Справа № 935/1888/24
Суддя: Янчук В. В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1888/24
Провадження № 2-а/935/15/24
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Янчук В.В.

зі секретарем судових засідань - Кумечко С.М.,

за участі сторін:

представника позивача - Василевської О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувсь до суду з вказаним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2382262 від 13.06.2024.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 13 червня 2024 року постановою працівника поліції серії ЕНА № 2382262 позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп. Відповідно до змісту постанови, позивач керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії С1, чим порушив п.2.1.а ПДР Україи.

З вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, притягнення до адміністративної відповідальності є безпідставним, постанова у справі є необгрунтованою у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, зокрема, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 власником транспортного засобу ГАЗ 1991 року випуску, повною вагою 6900 кг. є ОСОБА_2 . Зважаючи на технічні характеристики вказаного транспортного засобу, для керування ним необхідним є наявність посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «С1», що застосовується для призначених для перевезення вантажів, автомобілів, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів (пункт 2.13 ПДР). На дату винесения постанови, транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 18.10.2016 TCЦ 1845 та дійсне до 18.10.2046. У відмітках про відкриття та дію категорій зазначено, що категорії «А», «В» відкриті 28.07.2011 року, категорія «С» відкрита 30.06.2011 категорія «ВЕ», «СЕ» відкриті 18.10.2016 р.

За приписами пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.03.2022 №184 «Деякі питания допуску водіїв до керування транспортними засобами» установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "С", "С1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "В". Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введений воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався. Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.05.2024 № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 год 30 хв 14.05.2024 року строком на 90 діб.

Таким чином, станом на 13.06.2024 в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований, а тому позивач, маючи посвідчення водія транспортних засобів категорії «В», «С», мав право керувати транспортним засобом категорії «С1».

Головне управління Національної поліції в Житомирській областідо суду подали відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до відзиву, 13.06.2024 року о 12.58 год в м. Коростишів по вул. В. Чорновола, керуючи транспортним засобом ОСОБА_1 не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії С1, чим порушив п.2.1.а ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, працівником поліції було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 126, КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Отже, водій при керуванні автомобілем (т/з) зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України. В даному випадку Позивач порушив ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - Правила). Згідно з п. 2.1 "а" Правил водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. У відповідності до постанови КМУ № 348 від 22.03.2022 "Про внесення зміни до постанови КМУ від 03.03.2022 № 184" у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "С", "С1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "В". В той же час підпунктом 3 пункту 1 постановою КМУ № 360 від 25 березня 2022 року "Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях" встановлено, що право на керування транспортними засобами категорії "С1" надається особам, які мають посвідчення водія категорії "В" і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії "С1". Таким чином, постанова КМУ № 360 від 25.03.2022 доповнює постанову КМУ № 348 від 22.03.2022 в частині права на керування транспортним засобом категорії "С1" особою, яка має посвідчення водія категорії "В", встановивши тим самим вимоги до водія. Позивач не надав доказів, що він має навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу та пройшов перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склав практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії "С1". При перегляді відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що водій не заперечував порушення ним правил дорожнього руху, а саме відсутність у нього посвідчення водія категорії «С1». Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, що допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь яких доказів наявності таких дій суду не надано. Оскаржувана постанова винесена в межах повноважень, в порядку та в спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з врахуванням всіх обставин справи.

Представником позивача адвокатом Василевською О.А. подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначила, що норми постанови КМУ №348 від 22.03.2022 р. в частині допуску в період дії воєнного стану особи до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України, які мають посвідчення водія категорії В є чинними, до них не внесено змін та доповнень, а положення постанови №360 КМУ регулюють питання підготовки та отримання права керування категорією С1 та ніякими чином не є доповнення до постанови №348.

Процесуальні дії у справі.

Згідно ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

У судовому засіданні представник позивача Василевська О.А., позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з мотивів та доводів, що викладені в позові та просила їх задовольнити. Зазначила, що, в період дії воєнного стану позивач мав право керувати транспортним засобом маючи посвідчення водія категорії «В» .

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Житомирській областіу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, просили відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а розгляд справи здійснювати за відсутності їх представника.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2382262 від 13.06.2024 року ОСОБА_1 о 12.58 год в м. Коростишів по вул. В. Чорновола, керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії С1, чим порушив п.2.1.а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.27).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Приписами п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року та ст. 222 КУпАП встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі та розглядає справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ст. 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, в тому числі і передбачених статтями 124-1 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1"а" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п.2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч.2 ст.126 КАС України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Згідно ст.251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як встановлено судом, на момент притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, він мав посвідчення водія НОМЕР_2 керування транспортними засобами категорії «А», «В», «С» «ВЕ», «СЕ».

Постановою Кабінету Міністрів України №184 від 03 березня 2022 року про «Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами», доповнено пунктом 1-1 згідно з постановою КМУ №348 від 22.03.2022 року, установлено, що у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії "C", "C1" на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії "B".

Підпунктом 3 пункту 1 постановою КМУ № 360 від 25 березня 2022 року "Деякі питання підготовки та допуску водіїв до керування транспортними засобами в період дії воєнного стану на території України або окремих її місцевостях" встановлено, що право на керування транспортними засобами категорії "С1" надається особам, які мають посвідчення водія категорії "В" і навички керування транспортними засобами відповідної категорії більше 3-х років протягом останнього часу, пройшли перепідготовку з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та склали практичний іспит на право керування транспортними засобами категорії "С1".

Указом Президента №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема згідно Указу Президента №271/2024 від 06.05.2024, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 строком на 90 діб.

Отже, станом на 13 червня 2024 року в Україні діяв правовий режим воєнного стану, який до цього часу не припинений і не скасований.

Так, відповідачем не було перевірено та не надано відповідних доказів щодо недотримання позивачем, як водієм, визначених зазначеною постановою наведених критеріїв. Тобто, не встановлено відсутності у позивача навичок керування транспортними засобами категорії "В" більше 3-х років протягом останнього часу, не проходження позивачем перепідготовки з практичного керування транспортними засобами за встановленими програмами та складанням практичного іспиту на право керування транспортними засобами категорії "С1", оскільки до адміністративної відповідальність за порушення п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України не може бути притягнуто водія транспортного засобу (категорія "С1"), який має водійське посвідчення з категорією "В" та яким дотримано вимог пп.3 п.1 постанови КМУ №360 від 25.03.2022.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, щодо недотримання позивачем вимог пп.3 п.1 Постанови КМУ №360 від 25.03.2022, оскільки відповідно до змісту оскаржуваної постанови посилання відповідача на порушення зазначеної норми - відсутнє, за виключенням загальної констатації факту порушення позивачем п.2.1 "а" ПДР України.

Згідно ст.18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Отже, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, з підстав не дотримання відповідачем вимог закону, а саме ст.ст.245,251,280 КУпАП, то б то, без повного та всебічного з`ясування відповідачем обставин адміністративної справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

На підставі вищевикладеного, постанову серії ЕНА №2382262 від 13.06.2024 року слід скасувати, а справу надіслати до посадової особи, яка її склала, для нового розгляду.

За вказаних обставин, не підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення коштів в сумі 3400 грн, з відповідача на користь позивача, оскільки є похідною вимогою від вимог про скасування постанови в межах притягнення до відповільності за ч. 2 ст. 126 КУпАП .

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн., відповідно до квитанції від 19.06.2024 року. Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскільки суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині скасування постанови, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 72, 205, 246, 255, 286 КАС України, ст. ст. 247, 280,285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА №2382262 від 13.06.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 зач. 2 ст. 126 КУпАп - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення направити на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повне рішення суду складено: 29 липня 2024 р.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,. місце проживання: АДРЕСА_1 реєстраційна картка платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, місцезнаходження: вул.Старий бульвар,5/37, м. Житомир, 10008, .

Суддя В.В. Янчук.