Справа № 370/1460/24
Суддя: Білоцька Л. В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2024 р. Справа №370/1460/24

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., із секретарем Хоменко О.В., розглянувши у судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, позивач вказала, що постановою інспектора 1 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Бондаренка Олександра Володимировича (далі - інспектор) від 18.05.2024 року серії ЕНА № 2175530 (далі постанова) про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Відповідно до змісту постанови: « 18.05.2024, 10:37:45, дорога адм. 06 Київ-Чоп 52, водій керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 124 км/год., в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 54 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM TC 0011135, чим порушив п. 12.9.б. ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швид. руху передб. знакам 3.29, 3.31, 30.3».

Так, при винесені інспектором постанови позивачу, як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності не роз`яснено права і обов`язки, передбачені ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, у зв`язку з чим остання позбавлена можливості належним чином скористатися своїми правами, у тому числі, послугами адвоката, чим порушено конституційне право на захист ОСОБА_1 .

За таких обставин та з урахуванням правової позиції наведеної у Постанові Верховного Суду України від 18 лютого 2020 року у справі 524/9827/16-а, інспектор порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови від 18.05.2024 року серії ЕНА № 2175530 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Окрім того, інспектор під час розгляду справи та прийнятті відповідного рішення про вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, не надав належних і допустимих доказів його вчинення, а лише в усній формі повідомив водію ОСОБА_1 , що швидкість керованого нею автомобіля встановлена за допомоги вимірювального приладу «ТruСam TC 0011135» і становила 124 км/год. При цьому, інспектор зазначеного приладу при собі не мав, відповідну фіксацію швидкості руху автомобіля позивачу для огляду не надав, зазначивши, що вищевказаний прилад перебуває у іншого інспектора патрульної поліції, після чого надав позивачу копію оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення. Разом з тим, позивачу не надано можливості надати пояснення по справі, висловити власну позицію з приводу обставин події з їх одночасною фіксацією у матеріалах справи про адміністративне правопорушення тощо.

Крім того позивач посилалася на те, прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху. Отже, працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках. Таким чином, контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки вказане обумовлено у ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці, а прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Тому позивач просила: скасувати постанову інспектора 1 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Бондаренка Олександра Володимировича від 18.05.2024 року серії ЕНА № 2175530 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 03.06.2024 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, яке призначено на 10.06.2024 року. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву на позов відповідно до ст. 162 КАС України. В подальшому судовий розгляд справи відкладено на 19.06.2024 року.

Ухвалою суду від 19.06.2024 року замінено первісного відповідача - Головне управління Національної поліції в Київській області на належного відповідача Департамент патрульної поліції, встановлено строк для подачі відзиву. Судовий розгляд справи відкладено на 30.07.2024 року.

У судове засідання 30.07.2024 року належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися.

Від представника позивача адвоката Пархоменка В.В. надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутність та про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

У встановлений судом строк відповідач Департамент патрульної поліції подав відзив, в якому заперечуючи викладені позивачем у позові обставини, вказав, що позовні вимоги позивача є незаконними, безпідставними та необґрунтованими, оскільки останній не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того не надав доказів порушення процедури розгляду справи, подав докази, які на його думку спростовують викладені позивачем обставини у позові. Таким чином, просив відмовити позивачу в задоволенні його позову в повному обсязі.

30.07.2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення, згідно яких вказав, що після ознайомлення з доданим до відзиву відеозаписом виникла необхідність у наданні додаткових пояснень щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, а саме вказав, що інспектор патрульної поліції під час винесення оскаржуваної постанови, в порушення вимог ст. 268 КУпАП, п. 9 розділу III Інструкції, недотримався встановленої процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, не надав водію ОСОБА_1 доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а обмежився лише усним повідомленням про встановлену швидкість керованого останньою транспортного засобу, що становила 124 км/год. Зазначені обставини підтверджується доданим до відзиву відеозаписом. На підставі викладеного, враховуючи порушення відповідачем встановленого законом порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що оскаржувана постанови є протиправною, підлягає скасуванню, а справа закриттю, тому просив суд ухвалити рішення яким повністю задовольнити заявлені позовні вимоги.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

Постановою інспектора 1 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Бондаренка Олександра Володимировича від 18.05.2024 року серії ЕНА № 2175530 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн. Відповідно до змісту постанови: « 18.05.2024, 10:37:45, дорога адм. 06 Київ-Чоп 52, водій керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 124 км/год., в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год., чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 54 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TRUCAM TC 0011135, чим порушив п. 12.9.б. ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швид. руху передб. знакам 3.29, 3.31, 30.3».

Вирішуючи вимоги за даним адміністративним позовом, суд керується наступним.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 12.9.б. ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. ст. 33, 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пунктів 1 та 2 Розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395 (далі Інструкція) розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів.

Як передбачено ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Заперечуючи викладені позивачем обставини у позові відповідач додав до відзиву на підтвердження своїх посилань копії наступних документів: фото транспортного засобу позивача, сертифікат про затвердження типу засобів вимірювалюної техніки № UA-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 року, експертний висновок Трукам, схему організації дорожнього руху, свідоцтво про повірку Трукам ТС001135, відеозапис моменту зупинки транспортного засобу позивача, лист УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ.

Проте, дослідивши вказані документи, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а надані докази в сукупності не підтверджують законності та обґрунтованості винесеної оскаржуваної постанови.

Щодо посилання відповідача у відзиві на те, що позивач не надала суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, суд зазначає, що обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а викладені позивачкою у позові обставини тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач не довів правомірність своїх дій в частині притягнення позивача до відповідальності за порушення вказаних вище пунктів ПДР України, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ст. 139 КАС України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 взводу 1 роти УПП батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Бондаренка Олександра Володимировича від 18.05.2024 року серії ЕНА № 2175530 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає у сумі 1700,00 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, у провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30.07.2024 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Департамент патрульної поліції: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя Л.В. Білоцька