Справа № 520/7079/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 р. Справа № 520/7079/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., м. Харків, повний текст складено 21.05.24 по справі № 520/7079/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у відмові призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за пунктом а) ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ та пунктом а) ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років за пунктом а) ч. 1 ст. 12 Закону №2262-ХІІ та пунктом а) ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ; визнати протиправним та скасувати рішення про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від Національної поліції України ОСОБА_1 прийняте Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 14.02.2024, яким було відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за п. а) ч. 1 ст. 12 та п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», від Національної поліції України ОСОБА_1 від 14.02.2024, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі (подання уповноваженого органу від 07.02.2024, надійшло на адресу Головного управління 08.02.2024), необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років. Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 календарних років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, то позивач не має права на призначення пенси за вислугу років на умовах пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ. Стверджує, що вказана правова позиція також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена, в постановах від 11.09.2023 року у справі №480/4827/22, від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, від 15.09.2023 у справі № 380/10714/22, від 18.10.2023 у справі № 360/17/23.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 27.04.2010 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справі, а з 07.11.2016 по 01.07.2022 - в Національній поліції України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 29.06.2022 №307 о/с згідно з Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» позивача звільнено за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) з 01.07.2022.

Наказом Головного управління Національної поліції України від 09.07.2022 № 318 о/с пункт наказу Головного управління Національної поліції України від 29.06.2022 №307 о/с доповнено таким змістом: стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки 22 роки 04 міс. 28 дні, у пільговому обчисленні 03 роки 03 міс. 14 дні, у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 22 роки 04 місяці 28 дня.

Наказом Головного управління Національної поліції України від 17.08.2022 №374 о/с внесено зміни до пункту наказу Головного управління Національної поліції України від 09.07.2022 №318 о/с в частині обчислення стажу роботи в поліції, а саме: стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки 23 роки 04 міс. 28 дні, у пільговому обчисленні 03 роки 03 міс. 14 дні, у календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби 23 роки 04 місяці 28 дня.

Згідно з розрахунком вислуги років для призначення пенсії майору поліції, старшому інспектору - черговому чергової частини сектору моніторингу Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 , вислуга років для призначення пенсії на 01.07.2022 становить 26 років 08 місяців 12 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні - 23 роки 04 місяці 28 днів; час служби в пільговому обчисленні - 03 роки 03 місяці 14 днів.

Позивач через свого представника звернувся до Головного управління Національної поліції в Харківській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років, однак 29.11.2022 отримав відмову у направленні матеріалів до ГУ ПФУ в Харківській області для призначення пенсії, з посиланням на відсутність необхідної вислуги років у календарному обчисленні.

Вважаючи протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №520/1283/23, яке набрало законної сили 24.10.2023, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у підготовці та направленні матеріалів до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення пенсії позивачу на підставі п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ та п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України №2262-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області матеріали для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ та п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України №2262-ХІІ. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

На виконання вищевказаного рішення суду Головним управлінням Національної поліції в Харківській області 07.02.2024 підготовлено та надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подання для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Управлінням пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про розгляд подання про призначення пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від Національної поліції України ОСОБА_1 від 14.02.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з відсутністю необхідної вислуги років у календарному обчисленні.

Не погодившись із вказаною відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що вислуга років ОСОБА_1 станом на день звільнення зі служби в поліції становила 26 років 08 місяців 12 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні - 23 роки 04 місяці 28 днів; час служби в пільговому обчисленні - 03 роки 03 місяці 14 днів, отже, позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

В свою чергу ст. 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992.

Судовим розглядом встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 станом на день звільнення зі служби в поліції становила 26 років 08 місяців 12 днів, у тому числі: час служби в календарному обчисленні - 23 роки 04 місяці 28 днів; час служби в пільговому обчисленні - 03 роки 03 місяці 14 днів, що, на думку відповідача, не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленої пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17, від 10 липня 2019 року у справі № 1840/3347/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 295/7220/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №360/1432/19 та від 27 березня 2020 року у справі № 569/727/17, від 23 червня 2020 року у справі № 750/10827/16-а, від 20 січня 2021 року у справі №620/509/19 викладав правовий висновок про те, що задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Проте, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03 березня 2021 року у справі №805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Аналогічна правова позиція також була підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 480/4241/18, в якій зазначено, що в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

Як встановлено судовим розглядом, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №520/1283/23, яке набрало законної сили 24.10.2023, визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 у підготовці та направленні матеріалів до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення пенсії позивачу на підставі п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ та п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України №2262-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області матеріали для призначення пенсії ОСОБА_1 на підставі п. а) ч. 1 ст. 13 Закону України №2262-ХІІ та п. а) ч. 1 ст. 12 Закону України №2262-ХІІ.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, враховуючи висновки, викладені у вказаному рішенні суду, позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить більше 25 років.

Крім того, стаття 22 Конституції України передбачає, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

У рішенні Конституційного Суду України від 22 травня 2018 року № 5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.

Отже, як правильно зазначено судом першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно відмовило позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно п. "а" ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до вислуги, яка становить більше 25 років.

Доводи апеляційної скарги, що пільговий стаж передбачений п. 3 Постанови КМУ № 393 дає право тільки на збільшення процентів відповідних сум грошового забезпечення та посилання на необхідність застосування до спірних правовідносин висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 11.09.2023 у справі № 480/4827/22, колегія суддів не приймає, оскільки з урахуванням висновків, викладених в рішенні суду у справі № №520/1283/23, станом на час звільнення позивача зі служби п. 3 Постанови КМУ за № 393 передбачав зарахування на пільгових умовах певних періодів роботи до вислуги років саме для призначення пенсій.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права та дійшов правомірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків колегії суддів не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 по справі № 520/7079/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов