Справа № 340/10510/23
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10510/23

провадження № 2-ап/340/18/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (надалі відповідач), у якому просить:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №59 від 04.08.2023 про відмову в частині переведення пенсії ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі №340/712/23;

-зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 із 13.10.2022 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ та здійснити виплату заборгованості по призначеній пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що їй 10.10.2022 було достроково призначено пенсію за віком на підставі пункту 3 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (надалі Закон №1058-IV).

13.10.2022 звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 14.10.2022, прийнятим за принципом екстериторіальності, їй було відмовлено з посиланням на відсутність у неї права на перехід з пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 4-5 пункту 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (мати дитини-інваліда) на пенсію у разі втрати годувальника, оскільки вона не досягла 60 років.

Не погодившись із зазначеним рішенням пенсійного органу звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом про його скасування.

Зазначає, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.20213 у справі № 340/712/23 рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №59 від 14.10.2022 "Про відмову в перерахунку пенсії" було скасовано та зобов`язано відповідача повторно розглянути її заяву від 13.10.2022 та вирішити питання про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вказує, що за результатами повторного розгляду відповідачем її заяви знову отримала відмову з підстав недосягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, а також ненадання висновку про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби).

Стверджує, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ) вона як непрацездатний член сім`ї померлого військовослужбовця має право на призначення пенсії в разі втрати годувальника за цим законом.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.

На обгрунтування заперечень зазначає позивач отримує пенсію призначену відповідно до абзацу 4-5 пункту 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

Вказує, що позивач 13.10.2022 звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ за померлого ОСОБА_2 із переліком документів.

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 340/712/23 її заяву було повторно розглянуто та прийнято рішення №59 від 04.08.2023 про відмову у такому переведенні у зв`язку з тим, що позивач не досягла пенсійного віку (60 років) відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV та не надала висновку про обставини загибелі чи смерті її чоловіка внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби). У зв`язку з чим підстави для переведення її на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону №2262-ХІІ відсутні.

Звертає увагу на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Зауважує, що з квітня 2021 року управління позбавлене функції фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило.

08.01.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

16.02.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду закрито провадження у справі на підставі п. 1 частини першої статті 238 КАС України.

06.03.2024 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду витребувано в Кіровоградського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №340/10510/23.

27.03.2024 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.02.2024.

27.03.2024 ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду закінчено дії по підготовці справи до апеляційного розгляду.

07.06.2024 постановою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15.07.2024 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду прийнято справу до провадження суддею Савонюком М.Я., продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28.04.1990 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 45).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася донька - ОСОБА_3 , яка мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку (а.с. 46).

ОСОБА_2 , у період проходження строкової військової служби у 1987 році отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні, де велись бойові дії, внаслідок чого йому з 10.10.2011 встановлено ІІІ групу інвалідності, а з 20.01.2020 року - ІІ групу інвалідності (а.с. 16-19).

10.10.2011 відповідачем було призначено ОСОБА_2 пенсію по інвалідності на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як особі з інвалідністю внаслідок війни, яка ним отримувалась до смерті - 11.06.2020.

15.06.2020 позивач отримала посвідчення члена сім`ї загиблого, яке засвідчує її статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та право на пільги, встановлені законодавством України для сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 14).

У жовтні 2022 року позивачка, досягнувши 50 років, звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 03.10.2022 про призначення їй пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства.

10.10.2022 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №59 ОСОБА_1 з 23.09.2022 призначено пенсію за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

13.10.2022 позивач звернулась із заявою до відповідача про призначення/перерахунок пенсії. У цій заяві, яка виготовлена спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за допомогою комп`ютерної техніки, вказано, що заявниця просить пенсію перерахувати, вид перерахунку: перехід на інший вид пенсії (у разі вг) (а.с. 20).

14.10.2022 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийнятим за принципом екстериторіальності, їй було відмовлено з посиланням на відсутність у неї права на перехід з пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до абзацу 4-5 пункту 3 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (мати дитини-інваліда) на пенсію у разі втрати годувальника, оскільки вона не досягла 60 років.

17.04.2023 рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 340/712/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №59 від 14.10.2022 "Про відмову в перерахунку пенсії". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2022 та вирішити питання про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 24 30).

04.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі № 340/712/23 заяву ОСОБА_1 розглянуто повторно та прийнято рішення №59 від 04.08.2023 про відмову у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону №2262-ХІІ у зв`язку з тим, що позивач не досягла пенсійного віку (60 років) відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV та не надала висновку про обставини загибелі чи смерті її чоловіка внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (а.с. 40-41).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає настуне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон N1058-IV.

Відповідно до статті 9 Закону N 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону N 1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника наведені у статті 36 Закону N 1058-IV.

Відповідно до частини 1 цієї статті пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 36 Закону N 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону N 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 37 Закону N 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону N 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 45 Закону N 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Відповідно до частин 3, 5 статті 45 Закону N 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, є Закон N2262-XII.

Згідно з частинами 2, 3 статті 1 Закону N 2262-XII військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Частиною 5 статті 2 Закону N 2262-XII передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.

Відповідно до статті 6 Закону N2262-XII сім`ї померлих пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, мають право на пенсію в разі втрати годувальника на загальних підставах із членами сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 7 Закону N2262-XII передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Так, відповідно до статті 29 Закону N2262-XII, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

За змістом частин 1, 2 ст. 30 Закону, право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пунктами "б" та "в" частини 4 статті статті 30 Закону N2262-XII встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються:

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

За змістом пункту "б" частини четвертої статті 30 Закону N2262-XII до непрацездатних членів сім`ї відноситься у тому числі дружина, якщо вона досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особою з інвалідністю.

Водночас згідно із пунктом "в" до непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема дружина особи яка загинула, померла чи пропала безвісти в період проходження служби або померла після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, яка не взяла повторний шлюб та звернулась не раніше як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу). При цьому критерій пенсійного віку та страхового стажу при призначенні пенсії в разі втрати годувальника не застосовується за умови наявності у дружини (чоловіка) права на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону

Тобто, для визнання дружини непрацездатним членом сім`ї Закон визначає альтернативні та незалежні одна від одної умови.

Статтею 31 Закону N 2262-XII передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Відповідно до статті 36 Закону N 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:

а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, які є непрацездатними та перебували на утриманні загиблого (померлого) годувальника (при цьому дітям та іншим особам, зазначеним в абзаці другому статті 30 цього Закону, незалежно від того, чи перебували вони на утриманні загиблого (померлого) годувальника), - 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. Якщо на утриманні загиблого (померлого) годувальника перебували двоє і більше членів сім`ї, пенсія призначається у розмірі 90 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника, що розподіляється між ними рівними частками, але не менше ніж 40 процентів на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;

б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї.

Згідно зі статтею 37 Закону N 2262-XII пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 40 Закону N 2262-XII пенсія в разі втрати годувальника встановлюється на весь період, протягом якого член сім`ї померлого вважається непрацездатним (стаття 30), а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", - довічно.

Статтею 45 Закону N2262-XII передбачено, що сім`ям пенсіонерів з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії в разі втрати годувальника обчислюються з того ж грошового забезпечення (заробітку), з якого було обчислено пенсію годувальникові.

Наведене свідчить, що і Закон N 1058-IV, і Закон N 2262-XII передбачають такий вид пенсії як пенсія у зв`язку з втратою годувальника, але умови призначення та розміри таких пенсій є різними. Водночас, за обома цими Законами право на отримання пенсії такого виду мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема один з подружжя.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року N3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 року за N 135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок N3-1).

Пунктом 3 Розділу І Порядку N 3-1 (в редакції на дату спірних правовідносин) передбачено, що якщо померлому годувальнику вже було призначено пенсію, заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника подається до органу, що призначає пенсії.

Відповідно до пункту 11 Розділу І Порядку N 3-1 днем звернення за призначенням пенсії є день подання до органу, що призначає пенсію, заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення уповноваженим органом (структурним підрозділом).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу)) роз`яснюється, які документи необхідно подати додатково. При поданні цих документів до закінчення тримісячного строку з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів уповноваженим органом (структурним підрозділом) поштою, або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

У пункті 3 Розділу ІІ Порядку N3-1 вказаний перелік документів, що подаються для призначення пенсії в разі втрати годувальника, зокрема: 1) подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом) (якщо пенсія померлому годувальнику органом, що призначає пенсію, не призначалась); 2) витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / з визнанням судом безвісно відсутнім (якщо годувальник помер (загинув) / пропав безвісти у період проходження служби) або його копія; 3) свідоцтво про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим; 4) документи, що засвідчують родинні відносини непрацездатних членів сім`ї з померлим годувальником, які передбачені пунктом 12 цього розділу; 5) документи про перебування непрацездатних членів сім`ї на утриманні померлого (загиблого) годувальника (крім непрацездатних дітей; непрацездатних батьків і дружини (чоловіка) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби), які передбачені пунктом 13 цього розділу; 6) документи померлого годувальника, які передбачені підпунктом 4 пункту 2 цього розділу; 7) документи, що підтверджують право на призначення пенсії незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, які передбачені підпунктами 5 - 7 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону); 8) документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону); 9) документи, що підтверджують право на встановлення надбавок, підвищень та інших доплат (за наявності), які передбачені пунктом 4 цього розділу.

За змістом цих норм пенсія в разі втрати годувальника призначається особі, яка є членом сім`ї військовослужбовця, якщо годувальник помер внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби.

Для призначення такої пенсії особа повинна подати заяву та визначені цими нормами документи, зокрема про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Водночас пунктом 2 IV Порядку N3-1 передбачено, що при прийманні документів працівник органу, що призначає пенсію: 1) ідентифікує заявника (його представника); 2) повідомляє інформацію щодо умов та порядку призначення пенсії; 3) реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта або іншого документа, що посвідчує особу. Фіксує й засвідчує виявлені розбіжності; 4) з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; 5) повідомляє заявника або посадову особу уповноваженого органу (структурного підрозділу) про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; 6) сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; 7) надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем, баз даних згідно з пунктом 15 розділу II цього Порядку; 8) видає заявнику або посадовій особі уповноваженого органу (структурного підрозділу) розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 9 до цього Порядку) та/або надсилає уповноваженому органу (структурному підрозділу) повідомлення про перелік документів, які необхідно подати додатково, та строк їх подання. Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Відповідно до пункту 4 IV Порядку N3-1 орган, що призначає пенсію, повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних державних електронних інформаційних реєстрах, системах, базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Отже, саме Пенсійний фонд та його органи повинні забезпечити умови, за яких особа буде обізнана з умовами призначення різних пенсій і може робити усвідомлений вибір. Належне виконання цього обов`язку передбачає надання інформації про умови призначення усіх видів пенсії, на які заявник має право.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) померлого годувальника ОСОБА_2 , який перебував на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 10.10.2011 по день смерті - 11.06.2020 отримував пенсію по інвалідності згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як особа з інвалідністю ІІ групи, що настала внаслідок травми, отриманої при виконанні обов`язків військової служби внаслідок війни.

На момент смерті ОСОБА_2 позивач перебувала на його утриманні, а пенсія її чоловіка була постійним і основним джерелом засобів до існування сім`ї.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 позивач не взяла повторний шлюб, а з 23.09.2022 їй призначено дострокову пенсію за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV.

13.10.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про перехід на пенсію у разі втрати годувальника

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі №340/712/23 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, підставами прийняття оскаржуваного рішення вказано те, що заявниця не досягла пенсійного віку, що передбачено статтею 26 Закону №1058-IV та не надала висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби).

Дійсно, за змістом пункту "б" частини четвертої статті 30 Закону, непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або є особами з інвалідністю.

Водночас пунктом "в" частини 4 статті статті 30 Закону N2262-XII встановлено, що непрацездатним членом сім`ї вважається, у тому числі дружина, якщо вона не взяла повторний шлюб та має право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону.

Як уже було встановлено судом, після смерті чоловіка ОСОБА_2 позивач не взяла повторний шлюб, а з 23.09.2022 їй призначено дострокову пенсію за віком на підставі пункту 3 частини 1 статті 115 Закону №1058-IV.

Таким чином, вказана обставина не може бути підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії в разі втрати годувальника для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону N2262-XII.

Що стосується посилань відповідача, що позивачем не надано висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Пункт 3 Розділу ІІ Порядку N3-1 (у редакції станом на дату прийняття оспореного рішення) не містить вимоги надання такого документу як "висновок про обставини загибелі чи смерті внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби)", натомість вимагає надати документи про обставини загибелі чи смерті годувальника внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час проходження служби при виконанні службових обов`язків (обов`язків військової служби) (висновок військово-лікарської комісії, витяг з наказу про виключення годувальника зі списків особового складу у зв`язку зі смертю / визнанням судом безвісно відсутнім або його копія) (для призначення пенсії непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у пункті "в" статті 30 Закону)

Дійсно, позивач при поданні заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника таких документів не надала, а долучена до заяви виписка з акту огляду МСЕК про становлення другої групи інвалідності з гніт-контузією головного мозку і захворюванням, одержаних під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії та наявний у матеріалах справи Витяг із протоколу №915 від 24.05.2011 засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв не підтверджують цих обставин, а лише посвідчують наявність захворювання та його пов`язаність з виконанням обов`язків військової служби.

Водночас суд зауважує, що в силу положень пунктів 11 Розділу І та 4 Розділу ІV Порядку N3-1 орган Пенсійного фонду під час розгляду заяви про призначення пенсії у випадку ненадання всіх необхідних документів, не повинен відмовляти в призначенні пенсії, а має здійснити активні дії щодо повідомлення заявника про необхідність подання документів, яких не вистачає. А тому ненадання всіх необхідних документів до заяви про призначення пенсії може бути підставою для відмови в призначення пенсії лише у випадку коли заявника письмово повідомлено про те, які документи необхідно подати додатково, та такі документи не були подані протягом трьох місяців.

У матеріалах справи відсутні докази письмового повідомлення позивача пенсійним органом про необхідність подання додаткових документів.

З врахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №59 від 04.08.2023 про відмову в частині переведення пенсії ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі №340/712/23, як такого, що прийнято з порушенням вимог законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду цього питання.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 із 13.10.2022 пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ та здійснити виплату заборгованості по призначеній пенсії суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні, зважаючи на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд має право визнати дії суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язати вчинити певні дії. При цьому суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

Так, у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання прийняти рішення.

Проте, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

Водночас, з огляду на встановлені судом обставини неналежного розгляду порушеного позивачем питання, ненадання позивачем усього переліку документів, що унеможливлює надати суду оцінку дотриманню усіх, передбачених нормами пенсійним законодавством, умов для прийняття рішення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у суду відсутні підстави вважати, що виконано усі визначені законом передумови, необхідні для застосування такого способу захисту порушених прав, про який просить позивач.

Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2022 року та вирішити питання про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

Рішення відповідача №59 від 04.08.2023 було ним направлено на адресу позивача листом від 27.10.2023 №13725-14248/К-02/8-1100/23. З позовом про його оскарження позивач звернувся до суду 25.12.2023.

Отже, позов поданий у межах строку, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, - протягом 6 місяців від дня, коли позивач дізнався про порушення своїх прав, отримавши лист відповідача.

Стосовно доводів відповідача, що з квітня 2021 року управління позбавлене функції фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 року №1279 "Деякі питання організації виплати пенсії та грошової допомоги", якою внесені зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596 (надалі Порядок №1596), суд зазначає наступне.

Порядок №1596 визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги.

Пунктом 2 вказаного Порядку надано визначення терміну «уповноважений орган», під яким розуміється головне управління Пенсійного фонду України в області, м. Києві, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення місцевої держадміністрації, виконавчий орган сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, центр з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Для здійснення виплати одержувачам пенсій, грошової допомоги уповноваженими органами в порядку, передбаченому Законом України Про публічні закупівлі, укладаються з уповноваженими організаціями договори про виплату та доставку пенсій, грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України. Договори укладаються між уповноваженою організацією та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад або центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат; уповноваженою організацією та Пенсійним фондом України і головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (пункт 4 Порядку №1596).

Уповноважений орган, який проводить нарахування пенсії, грошової допомоги, під час призначення, а також працівник виплатного об`єкта під час першої виплати повідомляють одержувачу про дату виплати пенсії, грошової допомоги ( пункт 6 Порядку №1596).

Відповідно до пунктів 9-10 Порядку №1596 виплата і доставка пенсій, грошової допомоги здійснюється за відомостями на виплату пенсій, грошової допомоги. Протягом виплатного періоду уповноваженій організації можуть надаватися додаткові відомості/списки для виплати пенсій, грошової допомоги, які нараховуються вперше, або в разі їх перерахунку за минулий період чи невиплати у попередньому виплатному періоді.

Абзацом другим пункту 14 Порядку №1596 передбачено, що для забезпечення своєчасної виплати пенсій, грошової допомоги уповноважений орган перераховує кошти уповноваженій організації на її поточні рахунки із спеціальним режимом використання за два робочих дні до початку виплатного періоду та протягом виплатного періоду - не пізніше ніж за два робочих дні до встановленої дати виплати, а для виплати допомоги на поховання - за два робочих дні до початку виплатного періоду та забезпечує авансування необхідних коштів протягом місяця, що обумовлюється договором.

З системного аналізу вказаних норм судом встановлено, що обов`язок призначення (перерахунку) та виплати пенсій покладено на Головні управління Пенсійного фонду. Водночас механізм таких виплат передбачає перерахунок коштів Головним управлінням уповноваженій організації на її поточні рахунки із спеціальним режимом використання шляхом централізованого перерахування коштів для виплати пенсій за відомостями/списками, обов`язок складання та подання яких, покладено на уповноважений орган, яким виступає відповідне Головне управління Пенсійного фонду України. До того ж даний спір стосується протиправності рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, а не фінансування пенсії.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Таким чином, дії відповідача не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідач приймаючи оспорюване рішення №59 від 04.08.2023, діяв не на підставі Конституції та законів України.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, натомість з матеріалів справи вбачається порушення прав позивача.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №59 від 04.08.2023 про відмову в частині переведення пенсії ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі №340/712/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.10.2022 року та вирішити питання про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2024 року.

Повне найменування учасників:

Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25009).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК