Справа № 520/31828/23
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 р. Справа № 520/31828/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Горшкова О.О., м. Харків, повний текст складено 04.04.24 по справі № 520/31828/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- скасувати вимогу про сплату боргу №ф-3-25 від 09.06.2023 направлену ОСОБА_1 ГУ ДПС у Харківській області;

- судові витрати покласти на відповідача ГУ ДПС у Харківській області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі № 520/31828/23 серед іншого, відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

04.04.2024 від позивача надійшло клопотання, в якому останній просив суд розглядати вказану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 520/31838/23 клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування рішення - повернуто заявникові без розгляду.

Позивач, не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 у справі № 520/31828/23, яка перешкоджає подальшому провадженні у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції Харківського окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, як такої, що не відповідає вимогам ст. 242 КАС України.

На думку позивача, повернення без розгляду клопотання позивача про розгляд справи за участю сторін, мотивоване відсутністю доказів його надсилання іншим сторонам у справі є таким, що не передбачено чинним законодавством.

Пояснив, що положеннями статті 167 КАС України не передбачено в будь-якому випадку подання заяви чи клопотання до суду надавати докази направлення його копії іншим учасникам справи. Так, за змістом п. 7 ч. 1 ст. 167 КАС України визначено, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання іншим учасникам справи. Таким чином, вимога ст. 167 КАС України щодо надання доказів надсилання іншим учасникам справи стосується виключно стадії виконання судового рішення, а відтак, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Повертаючи клопотання позивача про розгляд справи за участю сторін без розгляду, суд першої інстанції, з огляду на те, що до клопотання не додано доказів його надсилання іншим учасникам справи, дійшов висновку про його невідповідність положенням ст. 167 КАС України, у зв`язку із чим вважав за необхідне повернути його позивачу без розгляду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Статтею 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Відповідно до положень статті 166 КАС України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Згідно із частиною 1 статті 167 КАС України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Частина 2 статті 167 КАС України передбачає, що якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З аналізу наведеної норми слідує, що обов`язок із надання доказів надсилання копії заяв, скарг, клопотань чи заперечень покладається на заявника у випадку подання таких на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Колегія суддів враховує, що суд першої інстанції повертаючи заяву про розгляд справи за участю сторін без розгляду дійшов висновку, що в даному випадку заявником не надано доказів надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження) вказаної заяви, у зв`язку із чим застосував положення ч. 2 ст. 167 КАС України.

Разом з цим, слід зазначити, що станом на момент подання ОСОБА_1 заяви про розгляд справи за участю сторін, тривав судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження, кінцевого рішення у справі винесено не було. Тобто фактично, стадія виконання судового рішення ще не настала.

Як наслідок, колегія суддів не вбачає підстав для застосування до поданої позивачем заяви положень, передбачених частиною 1 статті 167 КАС України та залишення такої без розгляду.

Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2022 року у справі № 380/8841/20 зазначено, що відповідно до статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

З огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві національне законодавство має забезпечувати достатній рівень доступу до суду в аспекті права на суд. Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права (див. mutatis mutandis рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року («Bellet v. France», заява № 23805/94, § 36)).

Крім того, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (стаття 13 Конвенції).

У рішенні від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France» (заява № 35787/03) ЄСПЛ звертав увагу на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Також ЄСПЛ зазначив, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» (Miragall Escolano and others v. Spain, заява № 38366/97) та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» (Pйrez de Rada Cavanilles v. Spain) ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому, ЄСПЛ провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі "Kutic v. Croatia", заява № 48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає неправомірним висновок суду першої інстанції про необхідність повернення поданої позивачем заяви на підставі ч. 2 ст. 167 КАС України, оскільки оскаржувана ухвала постановлена внаслідок порушення норм процесуального права та мотивована формальними підставами.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку по наявність підстав для скасування ухвали, як такої, що прийнята з порушенням норм процесуального права та задоволення вимог апеляційної скарги в цій частині.

Водночас, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги в частині направлення справи для продовження судового розгляду, оскільки, як підтверджено матеріалами справи, Харківським окружним адміністративним судом 04.04.2024 у справі № 520/31828/23 винесено рішення по суті позовних вимог ОСОБА_1 та останнім подано апеляційну скаргу на зазначене рішення, що в свою чергу, унеможливлює направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За приписами ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене з урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 по справі № 520/31828/23 прийнята при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 по справі № 520/31828/23 - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова