Справа № 420/7888/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7888/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токмілової Л.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» до Одеської митниці, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500130/2024/000002/2 від 19.01.2024p.;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500130/2024/000033;

Ухвалою суду від 18.03.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

02.04.2024 року від представника Одеської митниці надійшло клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 15.04.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді Токмілової Л.М. у відпустці.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» надало всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару. Надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей. Також документи подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту відповідають вимогам ст. 53 Митного кодексу України, є належними, допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей, а тому визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом, а саме за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів здійснено з порушенням вимог митного законодавства. Прийняте відповідачем рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/100088/1 від 09.02.2024 року не містить в собі достатніх, передбачених законом підстав для його прийняття, інспектор зазначає про нібито не можливість визначення митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документів. Прийняте рішення про коригування митної вартості є протиправним та ґрунтується не на законі, а на безпідставних висновках та власних переконаннях контролюючого органу.

21.03.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив, в якому відповідач не погоджується із заявленими вимогами, оскільки під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA64U6 від 19.01.2024 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2024/000002/2 від 19.01.2024. Відтак, зазначені обставини з урахуванням приписів ч. 6 ст. 54 МК України були підставою для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митного органу в митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою особою митною вартістю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

24.04.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю ЕРСАГ УКРАЇНА (надалі ТОВ ЕРСАГ УКРАЇНА/позивач) зареєстровано як юридична особа, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.04.2019 року за №0070025, що підтверджується витягом від 15.10.2020р. та інформаційною довідкою з ЄДРЮОФОПтаГФ.

Позивач веде господарську діяльність по таким видам економічної діяльності, як 47.75 Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах (основний); 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.29 Роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 47.51 Роздрібна торгівля текстильними товарами в спеціалізованих магазинах; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах.

У ході здійснення господарської діяльності позивача 04.09.2023 року між "Eрсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж." (Продавець) та ТОВ "ЕРСАГ УКРАЇНА" (Покупець) укладено контракт № 0409, за умовами якого продавець постачає, а покупець приймає продукцію: косметику, чистячі і миючі засоби: БАДів під фірмовою назвою "ERSAG" виробництва фірми "Eрсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж." та інших структурних підрозділів, що виробляють продукцію торговельної марки "ERSAG" Турецької Республіки, власником Ліцензії якого є Продавець. Продавець надає Покупцю статус офіційного представника на території України продукції торговельної марки "ERSAG", ця угода дії на період воєнного часу в Україні (п.1.1 контракту).

Згідно п.п.1.2, 1.4 контракту з метою виконання п.1.1 цього Договору Продавець зобов`язується передати Товар в кількості та асортименті, замовленому Покупцем, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати його. Кількість і розгорнутий асортимент Товару узгоджується Сторонами на кожну партію Товару.

Пунктами 3.1, 3.2 контракту встановлено, що Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній території функції по маркетингу, реклами та продажу Товару, що поставляється Продавцем. Покупець приймає Товар від Продавця згідно Сторонам за умовою поставки, що вказані в специфікації, що є невід`ємною частиною нього. Ціна кожного Товару буде вказана в комерційних інвойсах та специфікаціях до контракту, які додаються до кожної партії Товарів.

Покупець зобов`язується проводити оплату в міру реалізації товару, в порядку, передбаченому пп.4.5 цього Договору (п.3.4 договору).

Відповідно до п.п.4.3, 4.5 договору поставка Товару Дистриб`ютору здійснюється згідно з умов поставки, що визначено в інвойсах до поставки та специфікаціях до контракту. Участь експедитора (водія-експедитора) в прийманні-передачі товару обов`язкова. Покупець оплачує Товар, поставлений на його адресу з Турції в Україну протягом 180 діб після його отримання, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, згідно його заявок, але не раніше повної реалізації Товару.

Згідно п.4.7 контракту Продавець зобов`язується надати до 50 % дисконт на весь асортимент товарів, що постачаються Покупцю на період дії воєнного стану в Україні.

У вартість, що зазначена у специфікаціях та комерційних інвойсах входить вартість маркування, пакування та пакувальних матеріалів (п.4.8 контракту).

Пунктом 4.9 контракту передбачено, що відповідальність за страхування та навантажувальні роботи покладається на особу, що є відповідальною згідно умов поставки.

Відповідно до п.5.1 контракту кількість, асортимент та ціна Товару, що поставляється Покупцеві, фіксується в специфікаціях до контракту та інвойсах, які формуються відповідно до заявки Покупця.

За приписами п.5.2 контракту якість Товару має відповідати затвердженим в Україні стандартам і підтверджуватись сертифікатами якості та іншими документами, передбаченими чинним законодавством. Документи, які підтверджують якість Товару, Продавець передає Покупцеві у момент передачі партії Товару. Продавець зобов`язується надати разом з кожною партією Товару, яка замовлена Покупцем, такі документи: сертифікат якості; державний реєстр або висновок державної санітарно-гігієнічної експертизи; комерційний інвойс; транспортний документ відповідно до характеру перевезень; сертифікат походження товару; експортна декларація.

12.01.2024 р. сторонами узгоджено кількість, асортимент та ціну товару, що поставляється, на загальну суму 76241,48 дол. США у специфікації № 9.

На підставі контракту та специфікації, продавцем було складено та підписано рахунок-фактуру (інвойс) № ERS005 від 12.01.2023 року.

На виконання умов контракту "Eрсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж." поставлено ТОВ "ЕРСАГ УКРАЇНА" товар.

19.01.2024 року ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» з метою митного оформлення імпортованого товару до Одеської митниці подано митну декларацію №24UA64U6. Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи: рахунок-фактуру (інвойс) від 12.01.2024 р. № ERS005; автотранспортну накладну від 12.01.2024 р. № 772857; сертифікат про походження товару від 12.01.2024 р. № Z 0877585; висновок за результатами дослідження експертного підрозділу Центрального митного управління лабораторних досліджень та експертної роботи від 13.10.2021 р. № 0-0490; довідку про транспортні витрати від 12.01.2024 р. № 1201; специфікацію від 04.09.2024 р. № 9; зовнішньоекономічний договір (контракт) від 04.09.2023 р. № 0409; сертифікат відповідності від 08.11.2021 р. № UA.046.С.00003-21; копію експортної декларації країни відправлення від 12.01.2024 р. № 24352100ЕХ00000378.

На вимогу митного органу декларантом додатково було надано наступні документи: виписку з бухгалтерської документації у вигляді товарних чеків за вересень 2023 року, платіжні доручення та банківські чеки за вересень 2023 року, фірмовий каталог виробника, прайс-лист виробника на 2023 рік, рахунки ТЕО, договір ТЕО №121223 від 12.12.2023 року, договір ТЕО №1-1122/К від 20.11.2023 року, висновок експерта про ціну №20-45/01-2024 від 17.01.2024 року.

Розглянувши подані документи, Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2024/000033 від 19.01.2024 та рішення про коригування митної вартості товарів UA500130/2024/000002/2 від 19.01.2024 року.

Під час здійснення митного контролю правильності визначення митної вартості товарів митним органом було встановлено, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) в декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, як виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного. Також виходячи з п.3.1 зовнішньоекономічної угоди № 0409 від 04.09.2023р. :«Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній в п.1.1. цього договору території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється продавцем» тобто провадять спільну господарську діяльність на території України;

2) печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 12.01.2024 №9 до зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 № 0409 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 № 0409 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки;

3) документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (відомості щодо складових митної вартості задекларованих товарів документально не підтверджені), в інвойсі від 12.01.2024 № ERS005 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем;

4) в наданій до митного оформлення копії експортної декларації країни відправлення № 24352100EX00000378 від 12.01.2024 зазначено відомості про фактуру № V-958/1 від 12.01.2024, яка не надавалась декларантом до митного оформлення та може містити інші відомості щодо вартості товарів або інших складових митної вартості;

5) в інвойсі від 12.01.2024 № ERS005 та специфікації №9 від 12.01.2024 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту;

6) в ЦМР № A №772857 від 12.01.2024 зазначено перевізника ФОП « ОСОБА_1 » в той час як довідка про транспортні витрати №1201 від 12.01.2024 видана ФОП ОСОБА_2 , а жодних договорів на перевезення чи транспортно-експедиційного обслуговування до митного оформлення не надавалося;

7) в описі товару № 17 (гр.31 митної декларації) та згідно специфікації № 9 від 12.01.2024 зазначено виробника товару ERSAG END.VE KIM. TEM.KOZ URUN PAZ. TUR. SAN. Ve TIC. LTD. STI, в той час, як в електронному інвойсі зазначено виробником товару - BITKISEL SAG GIDA TAR HAYV LAB. INS.SAN TIC.LTD STI.

Вважаючи протиправним та необґрунтованим Рішення про коригування митної вартості, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що правовідносини, що виникли між сторонами у даній адміністративній справі, врегульовано нормами Митного кодексу України (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, п. 24 ст.4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень Митного кодексу України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Частиною першою статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною дев`ятою статті 58 МК України передбачено, що розрахунки при застосуванні методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню, а отже, враховуючи вищевикладені обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, органи доходів і зборів мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Відповідач в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості зазначив, що подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Проте суд не погоджується з зазначеними висновками відповідача.

Наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом визначення митної вартості та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі № 803/3649/15.

Стосовно твердження митного органу щодо пов`язаності продавця та покупця, суд зазначає наступне.

Пунктом 1.1 контракту від 04.09.2023 р. № 0409 передбачено, що Продавець постачає, а Покупець приймає продукцію: косметику, чистячі і миючі засоби: БАДів під фірмовою назвою "ERSAG" виробництва фірми "Eрсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж." та інших структурних підрозділів, що виробляють продукцію торговельної марки "ERSAG" Турецької Республіки, власником Ліцензії якого є Продавець. Продавець надає Покупцю статус офіційного представника на території України продукції торговельної марки "ERSAG", ця угода дії на період воєнного часу в Україні.

Згідно п.1.2 контракту з метою виконання п.1.1 цього Договору Продавець зобов`язується передати Товар в кількості та асортименті, замовленому Покупцем, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати його.

Пунктом 3.1 контракту встановлено, що Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній території функції по маркетингу, реклами та продажу Товару, що поставляється Продавцем.

Пунктами 3.12, 3.14 встановлено, що Покупець і Продавець можуть спільно проводити на території, визначеній цим Договором, заходи, спрямовані на рекламу та інформування потенційних споживачів про особливості, якість і ціну Товару Компанії. Покупець робить все можливе для того, щоб забезпечити продаж продукції кінцевому споживачеві в найкращому вигляді до закінчення терміну придатності.

Відповідно до п.6.1 контракту Покупець здійснює продаж Товару шляхом створення власних торгових мереж, укладення договорів на поставку Товару з покупцями, із залученням агентів для розповсюдження Товару. При укладенні договорів з покупцями Покупець діє від свого імені і за свій рахунок.

Вищевикладене свідчить про те, що схожість назв продавця та покупця по даному контракту - це умови самої угоди, з метою розповсюдження товару на території України для його швидкої реалізації (продажу) через торгівельні мережі із залученням агентів для розповсюдження товару, а не зв`язок який впливає на митну вартість.

Суд зауважує, що ані в оскаржуваному рішенні, ані у відзиві на позовну заяву відповідач не навів жодного обґрунтування впливу взаємозв`язку між позивачем та продавцем на вартість товару. Митним органом лише допущено припущення наявності такого взаємозв`язку, однак не доведено його впливу на митну вартість товару.

У той же час доведення впливу пов`язаності між продавцем та покупцем на ціну товару має відбуватися з урахуванням положень міжнародного договору - Угоди про застосування статті VІІ Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, за змістом якої саме митним органом мають бути здійсненні дії для перевірки відсутності впливу та надано декларанту право відповіді, в іншому випадку митна вартість має бути прийнята за заявленим методом.

Стосовно операцій, визначених ч.18 ст.58 МК України, то міжнародний договір виходить з того, що це є альтернативним, іншим, а не імперативним та незмінним, засобом встановлення прийнятності ціни та лише надає можливість імпортеру показати прийнятність ціни за своєю ініціативою без проведення перевірки контролюючим органом.

Таким чином, обов`язок доведення того, що пов`язаність між продавцем та покупцем вплинула на митну вартість задекларованого товару, покладається на митний орган. У разі якщо митний орган не справляється з цим обов`язком, то необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у ч.12 ст.58 МК України, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постановах від 31.01.2018 р. у справі № 813/7272/13-а, від 05.12.2019 р. у справі № 826/3102/16, від 06.02.2020 р. у справі № 826/24776/15, від 11.05.2020 р. у справі № 826/4829/16.

Оскільки відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено вплив пов`язаності позивача та продавця на ціну товару, а зроблено лише припущення про можливий влив, то суд вважає їх безпідставними.

З приводу тверджень відповідача стосовно того, що печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 12.01.2024 № 9 до зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 р. № 0409 печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на зовнішньоекономічному договорі (контракті) від 04.09.2023 р. № 0409 відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що наявна в матеріалах справи специфікація від 12.01.2024 р. № 9 до зовнішньоекономічного договору від 04.09.2023 р. № 0409 містить всі необхідні реквізити, в тому числі підписи уповноважених осіб продавця та покупця, а також печатки продавця та покупця. Інформація, числові дані, які відображені у специфікації від 12.01.2024 р. № 9, відповідають інформації, вказаній у інвойсі від 12.01.2024 р. № ERS005, МД від 19.01.2024 р. № 23UA764U6 та заявленій декларантом митній вартості. Ідентичність печатки вказує на її оригінальність, а не навпаки на підроблення, як вказує відповідач. Розміщення печатки на документі не може слугувати підставою для висновку, що такі документи підроблені.

Як зазначив позивач, специфікація від 12.01.2024 р. № 9 була скерована декларантом позивача, що є технічною вимогою для надання документа до митного оформлення. Під час митного оформлення митна декларація обмежена в якості та розмірі, у зв`язку з цим її необхідно обробити (зменшити розмір файлу), щоб це документ мав необхідний розмір для надіслання його митниці під час митного оформлення.

Враховуючи вказане, суд погоджується з доводами позивача, що зауваження стосовно застосування графічних редакторів та ознак підробки є суб`єктивним судженням відповідача, які жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товарів.

Окрім цього, товаросупровідні документи мають відповідні кодові позначки (qr-коди), які дають змогу пересвідчитись в їх автентичності.

Стосовно ненадання документів щодо витрат на пакування, маркування, завантаження, страхування, суд зазначає наступне.

Згідно п.4.8 контракту від 04.09.2023 р. № 0409 у вартість, що зазначена у специфікаціях та комерційних інвойсах, входить вартість маркування, пакування та пакувальних матеріалів.

Відповідно до інвойсу від 12.01.2024 р. № ERS005 умови поставки FCA DENIZLI.

Згідно Правил Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів. в національній та міжнародній торгівлі) FCA (...named place) англ. Free Carrier, або Франко перевізник (назва місця) - термін, який означає, що продавець доставить вантаж, який пройшов митне очищення, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця. При FCA поставка вважається здійсненою, а) якщо названим місцем поставки є площі продавця: коли товар завантажений на транспортний засіб, наданий перевізником, що призначений покупцем, чи іншою особою, що діє від імені останнього; б) якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем або обраної продавцем, нерозвантаженим з транспортного засобу продавця. Продавець зобов`язаний нести всі витрати, пов`язані з товаром, до моменту здійснення його поставки.

Відповідно до ст.А9 Правил Інкотермс 2010 щодо FCA продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити упаковку товару, за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі зазвичай прийнято відвантажувати вказаний у договорі товар без упаковки. Продавець може упакувати товар таким чином, як це необхідно для його перевезення, якщо тільки покупець до укладення договору не повідомить продавця про специфічні вимоги до упаковки.

З викладеного слідує, що як за умовами контракту, так і за умовами поставки FCA обов`язок пакування покладається на постачальника товару та при поставці товару витрати з пакування, маркування включено до вартості товару.

Окрім того, відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37 "Процедура митної декларації" має бути зазначено "ZZ32", в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої декларантом, зазначено "ZZ00" (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

З поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на маркування, упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на маркування, пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару.

Таким чином, в даному випадку вартість маркування, пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару, оскільки вони вже включені постачальником до вартості товару.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 22.01.2019 р. у справі № 815/6794/17, від 18.12.2019 р. у справі № 160/8775/18, від 06.02.2020 р. у справі № 520/10709/18, від 16.07.2020 р. у справі № 804/3632/17, від 17.01.2023 р. у справі № 0440/5532/18, від 07.02.2023 р. у справі № 815/6775/17, від 21.03.2023 р. у справі № 815/5817/17.

Доводи відповідача про ненадання до митного оформлення документів щодо витрат на завантаження, страхування суд також відхиляє, оскільки митному органу надавалася довідка про транспортні витрати від 12.01.2024 р. № 1201, в якій відображено вартість перевезення, в яке ввійшла вартість вантажно-розвантажувальних робіт, та зазначено, що страхування товару не здійснювалося.

Щодо ненадання до митного оформлення фактури № V-958/1 від 12.01.2024, яка зазначена в копії митної декларації країни відправлення, то суд зазначає, що ця фактура формується у ТРS розшифровується як "TEK PENCERE SISTEM", що в перекладі означає "система єдиного вікна", та є документом, який формується як внутрішній при проведенні митних процедур в країні відправлення, а тому не може надаватися покупцю, у зв`язку з чим декларант не має можливості надати такий документ митному органу. В той же час у графі 44 копії митної декларації країни відправлення № 24352100EX00000378 від 12.01.2024 року вказані реквізити рахунку-фактури від 12.01.2024 р. № ERS005 та зовнішньоекономічного контракту від 04.09.2023 р. № 0409.

Твердження відповідача про те, що в інвойсі від 12.01.2024 № ERS005 та специфікації від 12.01.2024 р. № 9 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту, суд не бере до уваги, так як за умовами контракту від 04.09.2023 р. № 0409 сторони погодили дисконт (знижку) 50 % на весь асортимент товарів, що постачаються покупцю на період воєнного стану в Україні, на підставі чого було виписано інвойс від 12.01.2024 № ERS005. Суд зазначає, що наявність чи відсутність у рахунку-фактурі чи специфікації відомостей про дисконт (знижку) не може бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Щодо ненадання до митного оформлення документів на перевезення з ФОП ОСОБА_1 , то суд зауважує, що 20.11.2022 р. між ТОВ "ЕРСАГ УКРАЇНА" (Клієнт) та ФОП ОСОБА_2 (Експедитор) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 1-1122/К, відповідно до якого Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується організувати за рахунок Клієнта транспортно-експедиторське обслуговування (ТЕО), перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг за погодженням (п.1.1 договору).

Згідно п.1.2 договору умови перевезення, вид і найменування вантажу, вид транспорту, розмір плати Експедиторові, пункти відправлення та призначення, а також інші умови, пов`язані з виконанням цього Договору, встановлюються за угодою Сторін і оформлюються Заявками по формі, погодженій Сторонами в додатку № 1 до цього Договору.

Відповідно до пп.2.2.1 п.2.2 договору Експедитор має право укладати від свого імені договори та інші угоди з транспортними, експедиторськими та ін. організаціями для виконання своїх зобов`язань за цим договором.

Пунктом 4.5 договору передбачено, що Експедитор після надання послу (виконання відповідної заявки) складає акт виконаних робіт і надає його Клієнтові. Крієнт протягом 5 календарних днів з моменту отримання Акту виконаних робіт повинен підписати його, завірити печаткою і відправити Експедитору, або надати протягом п`яти робочих днів мотивовану відмову. Після закінчення зазначеного терміну послуги вважаються наданими належним чином, а Акт виконаних робіт вважається прийнятим, підписаним сторонами і підлягає оплаті без заперечень.

Згідно п.4.10 договору Експедитор оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб на користь, з коштів, за рахунок і за дорученням Клієнта (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб). Кошти, що надходять на рахунок Експедитора від Клієнта, не переходять у його власність і не є виручкою, а вважаються транзитними для подальшої оплати перевезення та інших послуг третіх осіб (портів, перевізників, брокерів, експедиторських організацій тощо). У власності Експедитора залишається виключно експедиторська винагорода, розмір якої підлягає оподаткуванню у порядку, визначеному законодавством. Дана умова договору не вимагає додаткового підтвердження документами Перевізника або інших осіб.

Тобто, за умовами договору ФОП ОСОБА_2 з метою виконання зобов`язань з перевезення належного позивачу вантажу може залучати до перевезення третіх осіб. При цьому, вартість перевезення узгоджується актом виконаних робіт.

На виконання умов цього договору ФОП ОСОБА_2 було забезпечено здійснення перевезення вантажу позивача з м.Денізлі (Туреччина) - п/п Орлівка (Україна), витрати на цьому маршруті склади 154500 грн., що підтверджується довідкою про транспортні витрати від 12.01.2024 р. № 1201.

23.12.2023 р. складено акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 0009, згідно якого ФОП ОСОБА_2 надано позивачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 231470 грн.

Окрім цього, 20.11.2023 р. між ФОП ОСОБА_2 (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір про транспортно-експедиційні послуги № 100123-К, за умовами якого Замовник зобов`язується надати для перевезення вантажі, а Виконавець зобов`язується організувати перевезення їх автомобільним транспортом у міжміському та/або місцевому сполученні, міжнародному сполученні, за узгодженими маршрутами у визначені місця призначення та в строки, і передати одержувачам.

Відповідно до п.1.3 договору Виконавець виконує перевезення вантажів за цим Договором шляхом надання транспортно-експедиційних послуг щодо організації перевезень самостійно та/або із залученням третіх осі (інших перевізників).

На виконання умов цього договору ФОП ОСОБА_1 надано послуги з перевезення вантажу на загальну суму 186000 грн.

З вищенаведеного слідує, що саме ФОП ОСОБА_2 , із залученням ФОП ОСОБА_1 , забезпечено здійснення перевезення вантажу ТОВ "ЕРСАГ УКРАЇНА" як за кордоном, так і на території України. Обґрунтованих доводів того, яким чином, за вказаних умов, залучення перевізником позивача третьої особи до перевезення для виконання договору від 20.11.2022 р. № 1-1122/К мало вплив на вартість перевезення, відповідачем не надано. Натомість надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про вартості перевезення, і не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Суд критично ставиться до тверджень відповідача стосовно того, що в описі товару № 17 (гр.31 митної декларації) та згідно специфікації № 9 від 12.01.2024 зазначено виробника товару ERSAG END.VE KIM. TEM.KOZ URUN PAZ. TUR. SAN. Ve TIC. LTD. STI, в той час, як в електронному інвойсі зазначено виробником товару - BITKISEL SAG GIDA TAR HAYV LAB. INS.SAN TIC.LTD STI та зазначає наступне.

Компанія ERSAG END.VE KIM. TEM.KOZ URUN PAZ. TUR. SAN. Ve TIC. LTD. STI та компанія BITKISEL SAG GIDA TAR HAYV LAB. INS.SAN TIC.LTD STI є структурними підрозділами однієї організації, відповідно доводи відповідача є необґрунтованими.

Крім того, відповідачем не вказано яким саме чином вказані розбіжності впливають на визначення митної вартості товару.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої ТОВ "Ерсаг Україна" митної вартості товару судом не встановлено.

Поряд з цим, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані декларантом для митного оформлення товару. При цьому надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не тільки не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Суд звертає увагу, що лише у разі встановлення митним органом невідповідності числових значень складових митної вартості товару в документах, які підтверджують митну вартість товарів, митний орган має право вимагати від декларанта надання додаткових документів для встановлення дійсної митної вартості товару.

При цьому, окремі недоліки в оформленні документів не є підставою для не прийняття зазначених документів для підтвердження митної вартості товарів.

Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів від 19.01.2024 р. № UA500130/2024/000002/2 не відповідає ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність рішення про коригування митної вартості товарів від 19.01.2024 р. № UA500130/2024/000002/2, то і прийнята на його підставі картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 19.01.2024 р. № UA500130/2024/000033 також є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд також вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 15296,98 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 194, 205, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРСАГ УКРАЇНА" (65080, м.Одеса, вул.Космонавтів, буд.24, кв.45, ) до Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500130/2024/000002/2 від 19.01.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500130/2024/000033.

Стягнути з Одеської митниці (65078, м.Одеса, вул.Лип Івана та Юрія, буд.21-А, ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРСАГ УКРАЇНА" (65080, м.Одеса, вул.Космонавтів, буд.24, кв.45, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 15296,98 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.