Справа № 260/302/24
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/302/24 пров. № А/857/11379/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Яблонського О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року (прийняте в м. Ужгороді суддею Ващиліним Р. О.; складене в повному обсязі 08 квітня 2024 року) в адміністративній справі № 260/302/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі також - ГУ НП у Закарпатській області, відповідач), яка полягає у не призначенні ОСОБА_1 на посаду слідчого ГУ НП в Закарпатській області як переможця конкурсу № 7845;

- зобов`язати ГУ НП в Закарпатській області за результатами проведеного конкурсу № 7845 призначити ОСОБА_1 на посаду слідчого ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області або рівнозначну посаду слідчого іншого територіального підрозділу ГУ НП в Закарпатській області у терміни, передбачені конкурсним відбором.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 25 серпня по 06 жовтня 2023 року він проходив конкурсний відбір на посаду слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, за результатами якого його визнано переможцем, а отже він повинен був бути призначений на таку посаду. Проте, 06 жовтня 2023 року працівники Управління кадрового забезпечення відповідача повідомили, що його призначать на посаду слідчого ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області (де він раніше проходив службу) для чого необхідно написати заяву про відмову від посади, зазначеної в конкурсі. Надалі йому було повідомлено, що на цей час відсутня можливість призначити його на посаду слідчого ГУ НП в Закарпатській області, що можна розцінити як відмову.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржив ОСОБА_1 , який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує фактично тими ж доводами, що й в позовній заяві. Зазначає, що згідно із положеннями чинного законодавства відповідач повинен був призначити його, як переможця конкурсу №7845 на посаду слідчого Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, проте обманними діями не зробив цього.

У судовому засіданні апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник відповідача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції, посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою та укомплектування підрозділів ГУ НП в Закарпатській області наказом Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (далі ГУ НП в Закарпатській області) № 1963 від 15 серпня 2023 року було оголошено з 16 серпня 2023 року конкурси на службу в поліції, в тому числі, на посаду слідчого слідчого відділу Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області.

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав на ім`я голови поліцейської комісії ГУ НП в Закарпатській області заяву, в якій просив допустити його до участі у конкурсі на службу в поліції на заміщення вакантної посади слідчого ГУ НП в Закарпатській області.

За результатами проведених тестувань, визначення рівня фізичної підготовки та співбесіди, рішенням поліцейської комісії ГУ НП в Закарпатській області, оформленим протоколом № 303 від 06.10.2023, ОСОБА_1 рекомендовано до проходження служби в поліції та/або зайняття вакантної посади.

09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав на ім`я голови поліцейської комісії ГУНП в Закарпатській області заяву, в якій просив виключити його з рейтингового списку конкурсу на посаду слідчого у зв`язку з небажанням бути переможцем та просив направити його до резерву.

14 грудня 2023 року ОСОБА_1 подав на ім`я начальника УКЗ ГУ НП в Закарпатській області заяву, в якій просив призначити його на посаду слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області або рівнозначну посаду.

За результатами розгляду такої заяви листом ГУНП в Закарпатській області № Ж-420/106/2-2024 від 03.01.2024 заявника було повідомлено про те, що він перебуває у резерві у зв`язку з відмовою від призначення до Мукачівського РУП. Поряд з цим проінформовано про відсутність можливості призначити ОСОБА_1 на посаду слідчого.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення на посаду слідчого ГУ НП в Закарпатській області за результатами проведеного конкурсу, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що власноручно написаний рапорт, що підтверджує небажання позивача бути призначеним на посаду, на яку він проходив конкурсний відбір, свідчить про припинення участі у конкурсі та, з урахуванням ст. 43 Конституції України, виключає можливість відповідача призначити ОСОБА_1 на таку за результатами конкурсного відбору.

Також зазначив, що законодавство передбачає можливість призначення на службу в поліції кандидатів, які успішно пройшли всі етапи конкурсу та поліцейською комісією рекомендовані до проходження служби в поліції на відповідній посаді, але за рейтингом не стали переможцями, за їх згодою протягом шести місяців на інші вакантні посади з урахуванням кваліфікаційних вимог. Проте таке призначення є правом та дискреційним повноваженням роботодавця, в даному випадку ГУ НП в Закарпатській області, що вирішується за результатами комплексного оцінювання наявної потреби в кадрах та відповідності особи певним кваліфікаційним вимогам.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовано положеннями Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої, другої статті 47 Закону № 580-VIII призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції відповідно до номенклатури посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України. У разі проведення конкурсу для визначення кандидата для призначення на відповідну посаду призначення на посади поліцейських здійснюють посадові особи органів (закладів, установ) поліції згідно з номенклатурою посад, яку затверджує Міністерство внутрішніх справ України, та відповідно до результатів конкурсу.

Згідно частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 52 Закону № 580-VIII з метою добору осіб, здатних професійно виконувати повноваження поліції та посадові обов`язки за відповідною вакантною посадою, у випадках, передбачених цим Законом, проводиться конкурс на службу в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Проведення конкурсу здійснюється з урахуванням рівня професійної компетентності, особистих якостей і досягнень кандидатів на прийняття на службу та зайняття вакантної посади.

Конкурс проводиться відповідно до Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної, що затверджується Міністром внутрішніх справ України.

Конкурс проводиться відповідною поліцейською комісією.

Згідно частин першої, другої, шостої, сьомої, восьмої статті 55 Закону № 580-VIII служба персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції, де проходить конкурс, проводить перевірку документів, поданих кандидатами, на відповідність загальним вимогам та інформує про це поліцейську комісію.

Кандидати, які пройшли перевірку, передбачену частиною першою цієї статті, проходять тестування, співбесіду та інші види оцінювання відповідно до Типового порядку проведення конкурсу.

Рішення поліцейської комісії за результатами конкурсу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість від її складу.

Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом, який присутні на її засіданні члени комісії підписують не пізніше наступного дня після проведення засідання.

Інформація про переможців конкурсу оприлюднюється не пізніше наступного дня після підписання протоколу засідання поліцейської комісії відповідно до Типового порядку проведення конкурсу.

Відповідно до статті 56 Закону № 580-VIII на вакантну посаду поліцейського призначається переможець конкурсу в разі його проведення. Службові відносини особи, яка вступає на службу в поліції, розпочинаються з дня видання наказу про призначення на посаду поліцейського.

Умови і порядок проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади визначено Типовим порядком проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 25.12.2015 № 1631 (далі Порядок №1631).

Відповідно до пунктів 3, 4 розділу ІІІ Порядку № 1631, особа, яка виявила бажання взяти участь у конкурсі та подала документи до поліцейської комісії у визначені строки, вважається кандидатом на зайняття вакантної посади. Особі, яка припинила участь у конкурсі або за результатом конкурсу не визначена переможцем, за її письмовим зверненням до поліцейської комісії повертаються документи, що надавалися нею для участі в цьому конкурсі.

Пунктами 2, 3 Розділу IV Порядку №1631 передбачено, що кандидати, які відповідають вимогам частин 1, 3 статті 49 Закону, допускаються до конкурсу.

Конкурс проходить в декілька етапів:

1) тестування:

- на знання законодавчої бази (професійний тест);

- на загальні здібності і навички (тест загальних навичок);

- особистісних характеристик (психологічний тест);

2) перевірка рівня фізичної підготовки;

3) співбесіда.

Результати конкурсних етапів, які визначені в підпункті 1 (крім психологічного тесту) та підпункті 2 цього пункту, чинні протягом шести місяців з дня закінчення конкурсу та можуть використовуватися кандидатом для участі в інших конкурсах на службу до поліції. Кандидатові, що брав участь у конкурсі, за його письмовим зверненням поліцейською комісією надається довідка з результатами цих конкурсних етапів.

Розділом ІХ Порядку № 1631 передбачено, що за результатами обговорення кандидата поліцейська комісія приймає одне з таких рішень:

- рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади;

- не рекомендований до проходження служби в поліції та/або на зайняття вакантної посади.

Голосування поліцейської комісії за результатами співбесіди та обговорення членами поліцейської комісії результатів тестувань (перевірок) і документів кандидата проводяться за відсутності кандидата і запрошених осіб.

Рішення поліцейської комісії приймаються відповідно до статті 55 Закону України «Про Національну поліцію». У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос голови поліцейської комісії.

Рішення поліцейської комісії оформлюється протоколом. У протоколі зазначаються дата і місце прийняття рішення, склад комісії, питання, що розглядалося, мотиви прийнятого рішення. Протокол підписують голова, секретар і члени комісії, які брали участь у прийнятті рішення, не пізніше наступного дня після проведення засідання.

Відповідно до Розділу Х Порядку № 1631 за результатами всіх етапів конкурсу поліцейська комісія складає рейтинг кандидатів, рекомендованих до служби в поліції. Рейтинг складається, виходячи із загальної кількості балів, отриманих кандидатами в результаті проходження всіх етапів конкурсу. За результатами складання загального рейтингу претендентів, які відповідають умовам конкурсу, визначають переможця конкурсу. Інформація про переможців конкурсу оприлюднюється не пізніше наступного дня після підписання протоколу засідання поліцейської комісії в тому порядку, в якому він був оголошений. Переможці конкурсу надають службі персоналу (кадрового забезпечення) органу поліції передбачені законодавством України документи для оформлення допуску до державної таємниці, якщо для виконання службових обов`язків потрібен такий допуск. Переможці конкурсу з числа осіб, визначених підпунктами 1, 2 пункту 3 розділу I цього Типового порядку, призначаються на посади не пізніше ніж за 6 календарних днів до направлення їх для проходження професійної підготовки.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 подав заяву на участь у конкурсі на службу в поліції на вакантну посаду слідчого слідчого відділу Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, за результатами якого був визнаний переможцем та рекомендований до проходження служби в поліції та зайняття вакантної посади.

Проте надалі 09 жовтня 2023 року ОСОБА_1 подав голові поліцейської комісії ГУ НП в Закарпатській області заяву, в якій просив «виключити його з рейтингового списку конкурсу на посаду слідчого у зв`язку з небажанням бути переможцем та направити його до резерву».

Подання такої заяви позивач не заперечує, проте вказує на те, що таку заяву подано ним внаслідок обманних дій, вчинених щодо нього, шляхом переконання його подати таку заяву, у разі якщо він хоче проходити службу там де і раніше її проходив, а саме у ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в закарпатській області.

За приписами статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

А статтею 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б підтверджували те, що вказана заява була написана позивачем шляхом введення його в оману, позивачем не надано, тому суд вважає такі твердження позивача голослівними і не приймає їх до уваги.

Нормами статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що власноручно написана заява про виключення його з рейтингового списку конкурсу на посаду слідчого, підтверджує небажання позивача бути призначеним на посаду, на яку він проходив конкурсний відбір СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області і свідчить про припинення участі у конкурсі та, з урахуванням статті 43 Конституції України, виключає можливість відповідача призначити ОСОБА_1 на таку за результатами конкурсного відбору.

Вказана обставина спростовує твердження позивача про протиправну бездіяльність відповідача щодо не призначення його на посаду слідчого ГУ НП в Закарпатській області, як переможця конкурсу № 7845.

Пунктом 2 абзацу 4 Розділу І Порядку № 1631 встановлено, що конкурс вважається завершеним після призначення переможців на вакантні посади або за рішенням поліцейської комісії, якщо переможців визначити неможливо.

У зв`язку з відмовою позивача бути призначеним на посаду за результатами проведеного конкурсу ГУ НП в Закарпатській області було призначено на вакантну посаду слідчого слідчого відділу Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області наступного за рейтингом кандидата.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у зв`язку з цим позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Також з позовних вимог видно, що позивач просив суд зобов`язати ГУ НП в Закарпатській області за результатами проведеного конкурсу № 7845 призначити його на посаду слідчого ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області або рівнозначну посаду слідчого іншого територіального підрозділу ГУ НП в Закарпатській області у терміни, передбачені конкурсним відбором.

Щодо цього суд зазначає таке.

Наказом ГУ НП в Закарпатській області № 1963 від 15.08.2023 було оголошено конкурс на службу в поліції на посади: оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Мукачівського РУП ГУ НП, дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Ужгородського РУП ГУ НП, слідчого слідчого відділу Мукачівського РУП ГУ НП та поліцейського сектору реагування патрульної поліції Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області.

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив допустити його до участі в конкурсі на службу в поліції на заміщення вакантної посади слідчого ГУ НП в Закарпатській області.

Відомостей щодо оголошення конкурсу на посаду слідчого ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області та участь ОСОБА_1 у такому матеріали справи не містять.

Разом з тим, частиною першою статті 56 Закону № 580-VIII передбачено, що на вакантну посаду поліцейського призначається переможець конкурсу в разі його проведення.

Тобто, подання ОСОБА_1 14 грудня 2023 року заяви на ім`я начальника УКЗ ГУ НП в Закарпатській області, в якій позивач просив призначити його на посаду слідчого СВ ВП № 1 Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області або рівнозначну посаду не змінює встановлений законодавством порядок призначення.

З огляду на вказані положення Закону № 580-VIII особа не може бути призначена на посаду в поліції без дотримання передбаченої законодавством процедури виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до пункту 7 розділу Х Типового порядку проведення конкурсу на службу до поліції та/або зайняття вакантної посади, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.12.2015 № 1631; зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2016 р. за № 50/28180, кандидати на службу, які успішно пройшли всі етапи конкурсу та поліцейською комісією рекомендовані до проходження служби в поліції на відповідній посаді, але за рейтингом не стали переможцями, за їх згодою протягом шести місяців можуть бути призначені на інші вакантні посади з урахуванням кваліфікаційних вимог.

За змістом цієї норми таке призначення є правом відповідача, а не його обов`язком, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що суд не може зобов`язати ГУ НП в Закарпатській області призначити його на відповідну посаду, інакше це буде перебиранням судом компетенції суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що таке призначення є правом та дискреційним повноваженням роботодавця, у цьому випадку ГУ НП в Закарпатській області, що вирішується за результатами комплексного оцінювання наявної потреби в кадрах та відповідності особи певним кваліфікаційним вимогам.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 27 березня 2024 року в адміністративній справі № 260/302/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 02.08.24