Справа № 480/11542/23
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

31 липня 2024 року

м. Київ

справа №480/11542/23

адміністративне провадження № К/990/27484/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Коваленко Н.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Буринської міської ради Сумської області від 17.04.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства розташованих на території Буринської міської ради Сумської області;

- визнати протиправним і скасувати рішення Буринської міської ради Сумської області від 11.05.2023 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства розташованих на території Буринської міської ради Сумської області, в одну земельну ділянку площею 11,3151 га з кадастровим номером :04:001:1386.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 адміністративний позов задоволено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 апеляційну скаргу Буринської міської ради Сумської області задоволено, рішення Сумського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволені адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження, Верховний Суд виходить із такого.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснено в порядку спрощеного позовного провадження.

Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без врахування висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, які викладені у постановах Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №688/2908/16 в якій зроблено висновок щодо недобросовісної поведінки органу місцевого самоврядування при затвердженні проекту землеустрою та від 27.07.2023 у справі №392/856/22 щодо відсутності заборони передавати земельні ділянки у власність на виконання рішення суду. Також зазначає правові висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 24.01.2020 у справі №316/979/18, від 27.01.2021 у справі №560/1334/19, від 01.02.2021 у справі №560/1282/19, від 16.09.2021 у справі №260/18/19, від 10.06.2021 у справі №240/4964/18, від 07.04.2021 у справі №540/2813/19, від 15.06.2021 у справі №818/1905/17, від 29.11.2021 у справі №480/1910/19 щодо відсутності підстав для відмови в затвердженні погодженого проекту землеустрою.

Обґрунтовуючи підставами касаційного оскарження заявник вказує підпункт "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Наголошує про те, що дана касаційна скарга має виняткове значення для позивача, оскільки стосується фундаментального права, що належать громадянам України на безоплатне отримання у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства.

Колегія суддів не бере до уваги посилання на висновок Верховного Суду, який викладений у постанові від 29.09.2020 у справі №688/2908/16, оскільки предметом позову є визнання наказу протиправним та його скасування про надання у користування земельної ділянки на умовах оренди, визнання договору оренди землі недійсним і скасування рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки та розглядався у порядку цивільного судочинства.

Предметом спору в справі, що розглядається є визнання протиправним та скасування рішення Буринської міської ради Сумської області від 17.04.2023 про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Посилання заявника на висновок Верховного Суду від 27.07.2023 у справі №392/856/22 Суд відхиляє з огляду на те, що спірні правовідносини в цій справі виникли щодо бездіяльності заступника начальника відділу державної виконавчої служби щодо невжиття заходів примусового виконання рішення визначених Законом України "Про виконавче провадження".

Крім того, Суд не бере до уваги посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, які викладені у постановах від 24.01.2020 у справі №316/979/18, від 27.01.2021 у справі №560/1334/19, від 01.02.2021 у справі №560/1282/19, від 16.09.2021 у справі №260/18/19, від 10.06.2021 у справі №240/4964/18, від 07.04.2021 у справі №540/2813/19, від 15.06.2021 у справі №818/1905/17, від 29.11.2021 у справі №480/1910/19, оскільки обставини цієї справи та справ, зазначених скаржником з метою обґрунтування підстав касаційного оскарження, виникли за різних фактичних обставин (різні підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою), у різні періоди часу та з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування.

Стосовно "виняткового значення" справи для учасника справи, то в даному випадку оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Отже, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник належних обґрунтувань щодо винятковості цієї справи не наводить.

Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не доведено існування обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладені вимоги Кодексу адміністративного судочинства України, для можливості відкриття провадження у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, у касаційній скарзі скаржник має обґрунтовано зазначити підстави, вказані у підпунктах "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333, 347, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Надіслати ОСОБА_1 копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не оскаржується.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук