Справа № 215/5935/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
31 липня 2024 року м. Дніпросправа № 215/5935/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Шальєвої В.А.,
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 215/5935/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області про встановлення наявності компетенції (повноважень) та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме надати до суду: заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку; документ про сплату судового збору у розмірі 3028 грн.
Копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 направлена скаржнику засобами поштового зв`язку та отримана ним 16.07.2024, що підтверджується поштовим повідомленням.
В межах строку для усунення недоліків апеляційної скарги, позивачем подано заяву про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, в якій останній просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року.
Мотивуючи заяву позивач, також, зазначив про те, що суд не оцінює специфічний, доречний та важливий аргумент по справі, а саме: дати отримання ухвал, дати подання на них скарг і строку реагування, який по суті не перевищує 15 днів, руху справ між судами.
Проаналізувавши доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та дослідивши матеріали справи колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено, що 12.02.2024 року складено повну оскаржувану ухвалу суду першої інстанції.
20.03.2024 року позивач вперше подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 12.02.2024 року.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.04.2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 року апеляційну скаргу позивача повернуто з огляду на не усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений строк.
Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 року про повернення апеляційної скарги в касаційному порядку скасована не була та є чинною.

08.06.2024 року позивач вдруге подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 12.02.2024 року.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що оскільки ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 року про повернення вперше поданої апеляційної скарги у касаційному порядку не скасована та є чинною, то до повторно поданої апеляційної скарги застосовуються вимоги КАС України, як до нової апеляційної скарги. При цьому, заявник апеляційної скарги під час реалізації свого права на повторне звернення до суду з апеляційною скаргою не звільняється від обов`язку дотримуватися встановленого законодавством строку звернення до суду з такою апеляційною скаргою.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Частиною 2 статті 295 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що подання первинної апеляційної скарги заявником в установлений законом строк не передбачає зупинення строку на апеляційне оскарження для нього та можливості у зв`язку з цим у подальшому свавільно розпоряджатися часом на апеляційне оскарження.

За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що недотримання позивачем вимог процесуального закону щодо форми та змісту апеляційної скарги та, як наслідок, повернення вперше поданої апеляційної скарги у даній справі не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Більш того, у разі незгоди з ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.05.2024 року про повернення вперше поданої апеляційної скарги позивач мав право оскаржити таку ухвалу до суду касаційної інстанції, однак матеріали даної справи не містять доказів такого оскарження.

З огляду на викладене, наведені заявником апеляційної скарги підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження судом апеляційної інстанції поважними не визнаються.

Зі змісту вказаної заяви також випливає те, що позивач не усунув недоліки апеляційної скарги щодо сплати судового збору, а лише висловив незгоду із ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.06.2024 року про залишення апеляційної скарги без руху, зазначивши про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у заяві про відкриття провадження у справі після усунення недоліків позивач повторно просить суд апеляційної інстанції звільнити останнього від сплати судового збору з огляду на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла висновку щодо відсутності підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приписи ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлюють, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи, до заяви про звільнення від сплати судового збору позивачем були долучені відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків від 04.04.2024 року №0481-24-04417, згідно з якими скаржником отримано за період з 1 по 4 квартали 2023 року дохід в розмірі 28 921.54 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що апеляційна скарга подана 08.06.2024 року, проте вказана довідка про доходи не містить інформацію про виплачені доходи та утримані податки з 01.01.2024 року по день звернення до суду, що ставить під сумнів неможливість скаржника сплатити судовій збір у цій справі, саме на момент подачі апеляційної скарги. В той час, суд повинен всебічно і повно дослідити обставини щодо підстав звільнення особи від сплати судового збору.

Крім того, скаржником не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.

Таким чином, оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального стану), підстави для звільнення останнього від сплати судового збору відсутні.

Отже, станом на 31.07.2024 року вимоги, зазначені в ухвалі від 25.06.2024 року, заявником апеляційної скарги не виконані, а відповідно недоліки апеляційної скарги не усунуті.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Керуючись ст. 299, 327-329 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року у справі № 215/5935/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.А. Шальєва