Справа № 320/30787/23
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м.Київ № 320/30787/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення та службі в поліції та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головне управління Національної поліції у місті Києві в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві №853 від 31.05.2023 року та №982 о/с від 14.06.2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції ОСОБА_1 »

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м.Києві №982 о/с від 14.06.2023 року в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 зі служби в Національній поліції України.

3. Поновити ОСОБА_1 , капітана поліції на посаді старшого інспектора взводу №1 роти №1 полку патрульної служби поліції особливого призначення «Київ» Головного управління Національної поліції в м.Києві.

4. Стягнути з Головного управління Національної поліції в м.Києві на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу з 14.06.2023 року по день винесення рішення суду без урахування обов`язкових податків та зборів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його не було повідомлено про початок дисциплінарного розслідування, а також був позбавлений можливості надавати пояснення. Вказує, що в актах перевірки, вких було зафіксовано неяву, вказано нерпвильно по батькові позивача. Посилається на норми ст. 40 КЗпП зазначаючи, що 13.02.2023, 11.03.2023, 27.03.2023 був відсутній на службі протягом трьох годин або менше, натомість зазначеною нормою прогулом визнається відсутність на роботі більш, ніж протягом 3 годин. Відсутність на роботі з 03.04.2024 по 04.04.2024 пояснює тимчасовою непрацездатністю, оскільки перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП "Міської лікарні №3" Краматорської міської ради Донецької області.

Від відповідача надійшов відзив в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог, наводячи контраргументи з посиланням на відповідні докази.

Відповіді на відзив від відповідача не надходило.

Дослідивши обставини справи судом було встановлено наступне.

04.05.2023 до ГУНП у м. Києві надійшла доповідна записка командира полку ПСПОП "Київ" ГУНП у м. Києві підполковника поліції Сатаренка Володимира про те, що у період із 13.02.2023 по 05.04.2023, старший інспектор взводу № 1 роти № 1 полку патрульної служби поліції особливого призначення "Київ" Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_1 знаходячись у відрядженні до ОСУВ "Хортиця" неодноразово порушував службову дисципліну, в тому числі був відсутній на службі

З метою перевірки наведеної інформації та встановлення усіх обставин справи, відповідно до статей 14,15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України наказом ГУНП у м. Києві від 15.05.2023 № 913 «Про призначення та проведення службового розслідування» за наведеним Фактом призначено службове розслідування, затверджено склад дисциплінарної комісії, якій доручено провести службове розслідування в установленому порядку.

У ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було встановлено наступні обставини:

Під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 у період з 13.02.2023 по 05.04.2023 був відсутній на службі, а саме:

13.02.2023 з 08.00 год. по 11.00 год. був відсутній на службі, акт про відсутність на службі від 13.02.2023, зареєстрований 13.02.2023 № 39/125/41-2023;

11.03.2023 з 08.00 год. по 08.48 год. був відсутній на службі, акт про відсутність на службі від 11.03.2023, зареєстрований 13.032023 № 58/125/41-2023;

27.03.2023 з 07.30 год. по 10.30 год. був відсутній на службі, акт про відсутність на службі від 27.03.2023, зареєстрований 28.03.2023 № 70/125/41-2023;

з 07.30 год. 03.04.2023 по 07.30 год. 04.04.2023 був відсутній на службі, акт про відсутність на службі від 04.04.2023, зареєстрований 04.04.2023 № 72/125/41-2023;

з 07.30 год. 04.04.2023 по 07.30 год. 05.04.2023 був відсутній на службі, акт про відсутність на службі від 05.04.2023, зареєстрований 05.04.2023 № 73/125/41-2023 був відсутній на службі.

На підставі викладеного дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях старшого інспектора взводу № 1 роти № 1 полку ПСПОП "Київ" ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 встановлено порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 2, 4, 5, 8 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у безпідставній відсутності останнього за місцем проходження служби та невиконанні службових обов`язків з метою забезпечення відповідних заходів в умовах воєнного стану необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави та забезпечення необхідних завдань працівниками поліції відповідно до вимог Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022.

Крім того, 19.07.2022 Національною поліцією України був виданий наказ № 507 "Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції" (далі - Наказ № 507), абзацом першим підпункту 2 пункту 1 якого зобов`язано, серед інших, керівників територіальних органів застосовувати за результатами службових розслідувань за фактами безпідставної відсутності на робочому місці (на службі) більше ніж добу - звільнення зі служби поліції.

За результатами проведення службового розслідування відомості, які стали підставою для його призначення, підтвердилися.

У зв`язку з викладеним, за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у запізненні на службу 13.02.2023, 11.03.2023, 27.03.2023 та невиході на службу без поважних причин 03.04.2023 і 04.04.2023 внаслідок порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1,2, 4, 5, 8 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого інспектора взводу № 1 роти № 1 полку ПСПОП "Київ" ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_1 (0060295) застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

У подальшому, наказом ГУНП у м. Києві від 31.05.2023 № 853 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності капітана поліції ОСОБА_1 » (копія наказу додається та міститься в матеріалах службового розслідування) на Позивача накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади.

Відповідно до ч. З ст. 22 Дисциплінарного статуту, дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

У відповідності до наведеної норми Дисциплінарного статуту, з метою виконання дисциплінарного стягнення, наказом ГУНП у м. Києві від 14.06.2023 № 982 о/с «Про особовий склад» (копія додається), відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Правова позиція суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» та Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», яким затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський, з-поміж іншого, зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Правила етичної поведінки поліцейських поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Окрім того, в силу положень частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію України» особа, яка вступає на службу в пшііцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

Аналіз тексту Присяги поліцейського є підставою для висновку, що в основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Працівник поліції покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх невиконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 19 Закону України «Про Національну поліцію України» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

З огляду на приписи частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію України», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення службу дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Аналіз наведених положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Законодавство встановлює підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Правову позицію аналогічного змісту викладено в постанові Верховного Суду від 07лютого 2020року у справі №260/1118/18.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади

та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом частини першої-третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, в тому числі звільнення зі служби в поліції.

Щодо тверджень позовної заяви про порушення порядку проведення службового розслідування та права Позивача на захист.

У позовній заяві вказано на те, що позивача не було повідомлено про початок службового розслідування та не надано змоги надати свої пояснення, долучити необхідні матеріали до висновку дисциплінарної комісії, що на думку представника Позивача, є порушенням права Позивача на захист.

Наведені твердження не відповідають дійсності, оскільки опитаний у ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення відповідно до вимог ст. 63 Конституції України, що написано ним власноруч. Вказані обставини підтверджуються доданими до відзиву поясненнями від 22.05.2023 року.

Відтак, позивач був обізнаним щодо проведення у Головному управлінні службового розслідування відносно нього та не був позбавлений можливості робити заяви, подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування та користуватися правовою допомогою під час проведення службового розслідування тощо.

З огляду на приписи підпункту 14 п. 2 розділу III вказаного Положення, ознайомлення із затвердженим висновком та матеріалами службового розслідування проводиться головою дисциплінарної комісії за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилось службове розслідування. Проте під час та після службового розслідування будь-яких письмових документів від ОСОБА_1 про долучення до матеріалів нових документів, ознайомлення із затвердженим висновком і матеріалами службового розслідування не надходило.

Наведене у сукупності свідчить про безпідставність позовної заяви в частині доводів про порушення порядку проведення службового розслідування.

З приводу тверджень у позовній заяві щодо перебування Позивача на лікарняному з 03 по 04.04.2023.

Відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 № 455 (далі - Інструкція 455) тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності, видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється. Листок непрацездатності - це єдиний документ, що засвідчує тимчасову непрацездатність робітників, службовців.

Станом на дату видання оскаржуваних наказів (31.05.2023 та 14.06.2023) та на теперішній час оригінал або завірену належним чином копію листка непрацездатності за 03-04.04.2023 Позивачем до ГУНП у м. Києві надано не було.

Відтак, Позивачем не було надано та не було повідомлено жодним чином ані ГУНП у м. Києві, ані безпосереднього керівника про перебування на лікарняному з 03 по 04.04.2023, а отже, акти про невихід на службу складені правомірно, в межах та на підставі, передбачені чинним законодавством.

Листок непрацездатності позивач в ході дисциплінарного провадження не надав, до суду листок непрацездатності надано не було.

Крім того, наведене вище спростовується прін-скрінами з месенджеру WhatsApp листування Позивача із керівником за 03.04.2023 та 04.03.2023 з яких слідує, що Позивач не знаходився на лікарняному, не повідомив про це керівника.

Більше того, в листуванні за 04.04.2023 Позивач навмисно не вийшов на службу через незгоду із заступання з іншим колегами, що підтверджується його повідомленням: «я спецом пропускаю цю зміну щоб зайти в зміну з 1 ротою! Став мене з ними Лях та Роздобудько».

З приводу неправильного зазначення по - батькові Позивача в акті про невихід на службу.

Наведена обставина не може слугувати підставою для висновку про неправомірність вказаного письмового документу, оскільки він складений впорядок, в строк та на умовах визначених чинним законодавством, а сама по собі описка, не повинна породжувати правових наслідків для його недійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Аналогічна правова позиція щодо значимості процедурних порушень викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі № 813/1790/18.

Щодо посилання позивача на п. 3 ст. 40 КЗпП зазначаючи, що 13.02.2023, 11.03.2023, 27.03.2023 був відсутній на службі протягом трьох годин або менше, натомість зазначеною нормою прогулом визнається відсутність на роботі більш, ніж протягом 3 годин.

Позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби внаслідок порушення вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 5, 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач дійсно не був відсутній на службі більше трьох годин, окрім 03.04.2023 та 04.04.2023 року.

Натомість позивач не спростовує факти порушення ним інших норм Дисципліраного статуту, які стали підставою для дисциплінарної відповідальності.

Вищевказана обставина не може бути підставою для висновку про неправомірність даного акту.

Верховний суд неодноразово зазначав, що не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що навіть за умови порушення відповідачем процедури проведення службового розслідування, а також інших процедурних питань, які не були дотримані відповідачем під час прийняття оскаржуваного наказу, не може потягнути за собою безумовне скасування оскаржуваних наказів, за умови наявності факту вчиненого дисциплінарного проступку.

Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі №826/9858/18.

Разом з тим, процедура звільнення, визначена Дисциплінарним статутом та Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань була дотримана у повному обсязі, жодних порушень прав та законних інтересів Позивача не допускалося.

Обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12 грудня 2019 року у справа №816/70/16, від 01 квітня 2020 року у справа №806/647/15, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18.

Позивачем не спростовано обставини, які стали підставою для застосувння дисциплінарної відповідальності та не доведено наявність порушень суб`єктом владних повноважень процедури дисциплінарного провадження, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду ГУНП у м. Києві питання про притягнення Позивача до відповідальності.

Враховуючи вищевиладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Терлецька О.О.