Справа № 480/3198/24
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 липня 2024 року Суми Справа № 480/3198/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Позивач 19.04.2024 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
1) визнати протиправними дії відповідача щодо видачі позивачу довідок № 04/1709/24 від 08.04.2024 року та № 04-1710/24 від 08.04.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме виходячи з прожиткового мінімуму у розмірі 2102 грн;
2) зобов`язати відповідача видати позивачу:
- довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2023 січня 2023 року, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ст. 35 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та визначеного із розрахунку встановленого ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2023 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684 грн,
- довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2024, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі ч.2 ст.130 Конституції України, ст. 35 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» та визначеного із розрахунку встановленого ст.7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 01.01.2024 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 3028 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач є суддею у відставці та отримує довічне грошове утримання з 05.09.2018, яке виплачується ГУ ПФУ в Сумській області. У 2023-2024 роках грошове утримання позивача виплачується, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2102 грн. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023-2024 роках, то позивач у 2024 році звернувся до відповідача через Зарічний районний суд м. Суми із заявою, в якій просив видати 2 довідки про суддівську винагороду судді, а саме для перерахунку грошового утримання позивача, з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів станом 01.01.2023 (2684 грн) та станом на 01.01.2024 (3028 грн). Відповідач на вказану заяву позивача видав довідки про суддівську винагороду для обчислення довічного грошового утримання позивача станом на 01.01.2023 та 01.01.2024, з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2102 грн. Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
25.04.2024 судом було постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі.
08.05.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити.
Відзив мотивовано тим, що відповідач, як розпорядник коштів нижчого рівня, не має правових підстав для самостійного нарахування та визначення базового розміру посадового окладу судді у 2023-2024 роках поза межами видатків державного бюджету та без застосування обмежень, передбачених Законом № 1928-ІХ та встановлених Законами України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та "Про Державний бюджет України на 2024 рік". Враховуючи те, що нормою ст.7 вказаних законів, яка є чинною і неконституційною не визнавалась, визначено розмір прожиткового мінімуму для обчислення суддівської винагороди у 2023-2024 роках у сумі 2102 грн, то відповідач правомірно видав позивачу довідки про суддівську винагороду для обчислення грошового утримання станом на 01.01.2023 та на 01.01.2024, а саме з розрахунку прожиткового мімінуму у сумі 2102 грн.
Крім того, у вступній частині позовної заяви позивач зазначив третьою особою Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області. Проте клопотання про залучення вказаної особи, а також обгрунтування необхідності залучення такої особи позивачем не надавалось. Тому вказане питання судом не вирішувалось. Не вирішувалось таке питення судом і з власної ініціативи.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач є суддею у відставці Зарічного районного суду м. Суми (а.с.14) та з 05.09.2018 отримує в ГУ ПФУ в Сумській області щомісячне грошове утримання судді у відставці. Вказані обставини сторонами визнаються, а тому є такими, що встановлені судом.
У 2024 році позивач звернувся до відповідача, через Зарічний районний суд м. Суми, із заявою про виготовлення двох довідок про розмір суддівської винагороди для обчислення грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 та 01.01.2024, з урахуванням прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумах 2684 грн та 3028 грн. Вказані обставини сторонами визнаються позивачем у позові, а відповідачем у відзиві на позовну заяву, а тому є такими, що встановлені судом.
На вказану заяву відповідач видав позивачу довідки від 08.04.2024 за № 04-1709/24 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2023 та від 08.04.2024 за № 04-1710/24 про розмір суддівської винагороди станом на 01.01.2024, з урахуванням прожиткового мінімуму для розрахунку суддівської винагороди у сумі 2102 грн (з.б.а.с.12, а.с.13).
Дані правовідносини виникли виключно між органом, уповноваженим складати довідки про розмір винагороди судді для перерахунку довічного грошового утримання та суддею у відставці.
Суд звертає увагу, що дметом даного спору є видача довідок про суддівську винагороду для перерахунку довічного утримання судді станом на 01.01.2023 та 01.01.2024, з урахуванням прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумах 2684 грн та 3028 грн, а підставою - невидача таких довідок відповідачем.
Висновки суду та їх мотиви.
Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.
Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Відповідно до ч.ч. 3-5 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2% грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Пунктом 1 розділу IV Порядку, затвердженого Постановою правління ПФУ № 3-1 від 25.01.2008, передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до ч.4 ст.142 ЗУ«Про судоустрій і статус суддів», ч.2 ст.27 ЗУ «Про Коснтитуційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.
Статтею 4 Закону № 1402-VIII закріплено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з ч.1-2 ст.135 цього Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Така винагорода складається з посадового окладу та доплат.
Пунктом 1 ч.3 цієї статті передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Статтею 7 ЗУ ''Про Державний бюджет України на 2023 рік'', ''Про Державний бюджет України на 2024 рік'' установлено, що прожитковий мінімум працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684 грн, з 01.01.2024 - 3028 грн, а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2023 та 01.01.2024 становить 2102 грн.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402-VIII, й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин застосовуватися не можуть.
Відповідно до ст.1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Вказаною нормою Закону встановлено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких окремо визначається прожитковий мінімум, і судді не віднесені до жодної з таких груп.
Суд звертає увагу, що зміни до Закону № 1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення суддів однією з демографічних груп населення для яких встановлюється окремо розмір прожиткового мінімуму не вносились.
Отже, оскільки спеціальним Законом № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а грошове утримання судді у відставці розраховується із суддівської винагороди, і вказана гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до цього закону, суд дійшов висновку що позивач має право на виготовлення довідок про розмір суддівської винагороди у 2023-2024 роках для перерахунку довічного утримання, з урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2023-2024 роках.
Враховуючи те, що позивач має право на грошове утримання судді у відставці з розрахунку суддівської винагороди, обчисленої у 2023-2024 роках, з урахуванням розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2023 та 01.01.2024 у сумах 2684 грн та 3028 грн, а відповідач за заявою позивача не надав таких довідок, що відповідачем не спростовано, то вказана бездіяльність відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 КАС України.
Тому позовні вимоги задовольняються судом, проте у спосіб, який визначений у резолютивній частині даного рішення, який є більш ефективним і належним способом для захисту прав позивача, а ніж той, що зазначений ним у позові.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, але даний спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд на підставі норми ч.8 ст.139 КАС України стягує з відповідача судовий збір у повному обсязі в сумі 1073,60 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
2. Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2023 та 01.01.2024, виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої ст. 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзаців 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік».
6. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 31.07.2024.

Суддя А.І. Сидорук