Справа № 420/28760/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/28760/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Лук`янчук О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року (суддя Василяка Д.К., м. Одеса, повний текст рішення складений 02.02.2024) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2023 року позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці відповідача - Головного управління пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.09.2023 № 58 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1986 по 27.04.2000 в Риболовецькому колгоспі імені С.М.Кірова згідно записів трудової книжки від 15.07.1981 НОМЕР_1 .

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2023 про призначення пенсії за віком, та з урахуванням спірного періоду прийняти рішення по суті заяви.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 06.09.2023 № 58 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.02.1986 по 27.04.2000 в Риболовецькому колгоспі імені С.М. Кірова згідно записів трудової книжки від 15.07.1981 НОМЕР_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.08.2023 про призначення пенсії за віком, та з урахуванням спірного періоду прийняти рішення по суті заяви.

Стягнуто з Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073, 60 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування поданої скарги зазначається, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано період роботи в рибколгоспі імені Кірова з 01.02.1986 по 27.04.2000 за даними трудової книжки від 15.07.1981 року серії НОМЕР_2 , оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року підтверджується трудовою участю в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в громадському господарстві. При цьому уточнююча довідка про встановлений та відпрацьований мінімум та довідка про реорганізацію колгоспу заявником не надана. Для зарахування до страхового стажу вищезазначеного періоду необхідно надати уточнюючу довідку, видану за місцем роботи (правонаступником, архівним відділом) на підставі первинних документів.

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою від 30.08.2023 року про призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 06.09.2023 №58 позивачу відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

У рішенні вказано, що в наявності згідно розрахунку стажу лише 18 років 10 місяців 14 днів. Зазначено, що за доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового стажу не враховано період роботи позивача в рибколгоспі імені Кірова з 01.02.1986 по 27.04.2000, оскільки стаж роботи в колгоспі за період після 1965 року підтверджується трудовою участю в громадському господарстві із зазначенням встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, проте довідку про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі у громадському господарстві позивач не представив. Додатково зазначено, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.02.1986 по 27.04.2000 необхідно надати уточнюючу довідку, видану підприємством, на якому працював позивач, на підставі первинних документів за час виконання роботи, а також надати довідку про реорганізацію рибколгоспу.

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час розгляду заяви про призначення пенсії позивачу допустився надмірного формалізму, та не зважаючи на підтвердження даними трудової книжки періодів роботи позивача, не зарахував їх до страхового стажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 46 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами ч. 1, 2 ст. 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: КС= СмхВс/100%х12, де: Кс - коефіцієнт страхового стажу; См - сума місяців страхового стажу; Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%.

Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абз. 10 ч. 3 ст. 24 цього Закону, - 0,85.

Відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV, починаючи з 01.01.2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому ч. 1, 2 ст. 42 цього Закону.

Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі Закону №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Положеннями ст. 48 Кодексу законів про працю України та ст. 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМ України.

Постановою КМ України від 12.08.1993 №637 затверджено «Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637).

Згідно з п. 1-3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Оскільки зі змісту записів трудової книжки серії НОМЕР_3 від 15.07.1981 року можливо ідентифікувати період роботи позивача на підприємствах, записи містять усі необхідні реквізити, які засвідчують внесення відомостей уповноваженою особою підприємства, 01.02.1986 позивача прийнято на роботу в Риболовецький колгосп імені С.М. Кірова рибалкою на підставі наказу від 03.02.1986 №4 (запис №10), 25.07.1988 наказом №306 позивача переведено рибаком-матросом мотофелюги «Барс» (запис №11). Також у трудовій книжці позивача є запис про те, що відповідно до Указу Президента України від 03.12.1999 №1529/99, з урахуванням рішення загальних зборів від 21.03.2000 протокол №1, Риболовецький колгосп імені С.М. Кірова було реформовано в Орендний рибогосподарський кооператив «Рибаки Херсона» з 28.04.2000.

Також реформування Риболовецького колгоспу імені С.М. Кірова підтверджується довідкою СВК «Святого Миколая» від 25.06.2020 №98 (а.с. 23).

Отже, записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 належним чином підтверджено певні періоди роботи позивача в спірний період в Риболовецькому колгоспі імені С.М. Кірова, які не вимагають надання додаткових документів.

Згідно викладеної Верховним Судом правової позиції у справах №423/3544/16-а від 27.02. 2019 року, № 242/1484/17 від 11.07.2019 року, яка відповідно до приписів ч. 5 ст. 242 КАС України підлягає застосуванню судами при розгляді справ, соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених чинним пенсійним законодавством, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. За умови підтвердження трудового стажу позивач як громадянин України, наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина 3 статті 44 Закону №1058-IV).

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передчасність та протиправність відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії за віком.

Доводи апеляційної скарги зазначеного вище не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи не повністю з`ясовані обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 статті 12, статті 257 та ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя О.В.Лук`янчук