Справа № 160/31152/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав 26.07.2024 року за допомогою системи Електронний Суд до суду, апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Судом встановлено, що повний текст рішення суду першої інстанції складений 13.02.2024.

Разом з тим, апеляційну скаргу подано відповідачем 26.07.2024, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, встановленого ст.295 КАС України.

В апеляційній скарзі скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року.

Дослідивши доводи клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов наступних висновків.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не надано доказів, які б підтвердили, що заявник дійсно не міг звернутись з апеляційною скаргою до суду раніше.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи заявника апеляційної скарги про не отримання паперової копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції не свідчать про поважність підстав пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки судом встановлено та не заперечується заявником, що копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції в електронному вигляді через підсистему "Електронний Суд" він отримав ще 04.03.2024.

Водночас суд враховує, що згідно з п. 10, 17 підрозділу 1 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

З аналізу наведеного слідує, що у випадку вручення учаснику справи судового рішення шляхом доставлення копії такого судового рішення на офіційну електронну адресу особи в електронному вигляді через підсистему "Електронний Суд", суд не має обов`язку повторно направляти копію такого судового рішення відповідному учаснику справи в паперовому вигляді з власної ініціативи.

Водночас суд може направити копію судового рішення у паперовій формі учаснику справи, якому вручено судове рішення відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України, за його окремою заявою.

Проте, повторне направлення за відповідною заявою особи копії судового рішення у паперовій формі учаснику справи, який вже отримав копію такого рішення в електронній формі в підсистемі "Електронний Суд", саме по собі не відміняє факту належного вручення такого судового рішення через підсистему "Електронний Суд" та не свідчить про необхідність відліку нового строку на апеляційне оскарження з дня отримання повторно направленої паперової копії судового рішення.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що жоден з доводів клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження не обґрунтовує у чому полягала неможливість подання апеляційної скарги представником відповідача у будь-який час протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення суду першої інстанції в електронному вигляді через підсистему "Електронний Суд".

З огляду на викладене, наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судом апеляційної інстанції поважними не визнаються.

Крім того, апеляційна скарга скаржника не відповідає вимогам п.1 ч.5 ст.296 Кодексу адміністративного судочинства України.

Всупереч вимогам наведеної права заявником апеляційної скарги не долучено до апеляційної скарги документ про сплату судового збору. Разом з тим, відповідачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України Про судовий збір враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З указаного вбачається, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору.

Згідно пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 рік становить 2684 грн..

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закон України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З урахуванням вищенаведених норм Закону за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 576,64 грн..

Згідно з частиною 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність матеріалів поданої скарги вимогам, встановленим цим Кодексом, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.

З огляду на вищевикладене, суд дає можливість скаржнику у строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали надати апеляційну скаргу оформлену у відповідності до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 169, 298 КАС України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 року по справі № 160/31152/23 залишити без руху.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у строк десяти днів з моменту отримання ухвали, усунути недоліки апеляційної скарги, надавши до суду апеляційної інстанції:

- клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, в якому вказати інші підстави для його поновлення, шляхом надання належних доказів;

- докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 2 576,64 грн. (реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у Дн-кiй обл/Шев.р/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA1004628; Код класифікації доходів бюджету: 22030101; Призначення платежу: *; 101;____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр); Судовий збір, за позовом ___ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від____(Дата оскарження справи) по справі_____(Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя С.В. Сафронова