Справа № 500/1930/24
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/1930/24 пров. № А/857/15027/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Качмара В.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року, головуючий суддя Чепенюк О.В., ухвалене у м. Тернопіль, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ВЧ НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі Постанова №168), у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 18.01.2023 року по 27.06.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 18.01.2023 року по 27.06.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; встановити судовий контроль за виконанням рішення суду в даній адміністративній справі шляхом зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 подати у місячний строк після набрання рішенням суду законної сили звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що з 18.01.2023 року ОСОБА_1 продовжив лікування в Обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», оскільки відповідно до висновку лікувально-консультативної комісії (далі ЛКК) внаслідок мінно-вибухових травм (28.04.2022 року та 18.09.2022 року) має посткомоційний синдром з вираженим загикуванням та настирливими рухами мімічної мускулатури, за станом психічного здоров`я показано стаціонарне лікування. Таке лікування позивач проходив з 26.01.2023 року по 27.06.2023 року. Повторно пройшов огляд позаштатної військово-лікарської комісії, отримав свідоцтво про хворобу №136/66 від 20.06.2023, згідно з яким: «Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини», та визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. Згідно з наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.07.2023 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 26.01.2023 року по 27.06.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за період з 26.01.2023 року по 27.06.2023 року, з урахуванням фактично виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ВЧ НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що діагноз позивача не пов`язаний з отриманими пораненнями (травмами) позивачем, тому додаткова винагорода за цей період не виплачувалася. Документи, що підтверджують лікування з 18.01.2023 року по 26.01.2023 року відсутні.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 26.02.2022 року зарахований до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями військового квитка серії НОМЕР_2 від 24.05.2017 року. Позивач з 11.07.2023 року звільнений з військової служби на підставі підпункту «б» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відповідно до довідок від 05.06.2023 року №1880, від 11.07.2023 року №2205 про безпосередню участь особи у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач у період у періоди: з 27.02.2022 року по 28.04.2022 року, з 11.05.2022 року по 02.07.2022 року, з 09.07.2022 року до 19.09.2022 року, 26.09.2022 року по 29.09.2022 року брав участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо у м. Києві, Київській, Сумській, Харківській, Луганській та Донецькій областях.

Під час проходження військової служби та відсічі збройної агресії російської федерації проти України, позивачем отримано два поранення (травми) 28.04.2022 року та 18.09.2022 року.

Відповідно до відомостей довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) № 1678, виданої ВЧ НОМЕР_1 від 01.10.2022 року, ОСОБА_1 28.04.2022 року отримав вибухову травму (акубаротравму; посттравматичну перфорацію лівої барабанної перетинки; закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; поєднане вогнепальне осколкове поранення, дотичне поранення лівого плеча, бокової стінки грудної клітки зліва; сліпе поранення лівої гомілки) в результаті проведення 1-ою гірсько-штурмовою ротою у взаємодії з підрозділами національної гвардії окремого полку спеціального призначення та підрозділами територіальної оборони, штурмових дій в напрямку н.п. Дергачі Харківської області. Поранення пов`язане з проходженням військової служби та захистом Батьківщини.

Після отриманої травми позивач з 28.04.2022 року по 03.05.2022 року перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, м. Харків, що підтверджується відомостями перевідного епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого Військово-медичного клінічного центру Північного регіону № 3742 від 03.05.2022 року про направлення на подальше обстеження та лікування до Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 30» Харківської міської ради. Лікування на стаціонарі тривало з 03.05.2022 року по 11.05.2022 року, про що зазначено у виписці Комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня № 30» Харківської міської ради № 1620 від 11.05.2022 року.

18.09.2022 року ОСОБА_1 отримав ще одне поранення - вибухову травму у вигляді цефалгічного, астеноневротичного синдрому, суб`єктивний вушний шум, акубаротравма, в ході виконання бойового завдання (під час проходження військової служби) в складі підрозділу, поблизу н.п. Берестове, Донецької області, внаслідок артилерійського і танкового обстрілу. Дане поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації проти України, в зоні ведення бойових дій, про що зазначено у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої ВЧ НОМЕР_1 , №1679 від 01.10.2022 року.

У зв`язку з таким поранням позивач перебував у лікувальному відділення МР військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , з 19.09.2022 року по 28.09.2022 року. Такі обставини підтверджуються рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року у справі № 500/4509/23, яке набрало законної сили, між тими ж сторонами про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 04.10.2022 року по 17.01.2023 року.

З обставин цього ж судового рішення та долучених до позовної заяви медичних документів вбачається, що позивач з 04.10.2022 року по 20.10.2022 року проходив лікування в Обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька обласна клінічна лікарня». Відповідно до довідки військово-лікарської комісії Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна клінічна лікарня» № 326 від 20.10.2022 року, отримана травма 18.09.2022 року пов`язана з проходженням військової служби.

31.11.2022 року позивача направлено на консультацію до психіатра з попередньо зазначеним діагнозом: стійкий виражений цефалгічний, астено-невротичний синдром, загикування (а.с.31). За результатами проведеного огляду 21.11.2022 року лікувально-консультативною комісією Чернівецької обласної психіатричної лікарні надано заключення № 1927 з рекомендаціями щодо лікування в умовах Чернівецької психіатричної лікарні 15 відділення (а.с.32). Таке лікування позивач проходив з 21.11.2022 року по 05.01.2023 року, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №5967.

17.01.2023 року позивач пройшов огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 . У довідці військово-лікарської комісії №166 від 17.01.2023 року зазначено: «Наслідки перенесених мінно-вибухових травм (28.04.2022 року; 18.09.2022 року): закрита черепно-мозкова травма у вигляді парезу акомодації обох очей, струсів головного мозку з вегетосудинною нестійкістю та з незначним порушенням функції центральної нервової системи; акубаротравми вух (28.04.2022 року; 18.09.2022 року) у вигляді хронічної двобічної післятравматичної нейросенсорної приглухуватості четвертого ступеня зі стійким зниженням слуху без сприйняття шепітної мови на обидва вуха та при сприйнятті розмовної мови на відстані до 1,0 м на праве вухо та до 0,5 м на ліве вухо; зміцнілі рубці лівого плеча, бокової стінки грудної клітки зліва, лівої гомілки з приводу вогнепального осколкового дотичного поранення (28.04.2022 року) лівого плеча, бокової стінки грудної клітки зліва та вогнепального осколкового сліпого поранення (28.04.2022 року) лівої гомілки без порушення функції. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 року №370 - травма легка. Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (підтверджено довідками про обставини травми (поранення) виданими командиром в/ч НОМЕР_1 №1678 та №1679 від 01.10.2022 року; довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 27.02.2022 року по 28.04.2022 року; з 11.05.2022 року по 02.07.2022 року; з 09.07.2022 року по 19.09.2022 року; з 26.09.2022 року по 29.09.2022 року виданою командиром в/ч НОМЕР_1 №1682 від 02.10.2022 року).

Посткомоційний синдром внаслідок мінно-вибухових травм (28.04.2022 року; 18.09.2022 року) з вираженим загикуванням та настирливими рухами мімічної мускулатури. Захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини».

Позивача на підставі статті 146, 366, 75в графи II Розкладу хвороб, графи 7 ТДВ Б визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатним до служби у високомобільним десантним військам, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Придатним до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Наявність підстав для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту першого Постанови №168 за це період лікування у різних закладах охорони здоров`я було предметом розгляду в адміністративній справі №500/4509/23, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 року у якій позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування і невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової винагороди у відповідності до пункту першого Постанови №168 за період з 04.10.2022 року по 17.01.2023 року, з урахуванням проведених виплат; зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати і виплатити позивачу збільшену додаткову винагороду у відповідності до пункту першого Постанови №168 за період з 04.10.2022 року по 17.01.2023 року, з урахуванням проведених виплат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (такі позовні вимоги стосувалися зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити конкретну суму грошової допомоги).

У цій справі позивачем заявлені ті ж вимоги лише за інший період, такі стосуються періоду з 18.01.2023 року по 27.06.2023 року.

У цей період 18.01.2023 ОСОБА_1 згідно з направленням командира ВЧ НОМЕР_1 №127 від 18.01.2023 року проходив огляд психіатром. Відповідно до висновку лікувально-консультативної комісії Обласного комунального некомерційного підприємства «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» № 131 від 18.01.2023 року діагноз: посткомоційний синдром внаслідок мінно-вибухових травм (28.04.2022 та 18.09.2022) з вираженим загикуванням та настирливими рухами мімічної мускулатури, за станом психічного здоров`я показано стаціонарне лікування.

З 26.01.2023 року по 27.06.2023 року позивач проходив лікування в Обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №468 від 27.06.2023 року.

14.06.2023 року згідно з направленням № 138 командира ВЧ НОМЕР_1 від 01.03.2023 року позивач оглянутий позаштатною військово-лікарською комісією з правами госпітальної ВЛК при Обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

У свідоцтві про хворобу №136/66 від 20.06.2023 року вказані результати огляду військово-лікарською комісією позивача, згідно з яким:

Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: «Посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими хворобливими порушеннями у вигляді емоційно-вольової нестійкості, ускладнений стійкою інсомнією, заїканням та настирливими рухами мімічної мускулатури. Логофобія. Транзиторна міопатія, вторинна макулопатія обох очей.

Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Наслідки МВТ (28.04.2022 року; 18.09.2022 року), ЗЧМТ з легким лікворо-гіпергензивним синдромом, синдромом вегето-судинної дистонії'; акубаротравми вух з розривом лівої барабанної перетинки. Післятравматична хронічна глухота на ліве вухо, післятравматична сенсоневральна приглухуватість на праве вухо без сприйняття шепітної мови. Зміцнілі післяопераційні рубці середньої третини лівого плеча, бокової стінки грудної клітки зліва, середньої третини лівої гомілки з приводу вогнепального осколкового дотичного поранення (28.04.2022 року) лівого плеча, бокової стінки грудної клітки зліва та вогнепального осколкового сліпого поранення (28.04.2022 року) лівої гомілки без порушення функції. Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ №370 від 04.07.2007).

Травми, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини.

Викривлення носової перегородки з порушенням носового дихання.

Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби».

Відповідно до свідоцтва про хворобу №136/66 від 20.06.2023 року, військово-лікарською комісією прийнята постанова про придатність до військової служби за військовою спеціальністю: на підставі статті 17а графи П Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку (а.с.46-47).

З 11.07.2023 року ОСОБА_1 звільнено з військової служби.

Позивач вважав, що у період з 18.01.2023 по 27.06.2023 перебував на лікуванні, яке є наслідком отриманих поранення (контузії, травми або каліцтва), та набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, у розмірі 100 000 грн пропорційно із розрахунку на місяць, проте відповідач таку винагороду виплатив не в повному обсязі, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання грошової допомоги у підвищеному розмірі за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 26.01.2023 року по 27.06.2023 року, оскільки лікування пов`язане саме з отриманими пораненнями (травмами) 28.04.2022 року та 18.09.2022 року пов`язаними із захистом Батьківщини та їх наслідками. При цьому у кожній з довідок про обставини травми (порання, контузії, каліцтва) зазначено, що позивач під час виконання бойового завдання не перебував в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння та знаходився в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 пункту 1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Із аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Також, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Відповідно до пункту 7 окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень належить включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видання такого наказу щодо виплати додаткової винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач отримав поранення (травми) 28.04.2022 року та 18.09.2022 року, пов`язані із захистом Батьківщини, про що командиром ВЧ НОМЕР_5 видані відповідні довідки про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) (за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року №402) №1678 та №1679 від 01.10.2022 року. Внаслідок отриманих поранень (травм) ОСОБА_1 тривалий час проходив лікування у різних закладах охорони здоров`я, у тому числі у спірний період з 26.01.2023 по 27.06.2023 року в Обласному комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецька обласна психіатрична лікарня», про що свідчить виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 468 від 27.06.2023 року.

Відповідно до відомостей свідоцтва про хворобу №136/66 від 20.06.2023 року діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Посттравматичний стресовий розлад зі стійкими різко вираженими хворобливими порушеннями у вигляді емоційно-вольової нестійкості, ускладнений стійкою інсомнією, заїканням та настирливими рухами мімічної мускулатури. Логофобія. Транзиторна міопатія, вторинна макулопатія обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини, та пов`язане з наслідками мінно-вибухових травм (28.04.2022 року; 18.09.2022 року), закритої черепно-мозкової травми з легким лікворо-гіпергензивним синдромом, синдромом вегето-судинної дистонії; акубаротравми вух з розривом лівої барабанної перетинки. Згідно класифікатора тяжкості отриманих травм, травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ №370 від 04.07.2007 року).

Також, колегія суддів зазначає, що Постанова №168 не містить жодних посилань на обов`язковість безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні/відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Норми п.1-2 Постанови №168, не містять застереження щодо необхідності перебувати на безперервному лікуванні для отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн., а також загалом передбачають виплату додаткової винагороди для осіб під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, то суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що відповідачем з порушенням норм законодавства здійснювалось нарахування та виплату позивачу. грошового забезпечення за період.

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції про те, що позивач має право на отримання грошової допомоги у підвищеному розмірі за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я з 26.01.2023 року по 27.06.2023 року, оскільки лікування пов`язане саме з отриманими пораненнями (травмами) 28.04.2022 року та 18.09.2022 року пов`язаними із захистом Батьківщини та їх наслідками, через що позовні вимоги в цій частині є підставними та обґрунтованими, відтак підлягають частковому задоволенню.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року у справі №500/1930/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді В. Я. Качмар
С. М. Кузьмич