Справа № 440/6913/24
Суддя: М.В. Довгопол
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/6913/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Довгопол М.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий зміст позовних вимог

Головне управління ДПС у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнули податковий борг з громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 4041,35 грн (чотири тисячі сорок одна гривня 35 копійок) з єдиного податку з фізичних осіб на UАб016710, код бюджетної класифікації платежу - 18050400, одержувач - ГУК у Полт.обл/тг м Миргород/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 4041,35 грн, який виник внаслідок непогашення відповідачем податкового зобов`язання з єдиного податку.

2. Стислий зміст заперечень відповідача

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі отримана відповідачем 27.06.2024, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 38/ та відомостями щодо відстеження пересилання, розміщеними на сайті Укрпошти /а.с. 66/.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

3. Процесуальні дії по справі

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

01.08.2024 від представника ГУ ДПС в Полтавській області надійшли доповнення до листа від 16.07.2024 /а.с. 51-65/, в яких зазначено, що Рішенням Миргородської міської ради Полтавської області від 23.06.2018 №163 "Про затвердження Положення про єдиний податок та встановлення ставок єдиного податку" для платників єдиного податку 2 групи було змінено ставку єдиного податку з 10% на 20% з 01.01.2019. Вказує, що з метою відображення в ІКП достовірної суми авансового платежу з єдиного податку 18.01.2019 внесено до ІС "Податковий блок" Рішення Миргородської міської ради Полтавської області від 23.06.2018 №163 "Про затвердження Положення про єдиний податок та встановлення ставок єдиного податку", яке відображено в ІКП із номером Р/163, яким змінено ставку 10% на ставку 20%.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 27.05.2016 та перебував на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області, Миргородське управління, Миргородська ДПІ (Миргородський район), припинив підприємницьку діяльність 27.02.2019, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а.с. 8/.

30.05.2016 ОСОБА_1 подано до податкового органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування /а.с. 10-11/, відповідно до якої відповідач обрав ставку єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 10% до розміру мінімальної заробітної плати та групу І з 01.06.2016.

10.06.2016 ОСОБА_1 подано до податкового органу заяву про застосування спрощеної системи оподаткування /а.с. 40-41/, відповідно до якої відповідач обрав ставку єдиного податку при переході на спрощену систему оподаткування 20% до розміру мінімальної заробітної плати та групу 2.

На підставі заяв про застосування спрощеної системи оподаткування ОСОБА_1 контролюючим органом нараховано податкове зобов`язання зі сплати єдиного податку з фізичних осіб за період з 20 листопада 2018 року по 20 лютого 2019 року у загальному розмірі 2276,00 грн.

ГУ ДПС у Полтавській області проведено камеральну перевірку про результати своєчасності сплати єдиного податку, за результатами якої складено акт №27067/16-31-55-33/ НОМЕР_1 від 11.11.2019, яким встановлено несвоєчасну сплату авансових внесків єдиного податку по граничним термінам 20.03.2018, 20.05.2018, 20.09.2018, 20.11.2018, 20.12.2018, 20.01.2019, 20.02.2019 /а.с. 13/.

За результатами висновків акту камеральної перевірки від 11.11.2019 винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ш" від 11.11.2019 №, яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 1765,35 грн /а.с. 14/.

Посилаючись на несплату відповідачем податкових зобов`язань у строки, визначені Податковим кодексом України, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом підпунктів 14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (тут і надалі - у редакції, чинній на час спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 291.2. статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно із пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Пунктом 295.1 статті 295 Податкового кодексу України встановлено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності (п. 295.2. статті 295 Податкового кодексу України).

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Підпунктом 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до пункту 41.4 статті 41 Податкового кодексу України органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Аналіз наведених норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що статусу податкового боргу набуває узгоджена сума грошового (податкового) зобов`язання, не сплачена платником податків у визначений строк.

Статтею 295 Податкового кодексу України встановлено обов`язок платників єдиного податку першої і другої груп сплачувати єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця, нарахування якого здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності. Згідно із пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України ставки єдиного податку для платників другої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом спірного періоду перебував на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку 2 групи (10 %, 20 % від розміру мінімальної заробітної плати) відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 3723 гривні.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено у 2019 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 4173 гривні.

З огляду на розмір мінімальної заробітної плати в обліковій картці відповідача були відображені нарахування у розмірі 10% та 20 % від її розміру /а.с. 17-19/:

- за 2018 рік (10%) по 372,30 грн (по термінах сплати 20.11.2018, 20.12.2018) на загальну суму 606,80 грн (з урахуванням переплати в розмірі 137,80 грн);

- за 2019 рік (20% з урахуванням Рішення Миргородської міської ради Полтавської області від 23.06.2018 №163 "Про затвердження Положення про єдиний податок та встановлення ставок єдиного податку" /а.с. 56-65/) по 834,60 грн (по термінах сплати 20.01.2019, 20.02.2019) на загальну суму 1669,20 грн.

Таким чином, загальний борг ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб складає 2276,00грн.

Крім того, за результатами висновків камеральної перевірки від 11.11.2019 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № від 11.11.2019, яким застосовано штрафну санкцію з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 1765,35 грн /а.с. 14/.

Зазначене податкове повідомлення-рішення надіслано на податкову адресу відповідача, однак повернуто без вручення із довідкою установи поштового зв`язку "за закінченням встановленого строку зберігання" /а.с. 15 - 16/.

В силу вимог статті 42 Податкового кодексу України таке повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

У строк, встановлений Податковим кодексом України, суму штрафних санкцій відповідачем не сплачено.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзиву на позовну заяву чи доказів сплати суми податкового боргу до суду не надав.

Наявність у відповідача податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб у загальному розмірі 4041,35 грн підтверджено довідкою ГУ ДПС у Полтавській області №11204/5/16-31-13-10-08 від 31.05.2024 /а.с. 5/, розрахунком податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб /а.с. 6/, відомостями з інтегрованої картки платника податків /а.с. 46/.

02.04.2019 контролюючим органом винесено податкову вимогу форми "Ф" № 22730-55, яка направлена на адресу відповідача та отримана останнім 09.04.2019 /а.с. 12, зворотній бік/.

Доказів оскарження та скасування податкової вимоги форми "Ф" від 02.04.2019 № 22730-55 та податкового повідомлення-рішення форми "Ш" № від 11.11.2019 в адміністративному або судовому порядку до суду не надано.

Повноваження Головного управління ДПС у Полтавській області, як органу стягнення, на здійснення заходів щодо забезпечення погашення податкового боргу, зокрема, шляхом стягнення податкового боргу з фізичної особи, визначені статтями 20, 41, 87 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області про стягнення з відповідача податкового боргу.

Отже, позов належить задовольнити у повному обсязі.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зважаючи на те, що позивачем є суб`єкт владних повноважень, доказів на підтвердження понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не надано, тому суд не вбачає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути податковий борг з громадянина ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 4041,35 грн (чотири тисячі сорок одна гривня 35 копійок) з єдиного податку з фізичних осіб на рахунок UА0016710, код бюджетної класифікації платежу - 18050400, одержувач - ГУК у Полт.обл/тг м Миргород/18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37959255, банк отримувача - Казначейство України (ел.адм.подат.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.В. Довгопол