Справа № 440/14493/23
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 р. Справа № 440/14493/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Курило Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 29.11.23 по справі № 440/14493/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.09.2023 №01 щодо відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію за Законом України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII та здійснити нарахування і виплату призначеної пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, яка зазначена у довідках ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.09.2023 №01 щодо відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію за Законом України "Про державну службу".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII із урахуванням довідок ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023 для призначення (перерахунку) пенсії державного службовця.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що немає підстав зараховувати позивачу період служби з 11.08.1986 року по 30.12.2005 року до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, так як 14.05.2007 року позивачем вперше прийнята присяга державного службовця і ОСОБА_1 в період служби в органах внутрішніх справ не займав посади державної служби, віднесеної до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу".

Поряд із тим, у трудовій книжці позивача відсутні будь-які відомості щодо прийняття позивачем Присяги державного службовця з 11.08.1986 по 30.12.2005.

Також у трудовій книжці немає записів про ранг позивача як державного службовця.

Отже, період служби в органах внутрішніх справ Управління МНО України в Полтавській області з 11.08.1986 року по 30.12.2005 року не підлягає зарахуванню до державної служби, оскільки не є стажем роботи на посадах державного службовця в розумінні Закону України №889, що надає право на призначення пенсії за Законом №889, а тому вимога позивача щодо зарахування до стажу державної служби військову службу та службу в органах внутрішніх справ УВС є безпідставною.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що перебуваючи на військовій службі в період з 09.11.1980 по 08.08.1981 позивач залишався у трудових відносинах з державним органом.

Згідно поданих документів та матеріалів пенсійної справи, станом на 01.05.2016 позивач перебував на військовій службі в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та службі в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005, відповідно відсутні відомості, щодо присвоєння позивачу рангу на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України.

Обчислений стаж роботи державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державної служби позивача для визначення права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №889 складає 8 років 11 місяців, а саме - період роботи з 14.05.2007 року по 06.11.2015 року та з 07.11.2015 року но 01.05.2016 року.

Таким чином, станом на 01.05.2016, на день набрання чинності Законом №889, у позивача не має стажу роботи па посадах державної служби 10 років або 20 років, а тому, позивач немає права на перехід на пенсію за іншим Законом відповідно до Закону України "Про державну службу".

Оскільки, у позивача відсутній стаж роботи державним службовцем 20 років, довідки ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023 для призначення (перерахунку) пенсії державного службовця не можуть бути предметом розгляду у даній справі.

04 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області з заявою про перехід з пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком як державному службовцю згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII.

Рішенням відділу перерахунків пенсій №4 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №01 від 13.09.2023 року відмовлено позивачу в переході з пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком як дсржслужбовцю згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII в зв`язку з відсутністю правових підстав, так як не набув права на призначення пенсії згідно правил Закону України "Про державну службу", зокрема в зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 року 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Надана до звернення довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №304 від 24.07.2023 не може бути взята до уваги, оскільки містить інформацію про складові заробітної плати визначені станом на липень 2023 року (підстава видачі також особові рахунки за липень 2023), а не станом на день звернення за призначенням пенсії на 04.09.2023 року, що порушує вимоги Порядку №622, оскільки звернення за призначенням пенсії позивача - 04.09.2023 року.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 04.09.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перехід з пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на пенсію за віком як державному службовцю згідно статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723 - XII.

За результатом розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи й прийнято рішення про відмову у переході на пенсію за віком як державному службовцю пенсії згідно з Законом України "Про державну службу", що оформлено рішенням від 13.09.2023 №№01.

Рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 права на призначення пенсії по Закону України "Про державну службу" не має, оскільки не набув права на призначення пенсії згідно правил Закону України "Про державну службу", зокрема в зв`язку з відсутністю на 01.05.2016 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України.

Позивач не погодився із спірним рішенням, звернувся суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів частково погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" №889-VIII.

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон України "Про державну службу"№3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Зокрема, пунктами 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Частиною першою статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини першої статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно пункту 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи встановлено, що єдиною підставою для відмови у переведенні позивача на пенсію, відповідно до положень Закону України "Про державну службу", стало те, що на думку відповідача, позивач має лише 8 років 11 місяців та 18 днів стажу на посадах державної служби з мінімально необхідних 10 років.

При цьому, спірним між сторонами у даній справі є питання зарахування до стажу на посадах державної служби періоду проходження військової служби в Радянській Армії у період з 09.11.1980 по 08.08.1981 та періоду служби в органах внутрішніх справ Управління МВС України в Полтавській області з 11.08.1986 по 30.12.2005.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону "889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 (чинного до 01.05.2016, тобто в період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ та управлінні НБУ) визначались посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Пунктом 3 вказаного Порядку передбачено, що до стажу державної служби включається також, зокрема, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях; час служби на посадах рядового та начальницького складу осіб, яким присвоєно встановлені законодавством спеціальні звання міліції, в органах внутрішніх справ, що входили або входять до структури Міністерства внутрішніх справ.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на зарахування часу військової служби в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та служби в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005 до стажу державної служби не зважаючи на те, що такі посади не віднесені до посад державних службовців.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17, яка враховується апеляційним судом в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

Водночас, твердження позивача, що він має право на зарахування періоду служби на посадах в органах внутрішніх справ УМВС України в Полтавській області з 09.11.1980 по 30.12.2005 до стажу державної служби, є необґрунтованим в частині періоду з 09.11.1980 по 10.08.1986, оскільки згідно записів трудової книжки та витягу з послужного списку архівної справи ОСОБА_1 у період з 09.11.1980 по 10.08.1986 позивач не перебував на військовій службі /а.с. 9, 14/.

Колегія суддів зазначає, що віднесення періоду військової служби до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, є певною соціальною гарантією військовослужбовців, а тому повинно застосовуватись відповідно із положеннями Закону України "Про державну службу".

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку про наявність обгрунтованих підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 13.09.2023 №01 щодо відмови ОСОБА_1 у переході на пенсію за Законом України "Про державну службу" та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 час військової служби в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та служби в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005 до стажу державної служби.

Доводи апелянта про те, що згідно з записами трудової книжки відсутні відомості щодо прийняття позивачем присяги державного службовця в період з 11.08.1986 по 30.12.2005 та не встановлювався ранг на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 такої вимоги не містить.

Вказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 13 травня 2020 року у справі №2240/2515/18.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII та здійснити нарахування і виплату призначеної пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, яка зазначена у довідках ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Таким чином, аналізуючи вищевказані норми Порядку №622, колегія суддів зазначає, що вимога щодо врахування пенсійним органом довідки ГУНП в Херсонській області №304 від 24.07.2023 №304 від 24.07.2023 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця є безпідставною, оскільки вказана довідка містить інформацію про складові заробітної плати визначені станом на липень 2023 року, а не станом на день звернення за призначенням пенсії - на 04.09.2023.

Разом із тим, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо переведення ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця з нарахуванням і виплатою призначеної пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, яка зазначена у довідках ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023, оскільки у спірному рішенні пенсійного органу позивачу до стажу, що дає право на пенсію за віком як держслужбовцю зараховано 8 років 11 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу".

Поряд із цим, під час розгляду даної справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність обгрунтованих підстав для зарахування позивачу часу військової служби в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та служби в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005 до стажу державної служби.

Крім того, довідка від 03.08.2023 №309 містить складові заробітної плати за 44 місяці, а не за 60, як передбачено п. 4 Порядку №622.

Враховуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що оскільки позивачу неправомірно не зараховано ОСОБА_1 час військової служби в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та служби в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005 до стажу державної служби, що не дає можливості встановити достатність у позивача станом на 01.05.2016 стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державних службовців, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо переведення ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи не повно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, однак зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1, п. 4 ст. 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у справі №440/14493/23 підлягає скасуванню в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII та здійснити нарахування і виплату призначеної пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, яка зазначена у довідках ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023, з прийняттям в цій частині постанови про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 час військової служби в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та служби в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005 до стажу державної служби та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо переведення ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, з урахуванням висновків суду у даній справі. В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 по справі № 440/14493/23 - скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області перевести ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII та здійснити нарахування і виплату призначеної пенсії в розмірі 60% суми заробітної плати, яка зазначена у довідках ГУПН в Херсонській області №304 від 24.07.2023 та №309 від 03.08.2023.

Прийняти в цій частині постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 час військової служби в армії з 09.11.1980 по 08.08.1981 та служби в органах внутрішніх справ з 11.08.1986 по 30.12.2005 до стажу державної служби та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прийняти рішення щодо переведення ОСОБА_1 з 04.09.2023 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII, з урахуванням висновків суду у даній справі.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2023 у справі №440/14493/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова Л.В. Курило