Справа № 460/5726/22
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2024 року

м. Київ

справа №460/5726/22

адміністративне провадження № К/990/27935/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Гімона М.М., Васильєвої І.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2022, в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовлено.

12.02.2024 від позивача надійшла заява про перегляд судового рішення в адміністративній справі № 460/5726/22 за нововиявленими обставинами. В обґрунтування поданої заяви заявник стверджує, що після ухвалення рішення у даній справі, Верховним Судом ухвалено постанову від 10.01.2024 у справі № 817/942/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. Із даної постанови позивачу стали відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути відомі під час розгляду цієї справи.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28.02.2022, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №460/5726/22 за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №460/5726/22 залишено в силі.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суди попередніх інстанцій виходили з того, що обставини, встановлені у постанові Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 817/942/18 не є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

Не погодившись з зазначеними судовими рішеннями, ОСОБА_1 15.07.2024 засобами поштового зв`язку направив касаційну скаргу.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що постанова Верховного Суду від 10.01.2024 у справі № 817/942/18, в якій зазначено, що касаційну скаргу ГУ ДФС у Рівненській області залишено без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 без змін є нововиявленою істотною обставиною. Також, в обгрунтування скарги процитовано окремі абзаци вище зазначаеної постанови суду касаційної інстанції.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі № 2а-7523/10/1270, від 02.05.2018 у справі № 303/3535/16-а, від 04.09.2018 у справі № 809/824/17, від 22.11.2018 у справі № 826/14224/15.

У постанові від 16.11.2023 у справі №140/2341/19 Верховний Суд систематизував правові висновки Верховного Суду у питанні застосування частини другої статті 361 КАС України і підтримав попередні висновки Верховного Суду про те, що під час вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачених пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України, дослідженню підлягає те, чи було відомо суду і учасникам справи про ці обставини, чи могли бути відомі і чи існували вони на час розгляду справи.

Крім того, у постанові від 29.12.2022 у справі №420/5748/19 Верховний Суд також зазначав, що за змістом пункту 1 частини другої статті 361 КАС України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можливий у випадку, якщо істотні для справи обставини, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, об`єктивно впливають на висновок суду, який став підставою для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог.

Зважаючи на встановлені судами попередніх інстанцій обставини у цій справі колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що приведені заявником обставини не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає правильними висновки судів попередніх інстанцій, що наведене у заяві обґрунтування не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки у межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд не може надавати оцінку (переоцінку) застосованим нормам як матеріального так і процесуального права у спірних відносинах, не може переоцінювати докази, які оцінювалися судом під час розгляду справи, не може оцінювати нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже, Верховний Суд констатує, що, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2022, суди попередніх інстанцій правильно застосували частину другу статті 361 КАС України і статтю 368 КАС України в редакції, чинній на час розгляду заяви, їх правильне застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення зазначених норм права. Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди із рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 про відмову у задоволенні позову, що не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Правильне застосування судами попередніх інстанцій норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі №460/5726/22.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.П. Юрченко М.М. Гімон І.А. Васильєва