Справа № 520/4558/24
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 р. Справа № 520/4558/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2024, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/4558/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ»

до Головного управління ДПС у Харківській області , Державна податкова служба України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2024 по справі № 520/4558/24 задоволено частково адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» (пров.Подільський, буд.5, м.Харків, індекс 61003, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул.Пушкінська, 46 м.Харків інд.61057 ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, б. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 12.12.2023 № 10145400/45060122 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 28.09.2023 на суму 2027875,20 грн у т. ч. ПДВ 20% 337979,20 грн, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ».

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкову накладну № 15 від 28.09.2023, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ».

01.05.2024 засобами системи "Електронний суд" до Харківського окружного адміністративного суду від адвоката Солохіної В.В. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, які пов`язані з понесеними позивачем витратами на отримання послуг з професійної правничої допомоги у сумі 15 000 грн., а також 3000,00 гонорару успіху.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат на правничу допомогу по адміністративнe справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції виходив з того, в акті прийому-передачі наданих послуг від 01.05.2024 № 1 не деталізовано обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу по кожному із видів наданих послуг та відповідно розмір гонорару, який повинен бути сплачений за них. Також суд зазначив, що позивачем не надано суду квитанції, платіжні доручення чи інші документи, які підтверджують факт сплати позивачем суми гонорару адвокату.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, представником Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, апелянт просив її скасувати та постановити додаткове судове рішення, яким задовольнити заяву представника позивача про стягнення з відповідачів на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн., а також 3000,00 гонорару успіху. Також позивач стягнути з відповідачів на його користь витрати на правову допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 4000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен. Також вказує, що право на відшкодування витрат на правову допомогу поширюється як на вже оплачені послуги, так і на ті, які підлягають оплаті в майбутньому.

Відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ст.311 КАС України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу За змістом ч.1 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).

Згідно ч.3 цієї статті для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.6 ст.134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч.7 ст.134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України від 05.07.2012 №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Спірні правовідносини між сторонами склалися з приводу розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу.

Згідно усталеної практики Верховного Суду склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Верховний Суд наголошував на вказаному, зокрема, у своїх постановах від 18.10.2023 у справі №1740/2143/18, від 08.03.2023 у справі №640/16295/21, від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, додатковій постанові від 08.05.2018 у справі №810/2823/17, в ухвалі від 18.07.2023 у справі №500/6428/21.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Колегією суддів встановлено, що 12.02.2024 між ТОВ «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» та Адвокатом Солохіною В.В. укладено Договір про надання правової допомоги №12/02, відповідно до якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види професійної правничої (правової) допомоги (Послуги) КЛІЄНТУ на умовах і в порядку, що визначені Договором, у тому числі, але не виключно: надавати КЛІЄНТУ усні та письмові консультації, з питань підготовки позову та інших заяв по суті справи за позовом КЛІЄНТА, забезпечувати реалізацію прав та обов`язків КЛІЄНТА в судових органах, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків КЛІЄНТА під час розгляду справи у тому числі, але не виключно шляхом представництва інтересів КЛІЄНТА під час судових засідань, складати та підписувати заяви по суті справи, позовні заяви, відзиви, відповіді, заперечення, скарги, клопотання, процесуальні та інші документи правового характеру, спрямовані на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів КЛІЄНТА, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення під час розгляду справи у Харківському окружному адміністративному суді, Другому апеляційному адміністративному суді, Касаційному адміністративному суді у складі Верховного суду за позовом КЛІЄНТА до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно Акту приймання-передачі наданих послуг б/н від 01.05.2024 до Договору про надання правової допомоги №12/02 від 12.02.2024 вартість послуг Адвокатського об`єднання склала 15000,00грн. за надання юридичних послуг по представництву інтересів ТОВ «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» в Харківському окружному адміністративному суді.

Так, зокрема, згідно вказаного Акту визначено, що адвокатом на виконання договору №12/02 про надання правової допомоги від 12.02.2024 була надана позивачу правова допомога, а саме: вивчення документів та матеріалів щодо обставин виникнення у Клієнта підстав Для визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (зареєструвати податкову накладну), аналіз рішень податкового органу під час адміністративного оскарження; аналіз та дослідження нової судової практики щодо змін зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, надання Клієнту усних консультацій щодо можливих варіантів захисту його прав, порушених внаслідок відмови у реєстрації податкової накладної; складання та узгодження проекту позовної заяви з клієнтом, складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії (зареєструвати податкову накладну), підготовка необхідних документів (копій), подання позову та завантаження додатків через електронний суд, підготовка та завантаження до електронного суду процесуальних заяв, підготовка відповіді на відзив, підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення.

З системного тлумачення статей 134 та 139 КАС України вбачається, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Отже, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, до предмета доказування у питанні компенсації, понесених у зв`язку з розглядом справи витрат на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

При цьому, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч.5 ст.134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Колегія суддів зауважує, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є передусім такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

При цьому такі зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку погодження фіксованого розміру адвокатського гонорару, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Компенсація витрат на правову допомогу в адміністративних справах здійснюється виходячи із часу, протягом якого така допомога надавалась під час вчинення відповідної процесуальної дії.

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Надаючи оцінку заявленому розміру витрат на правову допомогу в контексті вищезгаданих правових норм колегія суддів враховує, що дану справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Спірні правовідносини та дана категорія справ не є складними, судова практика з розгляду вказаної категорії справ є усталеною.

При цьому із матеріалів справи встановлено, що в контексті здійснення представництва інтересів позивача у даній справі, реальним результатом стало складання позовної заяви.

З аналізу акту приймання-передачі наданих послуг б/н від 01.05.2024 до Договору про надання правової допомоги №12/02 вбачається, що він не містить відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, що унеможливлює надати оцінку тим обставинам, чи не була завищена кількість затраченого часу на підготовку і подання відзиву на позовну заяву, а так само чи відповідає обсяг наданих послуг затраченому часу. Калькуляції вартості правової допомоги, погодженої сторонами у фіксованому розмірі, її складових, ані вказаний акт, ані договір правової допомоги також не містять.

У постанові від 04.06.2021 по справі №380/887/20 Верховний Суд зазначив, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові від 13.07.2021 у справі №640/19089/20 Верховний Суд зауважив, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що заявлена відповідачем сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00грн, не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг.

Таким чином, враховуючи, складність справи та співмірність з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), обсягом та змістом наданих послуг, оскільки відсутня об`єктивна можливість пересвідчитись щодо домовленості між адвокатом відповідача та його клієнтом щодо розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку, що за обставин даної справи співмірною, зокрема, зі складністю справи, об`ємом виконаних робіт та значенням справи для сторони є сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00грн.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність належних доказів на підтвердження оплати послуг адвоката, колегія суддів зазначає наступне.

Питання застосування частини сьомої статті 139 КАС України щодо доведеності розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу неодноразово було предметом дослідження у Верховному Суді.

Так, у постановах Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року (справа №686/5064/20), від 05 березня 2021 року (справа №200/10801/19-а), від 16 березня 2021 року (справа №520/12065/19), постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа № 922/445/19), сформовано правовий висновок про те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Таке правозастосування випливає з нової процедури відшкодування витрат на професійну правову допомогу, імплементованої у КАС України з 15 грудня 2017 року, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки належить сплатити.

Наведений підхід щодо визнання фактично здійсненими витрат за відсутності факту оплати вбачається також із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява № 4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені, зазначивши наступне: «...хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Отже, представник заявника має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)».

Такий підхід щодо застосування положення ч.7 ст.139 КАС України у разі відсутності документа про оплату позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за умови погодження сторонами при укладанні договору про надання правничої допомоги оплати таких витрат у майбутньому, застосовано Верховним Судом у постанові від 28 липня 2023 року у справі №280/1987/20.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про відмову у відшкодуванні витрат на правничу допомогу через відсутність доказів оплати вказаних послуг, не узгоджується з нормами чинного процесуального законодавства та вищенаведеними висновками Верховного Суду.

Стосовно включення до витрат на професійну правничу допомогу «гонорару успіху», суд керується правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18.

Так, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що визначені суми відшкодування суд має виходити з критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їх розміру, що виходять з конкретних прав та фінансового стану обох сторін (пункт 21). додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року (East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis проти Греції, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішив питання обов`язковості для цього суду, укладеної заявою зі своїм адвокатом щодо плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтвердити, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своїм адвокатам. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд.

Велика палата Верховного Суду зауважила, що за наявні угоди, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме такими вищими критеріями при судових та інших витратах, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v Туреччина, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладення між сторонами договору, яка передбачала «гонорар успіху» на суму 6672,9 євро, однак, за рішенням суду, визначила зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням зазначеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадках укладення ними договору, що забезпечує сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, які мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи вони були фактично понесені, так і оцінювати їх потребу.

Отже, суд відмовляє у задоволенні заяви представника позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн. що становлять «гонорар успіху».

Що стосується питання стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., понесених в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, наступне.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем на підтвердження витрат з оплати правової допомоги, понесених ним при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, подано наступні документи: ордер на надання правничої (правової) допомоги серія № 1194404, додаткова угода від 21.06.2024 до Договору № 12/02 від 12.02.2024 про надання правничої допомоги, акт прийому-передачі наданої професійної правничої (правової) допомоги (послуг) від 24.06.2024 № 1.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка була викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 року по справі №2040/6747/18, вбачається, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, враховуючи принцип співмірності (який, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони), колегія суддів вважає за можливе обмежити належну до стягнення з позивача суму витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час апеляційного перегляду справи, визначивши таку суму в розмірі 2000,00 грн. В іншій частині подана заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.06.2024 по справі № 520/4558/24 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» «ЄВРОШЛЯХ» (пров.Подільський, буд.5, м.Харків, індекс 61003, ) витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді першої інстанції у розмірі 2 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, б. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» «ЄВРОШЛЯХ» (пров.Подільський, буд.5, м.Харків, індекс 61003, ) витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді першої інстанції у розмірі 2 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» «ЄВРОШЛЯХ» (пров.Подільський, буд.5, м.Харків, індекс 61003, ) витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, б. 8, м. Київ, 04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ЄВРОШЛЯХ» «ЄВРОШЛЯХ» (пров.Подільський, буд.5, м.Харків, індекс 61003, ) витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 000 грн. .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий З.Г. Подобайло