Справа № 580/6617/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 липня 2024 року справа № 580/6617/24

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 за період з 26.01.2023 до 01.05.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн. відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 за період з 26.01.2023 до 01.05.2023.

Ухвалою від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, протягом якого можуть бути усунуті недоліки шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку з обґрунтованими доказами на її підтвердження.

19.07.2024 представник позивача подав суду заяву про усунення недоліків, в якій просив визнати причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строки для звернення до суду за захистом прав та законних інтересів поважними та поновити даний строк.

Зазначено, що після отриманих поранень та лікування позивач продовжив проходження служби на бойових позиціях, що підтверджується матеріалами справи. Також внаслідок отриманих травм та поранень спеціалізованою психіатричною МСЕК 01.04.2024 позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності пов`язану з захистом Батьківщини та визначено 80% втрати працездатності.

Вирішуючи вищевказану заяву та питання відкриття провадження у справі, суд зазначає таке.

На підставі п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, ч.2 ст.233 КЗпП України (у редакції до 19.07.2022) було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, Законом України від 01.07.2022 №2352-ІХ Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до ч.2 ст.233 КЗпП України та викладено її у такій редакції: Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)..

Таким чином, у даній правовій ситуації перебіг тримісячного строку звернення до суду, установленого ч.2 ст.233 КЗпП України, має обчислюватись з моменту набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин, тобто з 19.07.2022.

Отже, з 19.07.2022 законодавцем змінено правове регулювання строку звернення з позовом до суду у справах про стягнення належних працівникові сум, зокрема, й заробітної плати, а саме: встановлено тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Суд зазначає, що позивач просить здійснити перерахунок грошового забезпечення з 26.01.2023 до 01.05.2023.

Позивач звільнений зі служби та виключений зі списків особового складу наказом від 27.02.2024, яким також передбачено провести з позивачем розрахунок при звільненні.

Разом з тим, позов поданий в суд 02.07.2024, тобто з пропуском встановленого ст.233 КЗпП України (у редакції з 19.07.2022) строку звернення в суд.

Суд також вважає необґрунтованими доводи представника позивача, що він дізнався про нараховані суми з відповіді відповідача від 16.05.2024, оскільки грошове забезпечення є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі розмір відомий особі, яка його отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові грошового забезпечення, його обрахунок, та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий розрахунок чи розрахунок складових.

Отже, з дня отримання виплати, працівник (службовець) вважається таким, що повинен дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових грошового забезпечення звернулась до роботодавця із заявою про надання відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення прав при отриманні відповіді на подану заяву.

З огляду на наведені вище висновки, суд дійшов висновку, що отримання листа від 16.05.2024 не може змінювати момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, з якого він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата прямо не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Суд також враховує висновки Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2023 року у справі №160/5468/23, в якій зазначив, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (рішення від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 13.05.1997 № 1-зп, від 05.04.2001 № 3-рп/2001), Верховний Суд у рішенні від 06.04.2023 у зразковій справі №260/3564/22 (адміністративне провадження № Пз/990/4/22) дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-IX) тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

З огляду на вказане, Верховний Суд вказав, що право позивача на звернення до суду, відповідно до положень частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до 19.07.2022), не обмежене будь-яким строком у разі виключення позивача зі списків особового складу до 19.07.2022 (внесення змін у ст.233 КЗпП України).

Водночас позивач звільнений зі служби та виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 наказом від 27.02.2024, тобто під час дії ст.233 КЗпП України у чинній редакції (з 19.07.2022), яка передбачає тримісячний строк звернення в суд з позовом.

Щодо посилання позивача на стан здоров`я внаслідок отриманих травм та поранень, суд зазначає, що порання позивач отримав 26.01.2023. лікування проходив з 04.03.2023 до 24.03.2023, з 04.04.2023 до 20.04.2023. Свідоцтво про хворобу оформлене позивачу 13.02.2024.

Водночас, звільнений позивач зі служби за станом здоров`я з 27.02.2024.

Доказів проходження лікування після цього часу, позивачем не надано, а отже не доведено неможливість звернення суд у тримісячний строк з часу звільнення зі служби.

Тому суд дійшов висновку, що заява представника позивача від 18.07.2024 про поновлення строку звернення в суд є необґрунтованою.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Одночасно суддя звертає увагу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.2-20, 122, 123, 160-161, 169, 237, 241-246, 256, 295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 від 18.07.2024 (вх. від 19.07.2024 №34946/24) про поновлення строку звернення в суд.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з нею до суду після усунення недоліків.

4. Копію ухвали направити позивачу.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ