Справа № 344/14414/24
Суддя: Антоняк Т. М.
Дата ухвалення: 2024-08-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/136/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Антоняка Т.М.,

секретаря Мрічко Н.І.,

представників позивача: Думенка В.П., Рибачука В.В.,

представників відповідача: Помазановської А.І., Калинюка Р.С.

розглянувши у судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців, -

В С Т А Н О В И В:

Управління Державної міграційної служби в Івано-Франківській області звернулося до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на 6 (шість) місяців.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.02.2024 року УДМС в Івано-Франківській області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 , подальше перебування на території України якого становить загрозу національній безпеці України. Прийняття зазначеного рішення обґрунтовано отриманням інформації від правоохоронного органу - Державного бюро розслідувань (лист від 02.02.2024 № 10-3-04-01-2964) про те, що діяльність ОСОБА_1 становить загрозу національній безпеці та негативно впливає на міжнародний імідж України. Також в вказаному листі ДБР зазначено, що ОСОБА_1 прибув в Україну 2019 році, незаконно перетнувши державний кордон.

З метою оцінки отриманої інформації, викладеної в зверненні ДБР УДМС в Івано-Франківській області проведено перевірку та встановлено наступне. Відповідно до інформації, яка міститься в інтегрованій інформаційно-телекомунікаційній системі щодо контролю осіб та транспортних засобів, які перетинають державний кордон «Аркан» даних щодо перетину кордону ОСОБА_1 не виявлено, а отже встановити обставини його прибуття в Україну (дату, час, пункт пропуску через державний кордон) не вдалось. В Єдиній інформаційній аналітичній системі управління міграційними процесами міститься інформація про те, що 08.11.2017 року до Центру надання адміністративних послуг Подільської районної у м. Києві державної адміністрації звернулась особа з питання оформлення паспорта громадянина України у формі ГО-карти у зв`язку із зміною прізвища на Супрун, надавши при цьому для обміну паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий Центральним РВ у м. Миколаєві УДМС в Миколаївській області 27.10.2012 року на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розгляду заяви про обмін паспорта було встановлено, що паспорт серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не видавався та є недійсним. Порівнявши біометричні дані осіб, які внесені до Єдиної інформаційної аналітичної системи управління міграційними процесами, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникли обґрунтовані підстави вважати, що це одна і та сама особа. Розглянувши звернення Державного бюро розслідувань, а також врахувавши інформацію, яка є в розпорядженні ДМС України, а саме факту можливого використання ОСОБА_1 недійсних документів, виданих на інші установчі дані, з урахування всіх обставин, заснованих на особистих (власних) оцінках, УДМС дійшло висновку про обґрунтованість та доцільність прийняття найбільш зваженого в конкретних умовах рішення - про примусове видворення ОСОБА_1 .

Зазначається, що не погодившись рішенням про примусове видворення, ОСОБА_1 оскаржив його в судовому порядку. 20.03.2024 року Ківерцівський районний суд Волинської області прийняв рішення в адміністративній справі № 158/536/24, яким визнав рішення від 03.02.2024 року протиправним та скасував рішення УДМС України в Івано-Франківській області (далі за текстом - УДМС) про примусове видворення. Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції УДМС в Івано-Франківській області звернулось до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області, та постановив нове рішення - в задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення відмовити. Таким чином на даний час рішення про примусове видворення ОСОБА_1 є чинним. 06.02.2024 року Івано-Франківським міським судом задоволено адміністративний позов УДМС в Івано-Франківській області про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення та прийнято рішення в адміністративній справі № 344/2008/24 від 06.02.2024 про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 було подану апеляційну скаргу на рішення Івано-Франківського міського суду в адміністративній справі № 344/2008/24 від 06.02.2023. Восьмий апеляційний адміністративний суд в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_4 відмовив та залишив рішення Івано-Франківського міського суду від 06.02.2024 року в адміністративній справі без змін.

Вказується на те, що на даний час ОСОБА_1 подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду в адміністративній справі № 344/2008/24 від 06.02.2023. На даний час адміністративна справа перебуває на стадії судового розгляду. Також ОСОБА_1 подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 158/536/24 від 20.03.2024 року. На даний час справа перебуває на стадії судового розгляду. Також до УДМС в Івано-Франківській області надійшов лист Державного бюро розслідувань (вих. №10-3-04-01-19805 від 31.07.2024), в якому зазначено, що діяльність ОСОБА_1 продовжує становити загрозу національній безпеці України та негативно впливає на міжнародний імідж України, а відтак просять продовжити строк затримання ОСОБА_1 . Станом на 01.08.2024 заходи щодо ідентифікації та забезпечення примусового видворення не завершено у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 від співпраці під час процедури його ідентифікації про свідчить не визнання рішення про його примусове видворення.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у адміністративному позові, вказали, що на даний час законних підстав перебування ОСОБА_1 на території України немає. Рішення про видворення ОСОБА_1 є чинним на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду. Просили задовольнити позов.

Представники відповідача у судовому засіданні заперечили щодо позовних вимог, покликаючись на те, що згідно постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 року ОСОБА_1 має статус, який не дозволяє видворити його за межі України.

Беручи до уваги пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2024 року УДМС в Івано-Франківській області прийнято рішення про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Прийняття зазначеного рішення обґрунтовано отриманням інформації від Державного бюро розслідувань (лист від 02.02.2024 №10-3-04-01-2964) про те, що діяльність ОСОБА_1 становить загрозу національній безпеці та негативно впливає на міжнародний імідж України. Також в вказаному листі ДБР зазначено, що ОСОБА_1 прибув в Україну у 2019 році, незаконно перетнувши державний кордон.

У рішенні про примусове видворення вказується, що з метою з`ясування правового статусу останнього проведено відповідну перевірку і встановлено наступне. Згідно інформації, яка міститься в інтегрованій міжвідомчій інформаційно-телекомунікаційній системі щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон ОСОБА_5 інформація стосовно вказаної особи також відсутня. Згідно бази ЄІАС УМП в підсистемі «Іноземці та біженці» наявна інформація щодо звернення громадянина російської федерації ОСОБА_6 / ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 за захистом в Україні. Іноземець пред`явив фотокопію в телефоні довідки про звернення особи за додатковим захистом в Україні видану ТУ ДМС в Одеській області 23.01.2024 № 014120. З метою перевірки інформації було надіслано запит до ГУДМС в Одеській області щодо надання інформації щодо стадії розгляду процедури звернення за захистом в Україні громадянина російської федерації ОСОБА_1 / ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно листа ГУДМС в Одеській області встановлено, що відповідно до рішення ДМС від 27.12.2019 № 472-19, громадянина російської федерації ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. 22.11.2023 року на адресу ГУДМС в. Одеській області надійшов лист Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС про позбавлення додаткового захисту. Відповідно до порушеної процедури за ст. 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI, 27.11.2023 року ДМС підготовлено подання про позбавлення додаткового захисту. рішенням ДМС України на підставі подання ДБР від громадянина рф ОСОБА_1 позбавлено додаткового захисту. Отже, процедура за ст. 11 Закону була реалізованою, особа позбавлена додаткового захисту, що оскаржено в судовому порядку. Згідно з ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від року за судовою справою № 420/37310/23, відкрито провадження у адміністративній справі. Відповідно до ч.17 ст. 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI, особа документована довідкою про звернення за захистом в Україні серії 014120, строком дії: 23 січня - 23 квітня 2024 року. Разом з тим, ГУ ДМС в Одеській області було встановлено такі факти, що вказують на ймовірність застосування адміністративного затримання, поміщення до ПТПІ та звернення до судових інстанцій з позовом про ухвалення відповідного рішення в рамках процедури примусового видворення. Зокрема, 02.02.2024 року з боку управління міграційного контролю ГУДМС в Одеській області проведено профілактичних захід у вигляді перевірки місця перебування (проживання) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами перевірки було встановлено, факт надання недостовірних відомостей або переховування від органів влади України. Зокрема, зазначена норма узгоджена з п.7 ст. З та ст. 15 Директиви ЄС від 16.12.2008 № 2008/115/ЄС, тобто адміністративне затримання є законним, коли мова йде про загрозу національної безпеки України через порушення кримінального провадження та існує ризик втечі. Об`єктивний критерій у даному випадку підтверджується перевіркою ГУДМС в Одеській області за адресою перебування (проживання) іноземця.

Не погодившись рішенням про примусове видворення, ОСОБА_1 оскаржив його у судовому порядку.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.03.2024 року у справі № 158/536/24, позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління державної міграційної служби в Івано-Франківській області від 03 лютого 2024 року про примусове видворення з України громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції УДМС в Івано-Франківській області звернулось до Восьмого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановив скасувати рішення Ківерцівського районного суду Волинської області, та постановив нове рішення, яким у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення відмовити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 лютого 2024 року задоволено адміністративний позов УДМС в Івано-Франківській області про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення та прийнято рішення в адміністративній справі № 344/2008/24 від 06.02.2024 про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 6 місяців.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2024 року у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, а рішення Івано-Франківського міського суду від 06.02.2024 року залишено без змін.

Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 подано заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Івано-Франківського міського суду в адміністративній справі № 344/2008/24 від 06.02.2023. На даний час адміністративна справа перебуває на стадії судового розгляду.

Також ОСОБА_1 подано заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в адміністративній справі № 158/536/24 від 20.03.2024 року. На даний час справа перебуває на стадії судового розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 року залишено в силі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, яким визнано протиправним та скасовано рішення ДМС України про позбавлення додаткового захисту ОСОБА_1 №233-23 від 14 грудня 2023 року.

Відповідно до листа Державного бюро розслідувань (вих. № 10-3-04-01-19805 від 31.07.2024), що надійшов на адресу УДМС в Івано-Франківській області, зазначено, що діяльність ОСОБА_1 продовжує становити загрозу національній безпеці України та негативно впливає на міжнародний імідж України, а відтак просять продовжити строк затримання ОСОБА_1 .

Пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

У пункті 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону передбачено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 11 - 13 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців. Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Зазначені правові норми кореспондуються з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23 квітня 2012 року № 353/171/150, та Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1110.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 розділу IV вказаної Інструкції та пункту 1 зазначеного Положення, пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - пункт тимчасового перебування), є державною установою, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема, стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення за межі України; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

Відповідно до пункту 5 Положення, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України чи реадмісії. Строк тримання затриманих іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування становить шість місяців з дня фактичного затримання особи. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи в зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Враховуючи, що є чинною постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2024 року, якою рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2024 року про затримання ОСОБА_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення залишено без змін, то давати оцінку фактам і обставинам, наведеним стороною захисту з посиланням на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 року, не є в компетенції суду першої інстанції. Вагомих аргументів щодо відсутності підстав продовження строку затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , не наведено.

Наявність триваючих судових розглядів у різних інстанціях з приводу фактів і обставин, які на думку сторони захисту унеможливлюють продовження строку затримання ОСОБА_1 , не спростовують доводів позову в частині посилання на чинну постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2024 року.

Відтак, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 6, 7, 9, 72-77, 241-246, 289, 371 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на шість місяців.

Належним чином завірену копію рішення суду невідкладно видати особам, які беруть участь у справі.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Антоняк Т.М.