Справа № 380/514/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2024 рокусправа № 380/514/24
місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області , місцезнаходження: 81110, Львівська область, с. Зимна Вода, вул.Шухевича, 83, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду земельної ділянки терміном на 20 (двадцять) років орієнтовною площею 0,5 га (нуль цілих п`ять десятих гектара), Кадастровий номер :04:000:0312) для ведення городництва;

- зобов`язати Зимноводівську сільську раду Львівського району Львівської області надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду терміном на 20 (двадцять) років орієнтовною площею 0,5 га (нуль цілих п`ять десятих гектара), Кадастровий номер :04:000:0312 для ведення городництва.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 звернувся до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області в інтересах довірителів (серед яких - ОСОБА_1 ) із клопотанням про надання дозволу довірителям на виготовлення проектів землеустрою для відведення в оренду земельних ділянок терміном на 20 (двадцять) років орієнтовною площею 0,5 га (нуль цілих п`ять десятих гектара) для городництва, на кожного з них окремо, (Кадастровий номер :04:000:0312) за графічними матеріалами. Однак, станом на момент звернення до суду із вказаним позовом відповідач не розглянув клопотання позивача, на офіційному веб- порталі ради відсутня інформація щодо розгляду клопотання позивача, жодної кореспонденції щодо результатів розгляду клопотання на адресу позивача не надходило.

31.01.2024 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що згідно з статею 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Відповідно до статті 5 Закону України «Про звернення громадян» звернення може бути усним чи письмовим. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). Згідно з статею 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Крім цього позивач не представив достатніх доказів на підтвердження факту отримання сільською радою його клопотань, зокрема, повідомлення про одержання електронного документа. Наданий позивачем скріншот ніяким чином не підтверджує факт надсилання саме клопотання, яке стосується предмету спору.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 16.01.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 10.06.2024 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 01.08.2024 суд продовжив розгляд справи.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

ОСОБА_2 звернувся до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області в інтересах довірителів (серед яких - ОСОБА_1 ) із клопотанням про надання дозволу довірителям на виготовлення проектів землеустрою для відведення в оренду земельних ділянок терміном на 20 (двадцять) років орієнтовною площею 0,5 га (нуль цілих п`ять десятих гектара) для городництва, на кожного з них окремо, (Кадастровий номер :04:000:0312) за графічними матеріалами.

Однак, станом на момент звернення до суду із вказаним позовом відповідач не розглянув клопотання позивача, на офіційному веб-порталі ради відсутня інформація щодо розгляду клопотання позивача, жодної кореспонденції щодо результатів розгляду клопотання на адресу позивача не надходило.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Стаття 14 Конституції України визначає, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, згаданим та іншими законами до їх відання.

Пункт 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У свою чергу, частина перша статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Відповідно до частини другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Згідно з частинами першою, другою статті 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Частина перша статті 122 ЗК України передбачає, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин, згідно із пунктами "а", в" частини першої статті 12 ЗК України, належить розпорядження землями комунальної власності територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Таким чином, до повноважень відповідача належить розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передача таких земельних ділянок у власність або користування у порядку, передбачених статтями 118, 123 ЗК України.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульований статтею 123 ЗК України.

Згідно із частиною першою статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (абзац перший частини другої статті 123 ЗК України).

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 згаданого Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею (абзац другий частини другої статті 123 ЗК України).

Частина третя статті 123 ЗК України визначає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

Порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність чи оренду громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: - звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 ЗК України; затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Аналіз згаданих правових норм свідчить про те, що фізичні особи на підставі клопотання, до якого додані графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, мають право отримати у власність земельні ділянки комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування, прийнятим у місячний строк, про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що ухвалою від 10.06.2024 позовна заява залишена без руху у зв`язку з відсутністю належних доказів отримання відповідачем клопотання про надання дозволу на виготовлення проекта із землеустрою в інтересах ОСОБА_1 від 06.09.2023. Проте ні позивач, ні його представник жодних доказів на вимогу суду не подали.

З доданих позивачем до позовної заяви електронних доказів неможливо встановити отримання відповідачем клопотання про надання дозволу на виготовлення проекта із землеустрою в інтересах ОСОБА_1 від 06.09.2023, оскільки з першого долученого знімку з системи Gmail можна встановити лише той факт, що 06.09.2023 від ОСОБА_2 відправлено на електронну пошту Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області "Клопотання 2" без жодної можливості встановити зміст листа. Разом з тим, з другого долученого знімку з системи Gmail можна встановити лише той факт, що 06.09.2023 ОСОБА_2 просить Зимноводівську сільську раду Львівського району Львівської області підтвердити отримання ZIP-архіву з назвою "Клопотання Городництво" без жодної можливості встановити зміст клопотання та в чиїх інтересах його було подано.

Як зазначає відповідач у відзиві, письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

Згідно із статею 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Враховуючи викладені правові норми відповідач повідомив представника позивача про те, що сільській раді на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 не надходило від ОСОБА_1 чи його представника клопотань про виділення йому земельних ділянок у користування. Сам позивач на другій сторінці позовної заяви зазначає, що жодної кореспонденції від Зимноводівської сільської ради він не отримував.

Крім цього, суд враховує, що позивач та його представник:

- не надали достатніх доказів на підтвердження факту отримання відповідачем клопотань, зокрема, повідомлення про одержання електронного документа. Наданий позивачем скріншот не підтверджує факт надсилання саме клопотання, яке стосується предмету спору у справі;

- на першій сторінці позовної заяви вказує «... я звернувся до Зимноводівської сільської ради про надання дозволу...» без зазначення дати і місяця подання такого клопотання.

З таких підстав, суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо розгляду клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду протиправною відсутня, у зв`язку з недоведенням позивачем факту звернення із відповідним клопотанням до відповідача.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду терміном на 20 (двадцять) років орієнтовною площею 0,5 га (нуль цілих п`ять десятих гектара), Кадастровий номер :04:000:0312 для ведення городництва, суд зазначає таке.

Застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким протиправно відмовив в його задоволенні.

Позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів, які б підтверджували факт звернення до відповідача з відповідним клопотанням, а тому останній як орган місцевого самоврядування в розумінні статті 123 ЗК України, не мав можливості розглянути і проаналізувати клопотання позивача, за результатами чого прийняти рішення або про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або про надання мотивованої відмови.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що підстави для зобов`язання відповідача надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою для відведення земельної ділянки в оренду відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

V. Судові витрати

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу між сторонами судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович