Справа № 520/2943/24
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

30 липня 2024 р. № 520/2943/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (, вул. Промислова, 1, смт. Васищеве, Харківський район, Харківська обл., 62495) до Волинської митниці (, вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) про визнання дій протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся представник позивача з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Волинської митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2022/000083/2 від 11.10.2022 р. та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № №UA205050/2022/000083/2 від 11.10.2022р. Волинської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України;

- визнати протиправними дії Волинської митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000124/2 від 25.11.2022 р. та скасувати протиправне рішення про коригування митної вартості товарів № №UA205050/2022/000124/2 від 25.11.2022р. Волинської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішення № UA205050/2022/000083/2 від 11.10.2022 р. та рішення №UA205050/2022/000124/2 від 25.11.2022 р. відповідача є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Сторони були належним чином повідомлені про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що Декларантом було надано: рахунок на оплату від 29.09.2022 №832, сертифікат типу UA*46А(b)*0924*01 від 20.07.2021, лист б/н від 07.10.2022, видаткові накладні, проформу-інвойс від 20.05.2022 №22CFOA009-TBR, проформу-інвойс від 20.05.2022 №22CF0A008-TBR, рахунок на оплату від 07.10.2022 №1573, переклади експортних декларацій, раніше оформлені митні декларації та інвойси до них. Решту витребуваних документів декларантом не надано. При аналізі додатково наданих документів було встановлено наступне. В інвойсі від 18.07.2022 №22CFOA009D-TBR передбачено наступні умови оплати за товар: 50% передоплати для підтвердження замовлення та 50% оплати за 10 днів до того, як судно дістанеться порту призначення. При цьому, декларантом надано платіжне доручення від 25.05.2022 №134, сума та дата здійснення платежу в якому не відповідають умовам оплати в інвойсі. Надані декларантом проформи-інвойс також не відповідають по своїм вартостям сумі наданого платіжного доручення. Окрім того, декларантом надано рахунок на оплату від 29.09.2022 №832, в якому міститься інформація щодо локальних витрат у Польщі згідно заявки 8117 ХВ-0071784, проте дану заявку декларантом не надано. При цьому, декларантом не надано заявку на перевезення, яка згідно п.2.1 договору на транспортно експедиційне обслуговування від 09.06.2020 №008818-20 є невід`ємною його частиною та відповідно до п.4 даного договору містить інформацію щодо вартості послуг Окрім того, в наданих декларантом копіях митних декларацій країни відправлення ціна за одиницю товарів згідно артикулів не відповідає ціні товарів за одиницю згідно артикулів в інвойсі. Також в наданих копіях митних декларацій країни відправлення виробником товару вказано TIRELINK, CO.,LTD, тоді як в графі 31 МД декларантом вказано, що виробник товарів - Shandong Changfeng Tyres Co., Ltd. Крім того, декларантом вказано в листі від 10.10.2022 № 9453, що було надано Звіт про оцінку майна №29/08/2022/02 від 29.08.2022, який декларантом до митного оформлення не надано. Надані декларантом видаткові накладні не можливо ідентифікувати з даною поставкою товарів. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив представник позивача наголосив на тому, що щодо недоліків документів наданих до митного оформлення то вони містили повну інформацію щодо всіх складових митної вартості товарів і вартості придбання у продавці в Китаї і вартості транспортування до митного кордону. На підставі викладеного просив задовольнити адміністративний позов в повному обсязі.

Керуючись приписами ст. 171, 257, 258, 262 КАС України, суд зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 262 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (далі за текстом ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА") було зареєстровано у 2004 році у відповідності до чинного законодавства України.

Позивач, в тому числі, здійснює діяльність з імпорту товарів з Китаю та Європи та подальшим оптовим продажем цих товарів в Україні.

Поставки товарів здійснюються за прямими контрактами з виробниками товарів та розмитнюються в різних регіонах України.

З метою здійснення своєї господарської діяльності позивачем було ввезено на митну територію України товари.

Однак, відповідач не погодився із вартістю товарів, зазначених позивачем у митній декларації та прийняв рішення про коригування митної вартості (рішення № UA205050/2022/000083/2 від 11.10.2022 р. та рішення №UA205050/2022/000124/2 від 25.11.2022 р.)

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача позивач звернувся за захистом своїх прав до Харківського окружного адміністративного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

По суті спірних відносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

При цьому, п. 23 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України передбачено, що митним оформленням є виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Митні формальності, відповідно до п. 29 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, становлять сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і органами доходів і зборів з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Як передбачено положеннями ст. 248 Митного кодексу України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч. 8 ст. 257 Митного кодексу України, митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться, окрім іншого, відомості щодо митної вартості товарів та методу її визначення.

Вартість товарів, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари та використовується для митних цілей, виходячи з положень ч.1 ст. 49 Митного кодексу України, є митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно з ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або надання органу доходів і зборів додаткової інформації.

Одночасно з митною декларацією у випадках, передбачених митним кодексом України, виходячи з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України підставами для видання органом доходів і зборів письмової вимоги про подання платником додаткових документів є: 1) розбіжності у вже наданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; 2) наявність ознаки підробки поданих документів; 3) відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Крім того, положеннями ч. 4 ст. 53 Митного кодексу України визначено, що обґрунтоване припущення Митниці про існування взаємозв`язку між продавцем і покупцем дозволяє додатково витребувати інформацію, зокрема, про вартість товару в звичайних умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Суд вважає необхідним зазначити, що якщо митним органом виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, керуючись ч.1 ст. 55 Митного кодексу України, органом доходів і зборів приймається рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, відповідно до ч. 2 ст. 55 Митного кодексу України, має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Отже, виходячи з положень ст. 57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості товарів за ціною договору.

Суд вказує, що якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Згідно із ч. 4 ст. 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

При цьому, відповідно до п.п. 5, 6, 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, 1) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 2) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 3) витрати на страхування цих товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Судом встановлено, що декларантом ОСОБА_1 в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було подано до МП "Ковель" пункту контролю на залізничній станції "Ковель" п.п. "Заболоття-Хотислав" Волинської митниці ВП Держмитслужби України ЕМД UA205050/2022/164109 від 07.10.2022р.

Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 22CFOA009D-TBR 18.07.2022;

2. Коносамент (Bill of lading) 2.07.2022;

3. Автотранспортна накладна (Road consignment note) 0019 30.09.2022;

4. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) 22CFOA009D-TBR 18.07.2022;

5. Банківський платіжний документ, що стосується товару 134 25.05.2022;

6. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1/11-300 30.09.2022;

7. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару Прайс 01.12.2021;

8. Страховий поліс 4 19.07.2022;

9. Зовнішньоекономічний договір (контракт) 01/2018 01.10.2018;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 1 21.12.2018;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 2 22.03.2019;

12. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 3 15.09.2020;

13. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 4 25.01.2021;

14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 5 01.09.2021;

15. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 6 01.12.2021;

16. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) 7 01.06.2022;

17. Договір (контракт) про перевезення .06.2020;

18. Договір (контракт) про перевезення 020921 09.09.2022;

19. Копія митної декларації країни відправлення .07.2022 20. Копія митної декларації країни відправлення .07.2022.

Декларантом, в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу наступного змісту: "Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності. А саме: в інвойсі від 18.07.2022 №22CFOA009D-TBR передбачена передоплата за товар. Декларантом надано платіжне доручення від 25.05.2022 № 134, сума оплати в якому не відповідає сумі інвойсу та умовам оплати, вказаним в інвойсі. Крім того, декларантом надано договір на транспортно-експедиційне обслуговування від 09.06.2020 №008818-20, згідно п.2.1 якого заявка на перевезення є невід`ємною частиною даного договору. Заявку декларантом не надано. Окрім того, з урахуванням того, що перевізником товару була Транспортна компанія "Бласко" (відповідно до CMR від 30.09.2022 №0019), прошу надати рахунок- фактуру перевізника відповідно до п.3.1 Договору на перевезення вантажів від 09.09.2022 №020921. Декларантом надано копії митних декларацій країни відправлення від 21.07.2022 № 00056446 та №00056447. Прошу надати переклад даних документів відповідно до ст. 254 Митного Кодексу України. Згідно ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, необхідно згідно ст.53 та ст.54 МК України в 10-ти денний термін надати : 1) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявку на перевезення, рахунок- фактуру перевізника); 4) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 5) виписку з бухгалтерської документації; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару…".

У відповідь на це повідомлення декларант з листом №9453 від 10.10.2022 р. додатково направив на адресу митниці наступні документи:

- рахунок на оплату від 29.09.2022 № 832;

- Сертифікат типу UA*46А(b)*0924*01 від 20.07.2021,

- лист б/н від 07.10.2022,

- видаткові накладні,

- проформу інвойс від 20.05.2022 № 22CFOA009-TBR,

-проформу інвойс від 20.05.2022 № 22CF0A008-TBR,

- рахунок на оплату від 07.10.2022 № 1573,

- переклади експортних декларацій,

- раніше оформлені митні декларації та інвойси до них.

Декларантом в інтересах позивача ТОВ "ОМЕГА" 11.10.2022 р. було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2022/000083/2.

Декларантом, в інтересах позивача ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA205050/2022/001738.

Декларантом, в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА", було подано до Волинської митниці Держмитслужби України ЕМД UA205050/2022/065168 від 11.10.2022 р. та було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 6445,36 грн. в рахунок оплати встановлених законом платежів у зв`язку з відкоригованим відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг.

Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено мито в сумі 1588,65грн., ПДВ в сумі 4856,71 грн.

З урахуванням зупинення перебігу 80-ти денного строку 26.12.2023 року разом з заявою вих. №13382 позивач, керуючись положеннями ч. 9 ст. 55 МК України, надав до митниці додаткові документи та пояснення, якими усунув недоліки, зазначені у Рішенні про коригування, зокрема:

1. Лист б/н від 07.10.2022 р.

2. Заявка №8117 від 29.09.2022 р.

3. Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №221 від 29.09.2022 р.

4. Лист продавця від 07.09.2022 р. з перекладом.

5. ЕМД UA100380/2022/359279 від 08.08.2022 р., UA205050/2022/054467 від 25.08.2022 р., UA205050/2022/056520 від 05.09.2022 р.,

6. Лист продавця від 24.12.2023 р.

Щодо наданого документу на підтвердження оплати продавцю до митного оформлення було надано банківський платіжний документ від 25.05.2022 № 134, в графі призначення платежу наявні відомості, що сплачувалося №01/2018 від 01.10.2018 р.

Разом з додатковими документами листом б/н від 07.10.2022 року були надані пояснення таких розбіжностей вони виникли у зв`язку з тим, що, передплата здійснюється на підставі проформа-інвойсів, а остаточний рахунок вже за фактично виготовлені товари.

Зважаючи на довготривалі відносини з продавцем та згідно усталеної практики цих відносин, оплата здійснюється загальними сумами без розподілу на конкретні інвойси.

Листом від 07.10.2022 року було підтверджено що декларант на момент митного оформлення повністю оплатив вартість товару продавцю.

Платіжне доручення на оплату не є обов`язковим документом, а надається лише за наявності та як один з доказів митної вартості товару.

Щодо недоліків документів на перевезення ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" усунуло цей недолік та разом з листом надало копію заявки 8117 від 29.09.2022 року.

Щодо надання заявки та рахунку-фактури на перевезення в рамках договору від 09.09.2022 №020921 між експедитором ТОВ "УКРАМАРИН" та ТОВ "ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ БЛАСКО", то надати вказані документи у декларанта не має можливості, оскільки він не є безпосереднім учасником вказаних правовідносин, та не має права вимагати надання вказаних документів.

На підтвердження вартості транспортних витрат до митного кордону, ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" надало Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №221 від 29.09.2022 року.

Таким чином позивач надав до митного оформлення достатню кількість документів:

- рахунок від Експедитора, довідку про транспортні витрати, з яких митний орган мав можливість встановити вартість транспортування до кордону України, як складову митної вартості товарів.

Суд наголошує, що п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України не передбачено надання абсолютно всіх документів, а лише тих які можуть містити відомості про вартість перевезення, а не місце призначення.

Основним завданням митного органу є контроль та перевірка заявленої декларантом митної вартості та вірності її обчислення.

Щодо недоліку експортної, то суд бере до уваги твердження позивача, що як вбачається з експортних декларацій не має відмінностей по загальній сумі, є незначні розбіжності по цінам на окремі товари. Це пов`язано з тим, що у КНР немає офіційного документа про те, як розділяти фрахт і страхування, тому митниця Китаю лише перевіряє коректність загальної суми, коли обчислює ціну FOB за шини, морський фрахт та страхування.

Для поділу фрахту та страхування в експортній декларації продавець використав загальну суму за морський фрахт і страхування для одного коносаменту, потім збалансовує її для кожної штуки, якщо залишається додаткова сума, то вона додається до суми одного з розмірів.

Щодо зазначення виробника товару, то цю розбіжність роз`яснює лист продавця, згідно якого є група компаній, зокрема компанія виробник шин Shandong Changfeng Tyres Co., Ltd та компанія TIRELINK, CO.,LTD яка представляє всю цю групу компаній.

Надані разом з листом №9453 від 10.10.2022 року ЕМД UA100380/2022/359279 від 08.08.2022 р., UA205050/2022/054467 від 25.08.2022 р., UA205050/2022/056520 від 05.09.2022 р., які були оформлені в максимально наближений час до поточного митного оформлення, та містили саме ті товари, від того ж виробника, що і у відкорегованій ЕМД, а саме шини різного радіусу.

В залежності від того чи більше в конкретній партії більших та дорожчих шин, чи меньших та дешевшихможе бути коливання в середній ціні за 1 шину в цій партії товару.

У ЕМД до рівня вартості якої дооцінили, могли бути шини максимального діаметру, а отже порівняння здійсненні митним органом некоректно.

З наданих ЕМД та інвойсів вбачається, що постачався такий же товар з кодом шини на автотранспортні засоби різного діаметру, від того самого постачальника та за тим самим контрактом. В

В цих документах містилися відомості про митну вартість таких самих товарів які постачалися від того самого продавця тому ж самому покупцю, з такою же торгівельною маркою. Оформлення цих товарів відбулося у максимально наближений до розмитнення час менше 3 місяців.

Судом встановлено, що декларантом ОСОБА_2 в інтересах ТОВ "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" було подано до МП "Ковель" пункту контролю на залізничній станції "Ковель" п.п. "Заболоття-Хотислав" Волинської митниці ВП Держмитслужби України ЕМД 22UA03U2від 23.11.2022 р. Разом із митною декларацією, позивачем до митного оформлення подані наступні документи:

1. Пакувальний лист (Packing list) б/н від 20.09.2022 р.;

2. Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) EU2-OMEGA-KV-202209-1 від 20.09.2022 р.

3. Коносамент (Bill of lading) 221563823 від 23.09.2022р.;

4. Автотранспортна накладна (Road consignment note) 171122 від 17.11.2022 р.;

5. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) EU2-OMEGA-KV-202209-1;

6. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 1149 від 17.11.2022 р.;

7. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1/11-495 від 17.11.2022 р.;

8. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 15.11.2021 р.;

9. Страховий поліс PYIE10E04116 від 23.09.2022 р.;

10. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 10 від 21.12.2018 р.;

11. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 11 від 28.01.2019 р.;

12. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 17 від 23.08.2022 р.;

13. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 5 від 01.09.2017 р.;

14. Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода № 9 від 03.12.2018 р.;

15. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №2 від 19.09.2016 р.;

16. Договір (контракт) про перевезення 008818-20 від 09.06.2020 р.;

17. Копія митної декларації країни відправлення 00186274 від 23.09.2022 р.;

18. Копія митної декларації країни відправлення 00186281 від 23.09.2022 р.

Декларантом, в інтересах позивача, було отримано електронне повідомлення (запит) митного органу.

У відповідь на це повідомлення декларант з листом №11297 від 25.11.2022 р. додатково направив на адресу митниці наступні документи:

- банківський платіжний документ, що стосується товару 2272 від 15.09.2022 р.;

- видаткові накладні, - проформу інвойс EU2-OMEGA-KV-202209-1 від 13.09.2022 р.;

-проформу інвойс EU2-OMEGA-KV-202209-2 від 20.09.2022 р.;

- лист-пояснення декларанта від 24.11.2022 р.;

- заявка №8416;

- договір №339 від 30.07.2022 р.;

- договір №29062022 від 08.07.2022 р.

- взаєморозрахунки за період з 01.01.2022 по 23.11.2022 р.

- звіт про закупівельні ціни;

- копії комерційних інвойсів та ЕМД за якими здійснювалося розмитнення раніше;

- переклади експортних декларацій.

Декларантом в інтересах позивача було отримано рішення про коригування митної вартості товарів № UA205050/2022/000124/2.

Декларантом, в інтересах позивача було отримано картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA205050/2022/001942 від 25.11.2022р.

Декларантом, в інтересах позивача, було подано до Волинської митниці Держмитслужби України ЕМД 22UA13U9 від 25.11.2022 р. та було сплачено гарантійні платежі передбачені ч. 7 ст. 55 МК України в розмірі нарахованому митним органом.

У зв`язку з чим позивач додатково сплатив 36625,38 грн. в рахунок оплати встановлених законом платежів у зв`язку з відкоригованим відповідачем митною вартістю товарів, а товар було випущено у вільний обіг.

Зокрема по товарам код УКТЗЕД було додатково сплачено мито в сумі 9027,38 грн., ПДВ в сумі 27598,00 грн.

З урахуванням зупинення перебігу 80-ти денного строку 06.12.2023 року разом з заявою вих. №12433 позивач, керуючись положеннями ч. 9 ст. 55 МК України, надав до митниці додаткові документи та пояснення, якими усунув недоліки, зазначені у рішенні про коригування, зокрема:

1. Додаткова угоду про внесення змін до Заявки на ТЕО від 17.11.2022;

2. Заявка №8416;

3. рахунок №1149;

4. Акт надання послуг на транспортно-експедиційні послуги № 471 від 17.11.2022 р.;

5. Акт надання послуг 471/1 від 28.11.2022 р.;

6. Лист перевізника по CMR;

7. Лист постачальника від 16.06.2023 р. з перекладом;

8. ЕМД UA100380/2022/356974 від 12.07.2022 р., ЕМД UA100380/2022/356976 від 12.07.2022 р., ЕМД UA100380/2022/357738 від 19.07.2022 р., ЕМД UA100380/2022/360030 від 19.07.2022 р., ЕМД UA100380/2022/360091 від 18.08.2022 р., ЕМД UA205050/2022/054237 від 25.08.2022 р., ЕМД UA408020/2022/041485 від 26.09.2022 р., ЕМД UA100060/2022/158423 від 27.10.2022 р.

Щодо наданого документу на підтвердження оплати продавцю до митного оформлення було надано банківський платіжний документ від 15.09.2022 № 2272, в графі призначення платежу наявні відомості, що сплачувалося відразу декілька проформ-інвойсів, пізніше були надані і ці проформи-інвойси EU2-OMEGA-KV-202209-1 на суму 165879,00 дол. США в якому вказані умови оплати 50% передплата; проформа-інвойс EU2-OMEGA-KV-202209-2 на суму 189631,00 дол. США в якому теж вказана умови оплати 50% передплати.

Загальний розмір по 2 проформам-інвойсам складає 355510,00 дол США, 50% від цієї суми як раз і складає 177755,00 дол. США. Разом з додатковими документами були надані пояснення таких розбіжностей в сумах оплат.

Зважаючи на довготривалі відносини з продавцем та згідно усталеної практики цих відносин, оплата здійснюється загальними сумами без розподілу на конкретні інвойси.

Здійснення оплати 1 платіжним дорученням за декілька інвойсів відразу не заборонена діючим законодавством України, як не містить воно і вимоги сплачувати окремими платіжними дорученнями за кожним інвойсом окремо.

Підприємство так робить, щоб заощадити на витратах на банківські послуги, оскільки вартість 1 платіжного доручення в іноземній валюті від 100 дол. США.

Факт оплати чи неоплати за поставлений товар відноситься до господарських відносин між продавцем та покупцем і ніяк не впливає на числові значення митної вартості Товарів, які зазначені в інвойсі.

Щодо недоліків документів від експедитора, зокрема невідповідність Заявки на Транспортно-експедиційні послуги умовам п. 4.2. Договору, а різні пункти доставки вказані в заявці, рахунку на ТЕО та CMR.

Між експедитором ТОВ "УКРАМАРИН" та позивачем існують довготривалі господарські відносини, та вони, як сторони господарських відносин, мають право у довільній формі встановлювати та змінювати свої господарські зобов`язання. Якщо заявка на транспортно-експедиторське обслуговування і не відповідає формі описаній в договорі, але сторони її підписализначить вони її погодили в такій формі.

Вантаж, який розмитнювався, ідентифікується не по відомостям про адресу його доставки, а по відомостям про його вагу, вартість, номер контейнеру в якому він перевозився.

Пункт призначення в Україні, при тому, що інші відомості дають змогу ідентифікувати відомості про вантажне є істотною ознакою, що характеризує цей вантаж. Тим більше що "розбіжності" між Київ та Київ Чайки, є не розбіжністю, а уточненням, оскільки місто дуже велике.

До митної вартості товарів включаються всі витрати, в тому числі і на транспортування, які здійснені до митного кордону. Доставка вантажу по Україні ніяк не впливає на митну вартість. Додатково разом з цією заявою, позивач надав додаткову угоду про внесення змін до Заявки на ТЕО від 17.11.2022, відкориговану заявку на ТЕО №8416 та відкоригований Рахунок №1149, Акти виконаних робіт на транспортно-експедиційні послуги № 471 від 17.11.2022 р. та 471/1 від 28.11.2022 р., а також лист перевізника по CMR.

Таким чином позивач надав до митного оформлення достатню кількість документів: рахунок від Експедитора, довідку про транспортні витрати, з яких митний орган мав можливість встановити вартість транспортування до кордону України, як складову митної вартості товарів.

Суд наголошує, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України не передбачає надання абсолютно всіх документів, а лише тих які можуть містити відомості про вартість перевезення, а не місце призначення. Основним завданням митного органу є контроль та перевірка заявленої декларантом митної вартості та вірності її обчислення.

Надані разом з листом №11297 від 25.11.2022 року ЕМД UA807210/2021/003370 від 14.08.2021 р., UA100380/2022/356974 від 12.07.2022 р., UA100380/2022/356976 від 12.07.2022 р., UA100380/2022/357738 від 19.07.2022 р., UA100380/2022/360030 від 19.07.2022 р., UA100380/2022/360091 від 18.08.2022 р., UA205050/2022/054237 від 25.08.2022 р., UA408020/2022/041485 від 26.09.2022 р., та UA100060/2022/158423 від 27.10.2022 р., а також Звіт про закупівельні ціни та інвойси по попереднім поставкам, які були оформлені в максимально наближений час до поточного митного оформлення, та містили саме ті товари, від того ж виробника, що і у відкорегованій ЕМД, а саме шини різного радіусу. В залежності від того чи більше в конкретній партії більших та дорожчих шин, чи меньших та дешевших може бути коливання в середній ціні за 1 шину в цій партії товару. У ЕМД до рівня вартості якої дооцінили, могли бути шини максимального діаметру, а отже порівняння здійсненні митним органом некоректно. З наданих ЕМД та інвойсів вбачається, що постачався такий же товар з кодом шини на автотранспортні засоби різного діаметру, від того самого постачальника та за тим самим контрактом. Як раз в цих документах містилися відомості про митну вартість таких самих товарів які постачалися від того самого продавця тому ж самому покупцю, з такою же торгівельною маркою.

Оформлення цих товарів відбулося у максимально наближений до розмитнення часменше 3 місяців.

Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд наголошує, що єдиними підставами, які надають контролюючому органу право відійти від встановлених обмежень, які пов`язані із перевіркою основного переліку документів що підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи, є лише наявність передбачених законодавцем обставин, а саме, у випадку якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Окрім того, відповідно до положень п. 3.16, 3.17 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур встановлено стандартне правило, що на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства. У випадках, коли окремі підтверджуючі документи не можуть бути представлені разом з декларацією на товари з причин, які визнані митною службою обґрунтованими, вона дозволяє подачу таких документів протягом визначеного періоду часу.

Суд зазначає, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2019 року по справі № 815/5791/17.

Суд наголошує, що як зазначалося вище, позивачем надані всі документи, які були у нього в наявності, у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу України.

При цьому, надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В той же час, припущення відповідача про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція узгоджується у постанові Верховного суду від 25.06.2020

року (справа №826/4833/20).

Також, суд зазначає, що застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, з огляду на спрацювання модуля АСАУР, Верховний Суд визнав необґрунтованим, оскільки вважає, що індивідуальні характеристики того чи іншого товару можуть бути з`ясовані лише шляхом порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Тому застосування Митницею за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України, де вказані митні декларації різних суб`єктів господарювання, позивач вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, митницею такого порівняння зроблено не було.

Тобто наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди подібні (аналогічні) товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Отже, суд дійшов висновку, що, прийнявши рішення про коригування митної вартості, відповідач діяв неправомірно, оскільки митна вартість є базою для визначення розміру належних до сплати позивачем митних платежів: мита та податку на додану вартість, наслідком коригування митної вартості товарів є збільшення розміру цих платежів.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Щодо позовної вимоги визнати протиправними дії Волинської митниці в частині не винесення письмового рішення щодо визнання заявленої митної вартості і не скасування при цьому протиправного Рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 9 ст. 55 Митного кодексу України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів.

У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

На адресу Волинської митниці надійшла заява №13382 від 26.12.2023 року про надання додаткових документів відповідно до вимог частини 8 статті 55 Митного кодексу України.

За результатами розгляду заяви позивача Волинською митницею було надано відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів №7.3-2/7.3-15-02/282 від 08.01.2024.

При цьому, причини неможливості визнання заявленої декларантом митної вартості з урахуванням всіх наданих декларантом документів були зазначені у даній відповіді.

Так, у вказаній заяві було зазначено, що відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів є, зокрема, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, та транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. В інвойсі від 18.07.2022 № 22CFOA009D-TBR передбачено наступні умови оплати за товар: 50% передоплати для підтвердження замовлення та 50% оплати за 10 днів перед тим, як корабель дістанеться порту призначення. При цьому, декларантом надано платіжне доручення від 25.05.2022 №134, яке не відповідає умовам оплати, вказаним в інвойсі від 18.07.2022 N№22CFOA009D- TBR. У наданому декларантом рахунку на оплату від 29.09.2022 р №832 вказано, що транспортування здійснюється до м. Київ.

Отже відповідач вчиняв дії передбачені законодавством, а отже зазначена позовна вимога не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 8, 9, 10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 262, 278 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (, вул. Промислова, 1, смт. Васищеве, Харківський район, Харківська обл., 62495) до Волинської митниці (, вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) про визнання дій протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2022/000083/2 від 11.10.2022 р. Волинської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № №UA205050/2022/000124/2 від 25.11.2022р. Волинської митниці відокремленого підрозділу Державної митної служби України.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Волинської митниці (, вул. Призалізнична, буд. 13, с. Римачі, Любомльський район, Волинська область, 44350) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ "ОМЕГА-АВТОПОСТАВКА" (, вул. Промислова, 1, смт. Васищеве, Харківський район, Харківська обл., 62495) суму судового збору у розмірі 4541,80 грн. (чотири тисячі п`ятсот сорок одна гривня вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 липня 2024 року.

Суддя Н.А. Полях