Справа № 520/14087/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 р. № 520/14087/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА до Харківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови, -

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА (вул. Залізнична, буд. 1-Б, каб. 49,м. Луцьк, Волинська область, 43006, код 44324382) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ), в якому просить суд:

1. Визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000187/2 від 15.05.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000244 від 15.05.2023 року, прийняті Харківською митницею;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000191/2 від 17.05.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000253 від 17.05.2023 року, прийняті Харківською митницею;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000196/2 від 24.05.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000273 від 24.05.2023 року, прийняті Харківською митницею.

2. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА (ідентифікаційний код юридичної особи: 44324382; адреса: 43006, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Залізнична, будинок 1-Б, кабінет 49) витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 28 132,99 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 50 000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (ідентифікаційний код юридичної особи: 44017626; адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16Б).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, в яких митна вартість визначена не за ціною договору, а за резервним методом, є протиправними, оскільки митному органу було надано всі необхідні документи, які містять достатні відомості про складові митної вартості товару, дають можливість пересвідчитись у правильності задекларованої митної вартості товару. Надані документи в сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості. Посилання ж митного органу, як на підставу виникнення у нього сумнівів у правильності визначення декларантом митної вартості товарів, на нижчий ціновий рівень імпортованого позивачем товару порівняно з митним оформленням інших ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, є нормативно необґрунтованими, оскільки лише сама по собі різниця між вартістю подібних (аналогічних) товарів не свідчить про наявність порушень з боку декларанта та не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та вважає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому останній заперечив проти доводів відповідача, зазначених у відзиві, та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя у період з 03.07.2023 по 24.07.2023 перебував у відпустці. В період з 16.10.2023 по 20.10.2023 перебував на навчанні, з 23.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікарняному, з 17.01.2024 по 05.02.2024 та 01.07.2024 по 29.07.2024 перебував у відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

09.02.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА (покупець) та RAJHANS TRADING FZCO (Продавець) укладено контракт № RTF20230209.

Пунктом 1.1 Контракту визначено: Згідно умов, визначених Сторонами в цьому Контракті, Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити товар в кількості, асортименті і по цінам, вказаним в інвойсах (іменований надалі «Товар»), які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Пунктом 2.1. Контракту встановлено: Сторони погодили, що кількість Товару має бути зазначена в інвойсах.

Відповідно до п. 3.1. Контракту: Продавець зобов`язується доставити Товар Покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі.

Згідно з п. 4.1. Контракту: Загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, які є невід`ємною частиною Контракту.

Пунктом 4.2. Контракту встановлено: Валюта контракту Долар США.

Пунктом 4.3. Контракту встановлено: Валюта платежу вказується в інвойсі.

Пунктом 4.4. Контракту встановлено: Ціна товару вказується в інвойсі.

На виконання умов Договору про надання послуг по декларуванню товарів № 09/07-21 від 09.07.2021 року, укладеного між Приватним підприємством НАЦІОНАЛЬНІ ТРАДИЦІЇ (виконавець) і ТОВ НОВАСФЕРА (замовник), декларантом було подано до відповідача митні декларації № 23UA20U1 від 12.05.2023 року, №23UA33U0 від 16.05.2023 року та № 23UA04U5 від 23.05.2023 року.

На підтвердження заявленої в митній декларації № 23UA20U1 від 12.05.2023 року інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 43775,42 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) №RAJHANS230314 від 14.03.2023 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RAJHANS230314 від 14.03.2023 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 2400 від 08.05.2023 року; Декларація про походження товару (Declaration of origin) №RAJHANS230314 від 14.03.2023; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-09/05/23/05 від 09.05.2023 Розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS230314 від 14.03.2023 року (з перекладом); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №RTF20230209 від 09.02.2023; Договір про надання послуг митного брокера № 09/07-21 від 09.07.2021 року; Копія митної декларації країни відправлення №MRN23PL322080NS5V5DC2 від 26.04.2023 року; Видаткова накладна №RAJHANS230314 від 14.03.2023 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація №RAJHANS230314 від 14.03.2023 року (з перекладом); Комерційна пропозиція №RAJHANS20230127 від 27.01.2023 року (з перекладом); Лист № 04/19-1 від 19.04.2023 року з інформацією від ТОВ НОВАСФЕРА, що страхування вантажу не здійснювалося; Лист № 04/19-2 від 19.04.2023 року з інформацією від ТОВ НОВАСФЕРА, що вантаж не підлягає ліцензуванню; Лист № RAJHANS230314/1 від 14.03.2023 року з інформацією від продавця, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист № RAJHANS230314/2 від 14.03.2023 року з інформацією від продавця, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист №RAJHANS230314/3 від 14.03.2023 року з інформацією від продавця, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); Лист № RAJHANS230314/4 від 14.03.2023 року з інформацією від продавця, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Лист № RAJHANS230314/5 від 14.03.2023 року з інформацією від продавця, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Прайс-лист № RAJHANS20230214/2 від 14.02.2023 року (з перекладом); Якісний опис № RAJHANS230314 від 14.03.2023 року (з перекладом).

На підтвердження заявленої в митній декларації №23UA33U0 від 16.05.2023 року інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 51024,54 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 1548 від 05.05.2023 року; Декларація про походження товару (Declaration of origin) №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-08/05/23/05 від 08.05.2023 р.; Розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS230315 від 15.03.2023 року (з перекладом); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №RTF20230209 від 09.02.2023 р.; Договір про надання послуг митного брокера № 09/07-21 від 09.07.2021 року; Копія митної декларації країни відправлення №MRN23PL322080NS5VIHD0 від 02.05.2023 року; Видаткова накладна №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року (з перекладом); Комерційна пропозиція №RAJHANS20230127 від 27.01.2023 року (з перекладом); Лист № 04/20-1 від 20.04.2023 року з інформацією від ТОВ НОВАСФЕРА, що страхування вантажу не здійснювалося; Лист № 04/20-2 від 20.04.2023 року з інформацією від ТОВ НОВАСФЕРА, що вантаж не підлягає ліцензуванню; Лист № RAJHANS230315/1 від 15.03.2023 року з інформацією від продавця, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист № RAJHANS230315/2 від 15.03.2023 року з інформацією від продавця, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист №RAJHANS230315/3 від 15.03.2023 року з інформацією від продавця, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); Лист № RAJHANS230315/4 від 15.03.2023 року з інформацією від продавця, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Лист № RAJHANS230315/5 від 15.03.2023 року з інформацією від продавця, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № RAJHANS20230214 від 14.02.2023 року (з перекладом); Якісний опис №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року (з перекладом).

На підтвердження заявленої в митній декларації №23UA04U5 від 23.05.2023 року інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 36665,24 доларів США, разом із декларацією було подано наступні документи: Пакувальний лист (Packing list) №RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року; Автотранспортна накладна (Road consignment note) № 4024 від 18.05.2023 року; Декларація про походження товару (Declaration of origin) № RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № Б-23/05/23/05 від 23.05.2023 р.; Розрахунок ціни (калькуляція) № RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року (з перекладом); Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №RTF20230209 від 09.02.2023 р.; Договір про надання послуг митного брокера № 09/07-21 від 09.07.2021 року; Копія митної декларації країни відправлення №MRN23PL322010NU5WLWI6 від 18.05.2023 року; Видаткова накладна №RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року (з перекладом); Відвантажувальна специфікація № RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року (з перекладом); Комерційна пропозиція №RAJHANS20230127 від 27.01.2023 року (з перекладом); Лист № 05/08-1 від 15.05.2023 року з інформацією від ТОВ НОВАСФЕРА, що страхування вантажу не здійснювалося; Лист № 05/15-2 від 15.05.2023 року з інформацією від ТОВ НОВАСФЕРА, що вантаж не підлягає ліцензуванню; Лист № RAJHANS230321/1/1 від 21.03.2023 року з інформацією від продавця, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); Лист № RAJHANS230321/1/2 від 21.03.2023 року з інформацією від продавця, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); Лист № RAJHANS230321/1/3 від 21.03.2023 року з інформацією від продавця, що ніяких платежів від третіх осіб отримано не було (з перекладом); Лист № RAJHANS230321/1/4 від 21.03.2023 року з інформацією від продавця, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); Лист № RAJHANS230321/1/5 від 21.03.2023 року з інформацією від продавця, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № RAJHANS20230214/3-1 від 14.02.2023 року (з перекладом); Якісний опис № RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року (з перекладом).

Надалі, на підставі отриманих від позивача документів, відповідач у повідомленнях № 405617 від 12.05.2023 року, № 405925 від 16.05.2023 року, № 406885 від 23.05.2023 року вказав, що на виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації (Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо); - каталоги, специфікації, загальні справжні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення з перекладом та з проведенням верифікації експортної митної декларації враховуючи інформацію надану листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476; транспортні (перевізні) документи (коносамент). В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» необхідно надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів.

На повідомлення від митниці декларанту № 405617 від 12.05.2023 року щодо митної декларації № 23UA20U1 від 12.05.2023 року позивач вказав: у відповіді №15/05/23-1 оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст.53 МК України надання виписки з бухгалтерської документації не вимагається; у відповіді № 15/05/23-2 що до електронної митної декларації вже було надано прайс-лист № RAJHANS20230214/2 від 14.02.2023 року; у відповіді №15/05/23-3 що до електронної митної декларації вже було надано копію митної декларації країни відправлення № MRN23PL322080NS5V5DC2 від 26.04.2023 року, як уніфікованого документа, переклад якого не вимагається, а проведення верифікації не є законодавчо встановленим обов`язком Позивача; у відповіді № 15/05/23-4 - що до електронної митної декларації вже було надано звіт про оцінку майна № Б-09/05/23/05 від 09.05.2023 року, підготовлений товарною біржою; у відповіді № 15/05/23-5 інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України; у відповіді № 15/05/23-6 спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Подані документи є достатніми і такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

На повідомлення від митниці декларанту № 405925 від 16.05.2023 року щодо митної декларації №23UA33U0 від 16.05.2023 року позивач вказав: у відповіді №17/05/23-1 оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст.53 МК України надання виписки з бухгалтерської документації не вимагається; у відповіді № 17/05/23-2 що до електронної митної декларації вже було надано прайс-лист № RAJHANS20230214 від 14.02.2023 року; у відповіді № 17/05/23-3 що до електронної митної декларації вже було надано копію митної декларації країни відправлення № MRN23PL322080NS5VIHD0 від 02.05.2023 року, як уніфікованого документа, переклад якого не вимагається, а проведення верифікації не є законодавчо встановленим обов`язком Позивача; у відповіді № 17/05/23-4 - що до електронної митної декларації вже було надано звіт про оцінку майна № Б-08/05/23/05 від 08.05.2023 року, підготовлений товарною біржою; у відповіді № 17/05/23-5 інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України; у відповіді № 17/05/23-6 що разом із митною декларацією № 23UA33U0 вже подано усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару. Спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Подані документи є достатніми і такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

На повідомлення від митниці декларанту № 406885 від 23.05.2023 року щодо митної декларації №23UA04U5 від 23.05.2023 року позивач вказав: у відповіді №24/05/23-1 оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, банківські платіжні документи відсутні, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання виписки з бухгалтерської документації не вимагається; у відповіді № 24/05/23-2 що до електронної митної декларації вже було надано прайс-лист № RAJHANS20230214/3-1 від 14.02.2023 року; у відповіді №24/05/23-3 що до електронної митної декларації вже було надано копію митної декларації країни відправлення № MRN23PL322010NU5WLWI6 від 18.05.2023 року, як уніфікованого документа, переклад якого не вимагається, а проведення верифікації не є законодавчо встановленим обов`язком Позивача; у відповіді № 24/05/23-4 за умовами поставки СРТ витрати на транспортування вже включені у вартість товару, а тому відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України вимога надати транспортні (перевізні) документи (коносамент) є незаконною і такий документ не надавався; у відповіді № 24/05/23-5 що до електронної митної декларації вже було надано звіт про оцінку майна № Б-23/05/23/05 від 23.05.2023 року, підготовлений товарною біржою; у відповіді № 24/05/23-6 інформація про митне оформлення ідентичних або подібних товарів є відмінною від тих документів, що визначені частинами 2, 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, а тому їх вимагання забороняється ч. 5 ст. 53 Митного кодексу України; у відповіді № 24/05/23-7 що разом із митною декларацією № 23UA04U5 вже подано усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару. Спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Подані документи є достатніми і такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару.

За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями № 23UA20U1 від 12.05.2023 року, №23UA33U0 від 16.05.2023 року та № 23UA04U5 від 23.05.2023 року, незважаючи на подані позивачем документи, відповідач необґрунтовано вважав, що декларантом не було доведено митниці заявлену митну вартість. Митницею було прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару за другорядним методом. При прийнятті митницею рішень про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про подібні товари, митне оформлення яких вже здійснено та враховано попередні рішення про коригування митної вартості подібних товарів. Підстави обрання другорядного методу визначення митної вартості, джерела та інша інформація згідно графи 33 рішень про коригування митної вартості, є наступними:

По МД № 23UA20U1 від 12.05.2023 року у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000187/2 від 15.05.2023 року: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними товарами, містяться розбіжності: не надано прайс -лист та калькуляція від виробника товару, відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями а також відсутня експортна митна декларація країни відправлення, (в наявності є документ який зазначено під кодом 9000 Т1 №MRN23PL322080NS5V5DC2), та звіт оцінювача Звіту про оцінку майна №Б-09/05/23/05, Мета оцінки зазначено: визначення ринкової вартості майна, але не вказано в якій країні було визначення ринкової вартості майна, також в Звіту про оцінку майна №Б-09/05/23/05 маються розбіжності, а саме: вартість зазначена на умовах CFR Kharkiv, але відповідно до МД, умови поставки зазначені СРТ Харків, також декларантом підприємства було надано до митниці звіт в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СFR Kharkiv, але при вартості 43775,42 $ - 5% складає 2188,77 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китая до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, відсутні документи що підтверджують вартість транспортних витрат, тобто можливо не враховано морській фрахт по доставки товару, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові митної вартості та вимогою декларанта надати рішення про коригування митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного Рішення по товару: МД №UA204060/2023/3080 від 19.04.2023. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості: товару №1 складає 3,96 дол.США/кг.

По МД №23UA33U0 від 16.05.2023 року у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000191/2 від 17.05.2023 року: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять відомостей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Наявні факти митних оформлень за ідентичними та подібними товарами, містяться розбіжності: не надано прайс -лист та калькуляція від виробника товару, відсутні висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями а також відсутня експортна митна декларація країни відправлення,(в наявності є документ який зазначено під кодом 9000 Т1 №MRN23PL322080NS5VIHD0), та звіт оцінювача Звіту про оцінку майна №Б-08/05/23/05, Мета оцінки зазначено: визначення ринкової вартості майна, але не вказано в якій країні було визначення ринкової вартості майна, також в Звіту про оцінку майна №Б-08/05/23/05 маються розбіжності, а саме: вартість зазначена на умовах CFR Kharkiv, але відповідно до МД, умови поставки зазначені СРТ Харків, також декларантом підприємства було надано до митниці звіт в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СFR Kharkiv, але при вартості 51024,54 $ - 5% складає 2551,23 дол.США. Тобто вартість фрахту з Китая до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, відсутні документи що підтверджують вартість транспортних витрат, тобто можливо не враховано морській фрахт по доставки товару, не включено всі складові митної вартості та не вказані інші складові митної вартості; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5)не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного Рішення по товару:МД №UA204060/2023/3080 від 19.04.2023. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості: товару №1 складає 3,96 дол.США/кг.

По МД №23UA04U5 від 23.05.2023 року у рішенні про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000196/2 від 24.05.2023 року: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості: Зокрема (Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству: декларантом підприємства не надано до митниці митну декларацію країни відправлення, та коносаменту (в наявності є документ який зазначено під кодом 9000 Т1 №MRN23PL322010NU5WLWI6), наявність яких передбачено п.3.2. контракту № RTF20230209 від 09.02.2023; не надана будь яка цінова інформація щодо вартості товару (прайс лист, калькуляція) від виробника товару),: декларантом надано звіт оцінювача Звіту про оцінку майна №Б-23/05/23/05, Мета оцінки зазначено: визначення ринкової вартості майна, але не вказано в якій країні було визначення ринкової вартості майна, також декларантом підприємства було надано до митниці звіт в якому в п.5.2.2 Розрахунок вартості, зазначено Вартість транспортування 5% від вартості на умовах поставки СРТ Харків, але при вартості 36665,24 $ - 5% складає 1833,26 дол.США.; декларантом не надана інформація, щодо вартості фрахту товару з Китаю, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.;; тощо.) не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ та відмовою декларанта надати додаткові документи ,щодо митної вартості.; 2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України;- відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України;- прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. Джерелом інформації для даного Рішення по товару: МД №UA 100440/2023/491864 від 07.04.2023. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервним) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості: товар № 1: 3,96 дол. США/кг.

Також відповідачем на підставі прийнятих рішень про коригування митної вартості товарів винесено відповідні картки відмови.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення та картки відмови, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, регулюються положеннями Митного кодексу України (далі Митний Кодекс України, МК України).

Згідно зі ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України встановлено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У силу ч. 3 ст.53 Митного кодексу України підставами для видання митним органом письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Аналіз положень ч. 3 ст. 53, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 54, ст. 58 МК України дає підстави для висновку про те, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.

Законодавчо встановлено, що митний орган має право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів і таке інше. Дане узгоджується з постановою Верховного Cуду від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18 (провадження №К/9901/8839/19).

Єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, встановлених ч. 3 ст. 53 МК України.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України.

Дослідивши подані позивачем основні документи на підтвердження митної вартості товару на предмет їх повноти та достатності, судом встановлено, що позивачем подано митному органу всі необхідні та наявні документи відповідно до переліку та умов ч. 2 ст.53 МК України. Окрім того, проаналізувавши всі подані позивачем документи, судом встановлено, що також позивач одночасно з основним переліком (за ч. 2 ст. 53 МК України) надав наявні/існуючі додаткові документи (за ч.ч. 3,4 ст. 53 МК України) ще до їхнього витребування з боку митного органу.

Отже, вбачається, що позивачем виконано всі вимоги за ст. 53 МК України. Вимога митного органу надати додаткові документи є безпідставною.

Відносно виявлених митним органом розбіжностей у наданих позивачем документах, суд дійшов наступних висновків.

Щодо митної декларації країни відправлення.

Відносно посилання митного органу, як підстави коригування митної вартості, на не надання позивачем копії митної декларації країни відправлення, то перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України і в ньому відсутній такий документ, як копія митної декларації країни відправлення. Такий документ може бути поданий для митного оформлення, але лише в якості додаткового, у тому випадку, якщо виникає необхідність в уточненні показників основних документів. Про це також зазначено у постанові Верховного Суду від 20 вересня 2023 року у справі №815/6805/17 (касаційне провадження № К/9901/53456/18 ).

Судовим розглядом встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями №23UA20U1 від 12.05.2023 року, №23UA33U0 від 16.05.2023 року та № 23UA04U5 від 23.05.2023 року позивачем надавалися декларації на підтвердження факту експорту товарів, а саме № MRN23PL322080NS5V5DC2 від 26.04.2023 року, №MRN23PL322080NS5VIHD0 від 02.05.2023 року та №MRN23PL322010NU5WLWI6 від 18.05.2023 року. Частиною 2 статті 53 МК України такі документи не віднесені до обов`язкових для подання й, до того ж, не впливають на митну вартість як таку та не містять відомостей, необхідних для перевірки митної декларації, що також висвітлено у постанові Верховного Суду від 09.04.2021 року у справі № 804/5143/16 (провадження №К/9901/30264/18).

На підставі наведеного, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на неподання позивачем таких додаткових документів, передбачених ч. 3 ст. 53 МК України, оскільки навіть у випадку їхньої відсутності, це не впливає на правильність визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що підтверджується наданими до митного оформлення документами. Про це також зазначено у постанові Верховного Суду від 15.02.2023 у справі №815/2552/16 (провадження № К/9901/45062/18), яка враховується судом.

Щодо прайс-листа, калькуляції.

Судом встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями №23UA20U1 від 12.05.2023 року, №23UA33U0 від 16.05.2023 року та № 23UA04U5 від 23.05.2023 року позивачем надавалися прайс-листи №RAJHANS20230214/2 від 14.02.2023 року, № RAJHANS20230214 від 14.02.2023 року, №RAJHANS20230214/3-1 від 14.02.2023 року та калькуляції собівартості товару №RAJHANS230314 від 14.03.2023 року, №RAJHANS230315 від 15.03.2023 року, №RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 року, тому твердження відповідача про їх не надання позивачем суд вважає необґрунтованим.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено. Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а, отже, у разі їх наявності можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації, що кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 27.01.2022 року у справі № 810/3667/15 (провадження № К/9901/7943/18).

Щодо висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Судом встановлено, що відповідачу одночасно з митними деклараціями №23UA20U1 від 12.05.2023 року, №23UA33U0 від 16.05.2023 року та № 23UA04U5 від 23.05.2023 року позивачем надавалися звіти про оцінку майна № Б-09/05/23/05 від 09.05.2023 р., № Б-08/05/23/05 від 08.05.2023 р., № Б-23/05/23/05 від 23.05.2023 р., тому твердження відповідача про їх не надання позивачем суд вважає необґрунтованим.

Інвойсами № RAJHANS230314 від 14.03.2023 р., № RAJHANS230315 від 15.03.2023 р., №RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 р. визначено умову поставки CPT, витрати на транспортування включено у вартість товару.

Звіти про оцінку майна № Б-09/05/23/05 від 09.05.2023 р., № Б-08/05/23/05 від 08.05.2023 р., №Б-23/05/23/05 від 23.05.2023 р. містять висновок, що ціна, вказана в інвойсах №RAJHANS230314 від 14.03.2023 р., № RAJHANS230315 від 15.03.2023 р., №RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 р. відповідно, відповідає ринковій вартості майна, а тому твердження відповідача про те, що вартість фрахту з Китаю до Харкова не відповідає фрахту аналогічних поставок товарів, суд вважає необґрунтованим.

Щодо транспортних, перевізних документів.

У рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000196/2 від 24.05.2023 року коригування митної вартості товарів обґрунтовано не наданням коносаменту.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що серед документів на підтвердження митної вартості товару надаються також: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Дане положення містить застереження: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підтвердження митної вартості товару надаються, але виключно в тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Дослідивши умови контракту № RTF20230209 від 09.02.2023 р., інвойси №RAJHANS230314 від 14.03.2023 р., № RAJHANS230315 від 15.03.2023 р., № RAJHANS230321/1 від 21.03.2023 р. та інші надані суду документи, судом встановлено, що умовою поставки є CPT, витрати на транспортування включено у вартість товару. Згідно з правилами Інкотермс 2020 CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення.

З цього приводу судом враховано правову позицію, викладену у постанові ВС 17.05.2022 року у справі № 810/1661/17 (провадження №К/9901/58788/18) та постанові ВС від 17.01.2023 року у справі № 0440/5532/18.

Вимоги відповідача щодо надання документів відповідно до пункту 2.6 статті 53 Митного кодексу України, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України є безпідставними, оскільки за умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару та покладені на продавця. Вказане кореспондується із правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 23.03.2020 року у справі № 804/4905/15.

Оцінивши під час розгляду справи документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товарів, суд прийшов до висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем документів для визначення митної вартості товару за основним методом. Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Отже, позивачем надано відповідачу всі необхідні документи для підтвердження митної вартості задекларованого товару та надані документи у сукупності виключають розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, містять достатні відомості про складові митної вартості.

Саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Таким чином, ненаведення митним органом доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування цим органом переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчить про протиправність рішення цього органу щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості. Тобто за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, застосування митним органом коригування митної вартості є передчасним. Дана позиція узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2020 року у справі № 2а-13759/12/2670 (провадження №К/9901/14756/18).

Частиною 2 ст. 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2,3,4,7 ст. 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до вимог "Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів", затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у ст. 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Підстава для незастосування основного методу визначення митної вартості товару передбачена ч.2 ст. 58 МК України. Так, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно із ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив митну вартість виходячи саме з умов Контракту.

Водночас, текст оскаржуваних рішень про коригування митної вартості не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, про обсяги партій, про умови поставок, про зміст письмово відображених комерційних домовленостей між резидентом України та іноземним постачальником, про невідповідність цінових показників товару предмету - імпорту відомостям прайс-листів чи будь-яких аналогічних документів виробника товару. Відповідач не вказав на конкретні обставини, які викликали у митного орану відповідні сумніви, не спростував числові значення складових митної вартості імпортованого товару, спірні рішення не містять обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митним органом у рішеннях, що доводило б обґрунтованість рівня скоригованої ним митної вартості товару, та не розкриває конкретних фактів, які вплинули на таке коригування, що вказує на його невідповідність вимогам частини другої статті 55 Митного кодексу України, що також зазначено по аналогічній справі у постанові Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі № 809/257/17 (провадження №К/9901/38363/18).

Суд, дослідивши підстави обрання другорядного (резервного) методу визначення митної вартості, джерела зазначені у графі 33 рішень про коригування митної вартості, на які відповідач посилався у відзиві на позовну заяву, вбачає, що спірні рішення містять посилання лише на номери та дати митних декларацій, як на джерела цінової інформації, що не свідчить про належне обґрунтування відповідачем можливості визначення митної вартості за другорядним методом. Дана позиція підтримані Верховним Судом у постанові від 13.01.2022 року у справі № 520/11061/2020.

У рішеннях про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядного методу, чого рішення про коригування митної вартості товарів відповідача не містять.

Крім того, у цій справі в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували обставини того, що митний орган застосовував чи намагався застосувати інші методи визначення митної вартості товару, які передують резервному, відповідачем не надано обґрунтувань неможливості застосування таких методів. Про це також наголошено у постанові Верховного Суду від 20.06.2023 року у справі № 1.380.2019.006247.

Суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками за напрямом митної вартості відомостей про те, що у попередні періоди подібний товар розмитнювався за більшою митною вартістю, ніж задекларував позивач, оскільки відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Наявність у названій системі інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.05.2022 року у справі № 2040/6019/18. Схожі за змістом висновки, які також враховано судом при розгляді цієї справи, містяться у постановах Верховного Суду 25 серпня 2023 року у справі №810/693/17, від 20 вересня 2023 року у справі №815/6840/17.

Отже, відповідачем не виконано обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що рішення відповідача про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару винесене з порушенням вимог Митного кодексу України.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Із наданих позивачем оскаржуваних карток відмов вбачається, що вони прийняті на підставі рішень про коригування митної вартості з причин відсутності усіх відомостей та документів.

Водночас, оскільки суд дійшов висновку про надання позивачем достатніх документів для визначення митної вартості та відсутності у наданих документах розбіжностей, що мали б вплив на правильність визначення митної вартості позивачем, а рішення про коригування митної вартості визнано протиправними, скасуванню підлягають картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, заповнені на підставі оскаржуваних рішень.

Таким чином, позивач надав митному органу всі наявні у нього та достатні документи, необхідні для визначення митної вартості товару. Натомість відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору.

Суд наголошує, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що надані декларантом документи містять істотні розбіжності, в них наявні ознаки підробки, або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Натомість наявність інформації про те, що ідентичні або подібні товари оформлено у митному відношенні іншими особами за вищою митною вартістю не може бути єдиною та достатньою підставою для витребування додаткових документів та відмови у прийнятті заявленої позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Тому висновки відповідача щодо наявності розбіжностей в документах є необґрунтованими.

Також суд зазначає, що відповідачем в рішеннях про коригування митної вартості не було обґрунтовано, яким чином вказані нібито «розбіжності» впливають на митну вартість товару чи її складових.

У зв`язку із чим, суд вважає, що позивачем подано для митного оформлення імпортованого товару документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, чітко підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору згідно з вимогами частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України, і в митного органу, враховуючи вищевикладені обставини, не було підстав вимагати у декларанта документи для підтвердження митної вартості та коригувати митну вартість товару за резервним методом.

Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, суд не вбачає розбіжностей у наданих позивачем під час декларування документах.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Отже, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товару відповідачем не наведено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом, що є порушенням ч.2 ст.55 МК України.

Зазначена позиція відповідає висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.01.2020 року у справі №813/5405/15, від 31.01.2020 року у справі №804/7761/16.

Відтак, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Разом з тим, суд зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не можуть базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Таким чином, твердження відповідача щодо непідтвердження декларантом документально відомостей, зазначених в митних деклараціях, також не відповідають дійсності та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надавши оцінку доказам у справі, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, щодо стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано копію договору про надання правової допомоги № б/н від 02.06.2023 року з додатковими угодами від 02.06.2023 року, а також докази сплати правової допомоги у загальному розмірі 50 000,00 грн.

Положеннями ч.5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дана справа розглядалась судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судового засідання. При цьому, дана справа в розумінні ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України віднесена до справ незначної складності.

Враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд дійшов висновку, що заява про стягнення судових витрат по справі підлягає задоволенню в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Крім того, враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, відповідно до ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору в розмірі 46285,90 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 243, 246, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА (вул. Залізнична, буд. 1-Б, каб. 49,м. Луцьк, Волинська область, 43006, код 44324382) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16Б, м. Харків, 61003, ) про визнання протиправними та скасування рішень, карток відмови - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000187/2 від 15.05.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000244 від 15.05.2023 року, прийняті Харківською митницею;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000191/2 від 17.05.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000253 від 17.05.2023 року, прийняті Харківською митницею;

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2023/000196/2 від 24.05.2023 року та картку відмови №UA807200/2023/000273 від 24.05.2023 року, прийняті Харківською митницею.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА (ідентифікаційний код юридичної особи: 44324382; адреса: 43006, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Залізнична, будинок 1-Б, кабінет 49) витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 28132,99 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (ідентифікаційний код юридичної особи: 44017626; адреса: 61003, м.Харків, вул. Короленка, буд. 16Б).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НОВАСФЕРА (ідентифікаційний код юридичної особи: 44324382; адреса: 43006, Волинська область, Луцький район, місто Луцьк, вулиця Залізнична, будинок 1-Б, кабінет 49) витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 15000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (ідентифікаційний код юридичної особи: 44017626; адреса:61003, м. Харків, вул. Короленка, буд. 16Б).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов