Справа № 200/54/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року Справа№200/54/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та зобов`язання сплатити пенсію за період з 19.11.2021 по 30.09.2023,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач) та просить суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн., та з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн., та зобов`язати відповідача сплатити позивачу пенсію за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн., та з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн., негайно після набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.01.2024 відкрито провадження у даній справі, розгляд призначено за правила спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 12.02.2024 провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання протиправним та зобов`язання сплатити пенсію за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 закрито.

Постановою від 16.05.2024 Перший апеляційний адміністративний суд за результатом апеляційного перегляду скасував ухвалу суду від 12.02.2024 у справі № 200/54/24, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлено справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03.06.2024 справу передано на розгляд судді Шинкарьовій І.В.

Ухвалою суду від 07.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду. Призначено справу до розгляду одноособово суддею в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, яка йому призначена на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду. Позивач вказував на те, що пенсійний орган в повному обсязі виконав рішення суду у справі. Однак пенсійний орган порушив його права, а саме не виплатив нараховану пенсію за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн., та з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн., обґрунтовуючи це відсутністю коштів у Пенсійному фонді України. Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач покликався на ст. 47 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, і зазначав, що втручання відповідача у його право на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії є таким, що не ґрунтується на законі. Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву. Зазначив, що доплату згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3429/22 від 05.05.2023 за період з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн. виплачено 11.12.2023 шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк». Листом Головного управління від 20.11.2023 № 16982/02-16 надано позивачу інформацію про заборгованість за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 у сумі 158245,70 грн.

Відповідач покликався на норми ст. 124 Конституції України, ч. ч. 2, 3 ст. 14, ст. ст. 370, 382, 383 КАС і стверджував, що наявність в КАС спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. На переконання відповідача, фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода з діями (бездіяльністю) пенсійного органу під час виконання рішення суду у справі.

При цьому відповідач вказував на те, що нарахована сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, виплата цієї заборгованості не може бути здійснена за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, оскільки виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України, є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідач стверджував, що обраний позивачем спосіб захисту: визнати протиправною бездіяльність відповідача, щодо невиплати пенсії позивачу, за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн., та з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн, зобов`язати відповідача, сплатити позивачу, пенсію за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн., та з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн., негайно після набрання судовим рішенням законної сили- є одним із способів виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 200/371/23, від 05.05.2023 у справі № 200/3429/22.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС.

Просив відмовити в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку у відповідача.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2022 у справі № 200/3429/22, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у призначенні пенсії від 25.11.2021 № 96; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 19.11.2021 з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі № 200/3429/22, визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 08.10.2021 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 з 05.02.2021 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 200/371/23, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Рівненській області щодо не застосування положень ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці під час призначення ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах з 19.11.2021; зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 19.11.2021 відповідно до положень ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону № 1058-IV.

Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.11.2023 № 16982/02-16 представник позивача адвокат Ольга Верченко повідомлена, що Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2022 у справі № 200/3429/22 (далі - рішення суду 1), яке набрало законної сили 13.10.2022, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 19.11.2021 з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

ГУ ПФУ в Рівненській області в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду 1 та призначено пенсію за віком ОСОБА_1 з 19.11.2021.

Виплату пенсії у місячному розмірі розпочато з 01.01.2023.

Доплата згідно з рішення суду 1 за період з 19.11.2021 по 31.12.2022 в сумі 117561,23 грн виплачена 11.04.2023 шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 200/371/23 (далі-рішення суду 2), яке набрало законної сили 03.08.2023, зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 19.11.2021 відповідно до положень ст.8 Закону України від 02.09.2008 року №345-VI Про підвищення престижності шахтарської праці(далі - Закон № 345) у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

ГУ ПФУ в Рівненській області в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду 2 та здійснено перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 19.11.2021.

Розмір пенсії ОСОБА_1 обчислений на виконання рішення суду 2 з урахуванням вимог ст.8 Закону № 345.

Відповідно до ст.10 Закону № 345 фінансування витрат на виплату підвищеного розміру пенсії, розрахованого відповідно до ст.8 Закону № 345, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Починаючи з 01.10.2023 по теперішній час виплата пенсії в новому розмірі позивачу проводиться шляхом включення нарахованого місячного розміру пенсії до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк.

Доплата згідно рішення суду 2 за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн. як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

Відтак, виплата коштів на виконання рішення суду 2 позивачу буде проводитись в межах бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05.05.2023 у справі № 200/3429/22 (далі - рішення суду 3), яке набрало законної сили 12.09.2023, зобов`язано відповідача призначити позивачу з 05.02.2021 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Головним управлінням в межах компетенції відповідно до покладених судом зобов`язань виконано рішення суду 3 та призначено пенсію за віком позивачу з 05.02.2021.

Доплату згідно з рішенням суду 3 за період з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн. буде виплачено у найближчий виплатний період шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ Ощадбанк.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, в позовній заяві позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

З аналізу предмету позову у справі, що розглядається, вбачається, що фактичною підставою для звернення до суду з даними позовними вимогами стала незгода позивача з бездіяльністю відповідача під час виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду від 08.08.2022 у справі № 200/3429/22, від 05.05.2023 у справі № 200/3429/22 та у справі № 200/371/23 від 24.04.2023.

Також судом встановлено, що доплату згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3429/22 від 05.05.2023 за період з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн. виплачено 11.12.2023 шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк». (скріншот системи Призначення та виплата пенсії (ППВП))

Інформації щодо виплати заборгованості за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 у сумі 158245,70 грн. суду не надано.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Законодавство про пенсійне забезпечення в Україні визначено ст. 4 Закону № 1058.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1058 види пенсійного забезпечення, умови норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

Ст. 5 Закону № 1058 визначає сферу дії цього Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 5 Закону № 1058 порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням визначається виключно цим Законом.

Законодавче визначення умов і порядку здійснення загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є одним з його принципів (ч. 1 ст. 7 Закону №1058).

Таким чином, законодавчим актом, яким визначено умови виплати пенсії, (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат передбачено ст. 8 Закону № 1058.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Ч. 1 ст. 47 Закону № 1058 установлено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Отже, право позивача на отримання гарантовано Конституцією України. Суми пенсії є власністю позивача, оскільки з його заробітної плати протягом трудової діяльності здійснювалося утримання страхових внесків (єдиного внеску) з метою подальшої їх виплати у вигляді пенсії при досягненні пенсійного віку та набуття необхідного страхового та спеціального (пільгового) стажу.

Ст. 46 Закону № 1058 регламентує правовідносини, що виникають під час виплати пенсії за минулий час.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Підстави припинення виплати пенсії визначені нормами ст. 49 Закону № 1058.

Так, відповідно до ч. 1 ст.49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; […] 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 46 Закону № 1058 у разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до цього Закону без урахування таких даних.

Відповідач визнає наявність заборгованості з виплати позивачу пенсії за період з 19.11.2021 по 31.12.2023 в загальній сумі 158245,70 грн.

При цьому відповідачем не доведено наявність жодної, визначеної законом, підстави для не виплати позивачу пенсії за спірний період.

Виникнення заборгованості за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 є наслідком протиправної відмови в перерахунку призначеної позивачу пенсії на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 відповідно до положень ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону № 1058.

Протиправний характер рішення, яким позивачу було відмовлено в перерахунку призначеної пенсії, підтверджений таким, що набрало законної сили, рішенням суду у справі № 200/371/23.

Як наслідок, в силу положень ч. 3 ст. ст. 46 Закону № 1058 позивач має право на отримання пенсії за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 без обмеження будь-яким строком.

Відповідач не заперечує право позивача на отримання пенсії за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в сумі 158245,70 грн., однак в якості підстави для її невиплати покликається на відсутність коштів в бюджеті Пенсійного фонду України та зазначає, що пенсія за вказаний період буде виплачена після надходження додаткового фінансування з Державного бюджету України.

Суд відхиляє заперечення відповідача, які полягають у відсутності коштів для виплати заборгованості з пенсії, оскільки за усталено практикою Європейського суду з прав людини та Верховного Суду реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Таким чином, невиплата заборгованості з пенсії за відсутності передбачених законом підстав є порушенням права позивача на мирне володіння своїм майном, яке є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Суд зауважує, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які не підставі закону та/або іншого нормативного-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

На відміну від бездіяльності, дія є активною поведінкою суб`єкта владних повноважень.

Отже, невиплата пенсії за своєю сутністю є бездіяльністю пенсійного органу.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що бездіяльність ГУ ПФУ в Донецькій області, яка полягає у невиплаті позивачу перерахованої пенсії за віком на пільгових умовах, нарахованої за період з 19.11.2021 по 30.09.2023, в сумі 158245,70 грн., підлягає визнанню протиправною.

Ч. 1 ст. 2 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі Закон № 4901) передбачено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає ст. 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 15.10.2009 у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) зазначив, що право на суд, захищене ст.6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням п.1 ст.1 Першого протоколу (п. п. 51 і 52).

Отже, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є стягнення заборгованості з пенсії.

Суд встановив, що за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 позивачу нарахована, проте не виплачена, пенсія за віком в сумі 158245,70 грн.

Докази повного або часткового погашення цієї заборгованості відповідачем не надані.

Враховуючи викладене та діючи на підставі ч. 2 ст. 9 КАС, суд дійшов висновку, що з метою повного та ефективного захисту порушеного права позивача належить застосувати такий спосіб захисту як стягнення з відповідача на користь позивача пенсії за віком, нарахованої за період з 19.11.2021 по 30.09.2023, в сумі 158245,70 грн.

З огляду на те, що сума заборгованості за спірний період визначена самим пенсійним органом, будь-якого втручання в повноваження відповідача як суб`єкта владних повноважень в даному випадку не має.

Оскільки належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є стягнення заборгованості з пенсії, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області сплатити позивачу пенсію за період з 19.11.2021 по 30.09.2023 в розмірі 158245,70 грн. негайно після набрання судовим рішенням законної сили не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що доплату згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3429/22 від 05.05.2023 за період з 05.02.2021 по 18.11.2021 в сумі 79924,87 грн виплачено 11.12.2023 шляхом включення до сформованої відомості на виплату пенсій з подальшим зарахуванням на поточний рахунок, відкритий в банківській установі АТ «Ощадбанк», про що свідчить наданий до матеріалів справи скріншот системи Призначення та виплата пенсії (ППВП)), а тому в даній частині позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд вважає помилковим висновок відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі, що розглядається, відповідно до п.4 ч.1 ст. 238 КАС з огляду на таке.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Необхідно зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Предмет позову це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

В постанові від 09.10.2018 у справі № 809/487/18 Верховний Суд зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність в іншій справі постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи і які набрали законної сили.

Таким чином, спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для закриття провадження у справі, що розглядається.

Проаналізувавши підстави, предмет позову та суб`єктний склад сторін у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у цій справі, оскільки між сторонами виник новий публічно-правовий спір, який потребує вирішення.

Так , у справі № 200/371/23 по суті суд вирішував питання про наявність у позивача права на перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах з 19.11.2021 відповідно до положень ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом тим, у справі № 200/4882/22 питання про виплату позивачу перерахованої пенсії взагалі не поставало.

Так, Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1).

При цьому 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Аналіз правових норм, що містяться в п. 4.2 та 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, свідчить, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території.

Після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

Виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Таким чином, питання про виплату відповідачем, як пенсійним органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання позивача , постало лише після того, як ГУ ПФУ в Рівненській області, як орган, що призначає пенсію, визначений за принципом екстериторіальності для розгляду заяви від 19.11.2021, прийняв рішення про здійснення позивачу перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах з 19.11.2021 відповідно до положень ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на виконання рішення суду у справі № 200/371/23 та передав електронну пенсійну справу ГУ ПФУ в Донецькій області, як органу, що призначає пенсію за місцем проживання позивача для здійснення виплати пенсії.

Предметом спору у справі, що розглядається, є питання виплати позивачу пенсії за віком за період з 19.11.2021 по 30.09.2023, оскільки внаслідок протиправних дій та рішення ГУ ПФУ в Рівненській області пенсія була призначена без врахування положень ст.8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст.40 Закону № 1058-IV, що мало наслідком виникнення заборгованості за період з дати звернення позивача за призначенням пенсії до моменту фактичного початку пенсійних виплат.

Виходячи з цих міркувань, суд відхиляє доводи відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що розглядаючи цю справу по суті, взагалі не надає оцінку правомірності рішень (дій, бездіяльності) ГУ ПФУ в Рівненській області, прийнятих (вчинених, допущеної) під час виконання рішення суду у справі № 200/371/23; не надає оцінку повноті виконання рішення суду у тій справі.

Такі питання, у разі їх виникнення, мають вирішуватися в рамках судового контролю за виконанням рішення суду у справі № 200/371/23 в порядку, визначеному ст. ст. 382, 383 КАС.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Докази здійснення інших судових витрати позивачем не надані.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та зобов`язання сплатити пенсію за період з 19.11.2021 року по 30.09.2023 року задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, нарахованої за період з 19.11.2021 по 30.09.2023, в сумі 158 245,70 грн.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових, яка нарахована відповідно до Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі №200/371/23 за період з 19.11.2021 по 30.09.2023, в сумі 158 245 (сто п`ятдесят вісім тисяч двісті сорок п`ять) гривень 70 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 гривень 96 копійок.

Повний текст рішення складено 05.08.2024.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова