Справа № 285/3954/23
Суддя: Сусловець М. Г.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3954/23

провадження у справі № 2-а/0285/1/24

23 липня 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сусловця М.Г.,

за участі секретаря судового засідання Величко К.Б.,

представник позивача Купця Б.Л.,

розглянувши матеріали у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення

УСТАНОВИВ:

23.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить скасувати постанову серія БАБ № 171500 від 11 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 11.05.2023 о 14 год. 40 хв. в м. Звягель по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 , належним позивачу на праві власності, не виконав вимог дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, при цьому будучи позбавленим права керування. Разом з тим, позивач вказує, що функції водія в той день не виконував, а був пасажиром автомобіля, яким керував його батько. 11.05.2021 близько 14 год. 30 хв. під час проїзду по вул. Шевченку батьку стало зле, внаслідок чого останній зупинив автомобіль, а позивач, в свою чергу, допоміг йому вийти та дістатися найближчої аптеки по вул. Шевченка, 2А, для вимірювання тиску і визначення потреби у виклику карети швидкої допомоги. Приблизно о 14 год. 40 хв. позивач вийшов з аптеки з метою зачинити автомобіль, коли з`явилися поліцейські і стали стверджувати, що він здійснив зупинку в забороненій зоні. Пояснення, про те, що автомобілем не керував, проігнорували, при оформленні адміністративних матеріалів у проханні зафіксувати поліцейські жетони та оглянути службове відео відмовили. Дізнався, що притягнутий до адміністративної відповідальності лише 19.06.2023, ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки фактичні обставини та матеріали справи не ґрунтуються на дійсних та повно з`ясованих обставинах та належних і допустимих доказах, а отже наявні підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

Представник позивача в судове засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Від представника відповідача надійшов відзив, згідно якого позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Встановлено, що відносно позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серія БАБ № 171500 від 11 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень.

Як слідує з тексту оскаржуваної постанови: ОСОБА_1 11.05.2023 о 14 год. 40 хв. в м. Звягель по вул. Шевченка, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 , не виконав вимог дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, при цьому будучи позбавленим права керування.

Разом з тим, позивач заперечив факт керування транспортним засобом і зазначив, що 11.05.2023 був пасажиром автомобіля, яким керував його батько, що й підтвердив останній в судовому засіданні.

Відповідач, в свою чергу, зазначив, що доказом встановлення вини позивача у порушенні правил дорожнього руху є винесена у законному порядку постанова по справі. Надати відеофіксацію правопорушення вчиненого ОСОБА_1 не представляється можливим, оскільки відповідно до наказу від 28.10.2021 № 1180 Про строки зберігання відеофайлів технічних засобів та пристроїв, строк зберігання відеозаписів від моменту фіксації правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі з портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів установлених у службових транспортних засобах становить 90 діб.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність водія зокрема за порушення вимог дорожніх знаків, а ч. 4 ст. 126 КУпАП - за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В постанові, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналогічні правові позиції міститься у наступних постановах Верховного Суду: Постанова Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 у справі № 177/525/17: «З огляду на викладене, суди попередніх інстанції, дійшли обґрунтованого висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності».

Таким чином, сама по собі Постанова не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, та не звільняє від обов`язку надання особами, уповноваженими на її винесення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини.

Істотною ознакою презумпції невинуватості є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі. Це означає також неможливість перекладання ініціативи в дослідженні всіх обставин справи на осіб, притягуваних до відповідальності на стадії розгляду справи, і обов`язковість дослідження всіх обставин справи стороною-ініціатором.

Всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідач покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову від 11.05.2023 року, оформлену на бланку серії БАБ № 171500 винесену поліцейським СРПП Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області Осінським Олександром Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1, 126 ч. 4 КУпАП.

Закрити провадження по адміністративній справі від 11.05.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1, 126 ч. 4 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Житомирській області (вул. Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, ЄДРПОУ - 40108625 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Судове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на нього протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення; у разі розгляду справи в порядку письмового провадження або якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано; у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після апеляційного перегляду.

Дата виготовлення повного тексту судового рішення 29.07.2024.

Головуючий суддя М.Г. Сусловець