відмовити у ухваленні додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 252 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат.

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Федини Романа Миколайовича про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя В.Г. Костенко