Справа № 500/2145/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2145/24

22 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання- Хоміцької С.О., представника позивачів - Притули О.Б., представників відповідача - Друзюка Р.М. та Мелех О.Р., представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради - Редькви Н.М., третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника ОСОБА_1 - Гнатюк Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №975 від 16.08.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду, через адвоката - Притулу О.Б., звернулися ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 із позовною заявою до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради (далі - СКП «Ритуальна служба») про визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №975 від 16.08.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що маючи намір встановити індивідуальні пам`ятники на могилах своїх загиблих рідних, позивачі відмовилися від встановлення пам`ятників за кошти місцевого бюджету. Однак, відповідач, відмовив останнім у таких діях, зазначивши, що самовільне встановлення намогильної споруди на об`єкті будівництва Пантеон Героїв м.Тернополя, де поховані родичі позивачів, заборонено, що передбачено Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.08.2023 "Про погодження Положення про Пантеон Героїв Тернополя".

З огляду на викладене, вважають, що заборони встановлювати індивідуальні намогильні споруди за власні кошти на місцях почесних поховань, які не є Національним військовим меморіальним кладовищем, законодавство України не містить, а саме Положення Тернопільської міської ради про Пантеон не відповідає нормам Закону про поховання, оскільки неправильною є сама форма прийняття оспорюваного рішення.

Окрім того, поховання загиблих військових на міському Микулинецькому кладовищі здійснюється з порушенням встановлених державних санітарних правил та норм (ДСанПІН 2.2.2.028-99), Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань (Наказ від 19.11.2003 №193), Положення про порядок надання ритуальних послуг та території Тернопільської міської територіальної громади, а саме, не дотримано гігієнічних вимог щодо норм відведення земельної ділянки для одинарного поховання, які є єдиними діючими нормами.

Ухвалою суду від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 22.05.2024. Залучено до участі у справі як третю особу без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Спеціалізоване комунальне підприємство «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради.

30.04.2024 Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги заперечуються, наступними доводами:

1. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016 року №1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» погоджено спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою АДРЕСА_1 . Тобто, саме з 2016 року в місті Тернополі було започатковано створення меморіального комплексу для гідного вшанування полеглих Героїв. З метою організації поховання і ритуального обслуговування загиблих військових у війні Російської Федерації проти України 08.03.2022 року СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради видано Наказ № 24 «Про впорядкування поховань військових».

2. Саме на земельній ділянці, яка в 2016 році вищевказаним рішенням виконавчого комітету міської ради була погоджена СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради під меморіальний комплекс були поховані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

3. Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 року №975 погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя. Положення регламентує порядок діяльності Пантеону героїв Тернополя та здійснення почесних поховань на його території загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу. Метою створення Пантеону Героїв Тернополя є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу та віддання їм належних військових почестей. Поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП Також вказане Положення встановлює уніфікованість до могил та намогильних споруд, які розташовуються на території Пантеону героїв Тернополя, зокрема передбачено розміри могили та затверджено зразок і розміри намогильної споруди.

4. Перш ніж підготувати Положення про Пантеон Героїв Тернополя відбувалися постійні зустрічі між посадовими особами Тернопільської міської ради, представниками СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради та родинами загиблих військовослужбовців, щодо облаштування Пантеону, зокрема його зовнішнього вигляду та окремих елементів. На вказаних зустрічах було вирішено, що Пантеон розташовуватиметься на ділянці АТО, яка визначена рішенням виконавчого комітету під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою АДРЕСА_1 .

Разом із відзивом відповідач подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, зсилаючись на те, що позивачами був пропущений строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 22.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 22.05.2024 розгляд справи відкладено на 03.07.2024.

28.05.2024 представник позивача надіслала на адресу суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що оскаржуване рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради почало стосуватись позивачів не з моменту його погодження та опублікування, а з того моменту, коли позивачам на їх звернення відповідачем відмовлено у реалізації їх права на встановлення на могилах їх загиблих синів надмогильних споруд індивідуального взірця, з посиланням на існування Положення про Пантеон Героїв міста Тернополя, яким визначено, що на місцях поховання героїв будуть встановлюватись надмогильні споруди за уніфікованим взірцем. Зазначає, що у даній справі спірним є питання правомірності норм Положення Виконавчого комітету, як акту індивідуальної дії, а відтак, про можливість їх застосування для регулювання певного кола правовідносин.

У запереченнях на відповідь на відзив, котрі надійшли на адресу суду 07.06.2024, відповідач вказав, що ще у 2016 рішенням Виконавчого комітету ТМР №1027 від 30.11.2016 в м.Тернополі було започатковано створення меморіальному комплексу для гідного вшанування полеглих Героїв. Вказують, що метою створення Пантеону Героїв є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали територіальну цілісність України. Положенням про Пантеон Героїв Тернополя, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 №975 встановлено уніфікованість до могил та намогильних споруд, які розташовуються на території Пантеону. Виходячи із змісту оспорюваного рішення вбачається, що виконавчий комітет погодив (схвалив) зміст Положення про Пантеон Героїв Тернополя, що у свою чергу свідчить про одноразовість застосування даного рішення, тому його юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпалася одноразовою реалізацією.

Виходячи зі змісту позовних вимог та підстав позову, вбачається що позивачі пов`язують своє порушене право із вимогами Положення про Пантеон Героїв Тернополя, щодо заборони самостійного встановлення будь-яких інших намогильних споруд.

Однак, відповідач вказує, що саме по собі оспорюване рішення не містить будь яких приписів, які позивачі пов`язують із порушеними на їх думку правами та інтересами.

28.06.2025 від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надійшли заяви про залучення їх до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

02.07.2024 до суду надійшло повідомлення про проведення фото/відеозйомки судового засідання, у зв`язку із резонансністю розгляду даної справи.

Протокольною ухвалою суду від 03.07.2024 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 15.07.2024.

10.07.2024 від 3-ої особи. ОСОБА_1 , на адресу суду надійшло клопотання про допит свідків та пояснення у справі, у яких остання вказала що про уніфікацію надмогильних пам`ятників була попереджена при врученні сповіщення про загибель сина, а також, вказує, що їй, як і всім іншим родичам загиблих, похованих вже на Пантеоні Героїв, надавалося право вибору місця поховання на Микулинецькому кладовищі, чи десь у іншому місці. Звертає увагу суду, що позивачі безпосередньо брали участь у зборах та обговореннях щодо створення Пантеону героїв Тернополя, а також, не заперечували щодо впровадження такого проекту.

ОСОБА_1 , у клопотанні від 10.07.2024, просила суд долучити докази до матеріалів справи.

Представник позивачів 15.07.2024 подала до суду клопотання про долучення доказів, а саме, ряд відповідей на адвокатські запити.

Протокольною ухвалою суду від 15.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи, ОСОБА_1 , про визнання явки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обов`язковою. Також, даною ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті на 22.07.2024. Продовжено процесуальний строк розгляду справи до 16.08.2024.

Ухвалою суду від 15.07.2024 відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи, ОСОБА_1 , про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засіданні 22.07.2024 представник позивачів підтримала позовні вимоги в повному обсязі, представники відповідача заперечили проти позову з мотивів наведених у відзиві та письмових поясненнях, представник СКП «Ритуальна служба » ТМР, а також треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та представник ОСОБА_1 - Гнатюк Д.С.- також заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у поданих клопотаннях та поясненнях.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності на підставі наданих доказів, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_7 (син позивача ОСОБА_4 ), ОСОБА_9 (син позивачки ОСОБА_6 ), ОСОБА_8 (син позивача ОСОБА_5 ) проходили військову службу у Збройних Силах України і при виконанні бойових завдань, спрямованих на захист нашої Батьківщини загинули.

Поховані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на АДРЕСА_1 .

На підставі наданих Лікарських свідоцтв про смерть родинам загиблих СКП «Ритуальна служба» видало Свідоцтва про поховання:

- ОСОБА_7 (брату загиблого ОСОБА_10 ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № НОМЕР_1 від 7 жовтня 2022 року;

- ОСОБА_11 (матері загиблого ОСОБА_12 ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № НОМЕР_2 від 28 березня 2022 року;

- ОСОБА_6 (матері загиблого ОСОБА_13 ) Свідоцтво про поховання реєстраційний № 753 від 20 грудня 2022 року.

У свідоцтвах про поховання зазначено, що поховання загиблих здійснено на ділянці № АТО, в одинарних могилах, на Микулинецькому кладовищі розміщеному в м. Тернополі. При цьому, інформація щодо номера ділянки (сектору), ряду, місця поховання не зазначена.

Також у свідоцтвах на поховання зазначено, що: «Відповідно до ст. 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» користувач має право, на встановлення надмогильної споруди в межах виділеної земельної ділянки для поховання чи надання згоди на встановлення надмогильної споруди іншим членам родини; вирішення питань про догляду за могилою; здійснення інших дій, пов`язаних з використанням місця поховання, якщо це не суперечить чинному законодавству».

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016 року №1027 «Про виділення території під меморіальний комплекс» погоджено спеціалізованому комунальному підприємству «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради використання земельної ділянки площею 0,06 га під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції та померлих внаслідок отриманих поранень в зоні АТО, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на міському кладовищі за адресою АДРЕСА_1 .

08.03.2022 року СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради видано Наказ № 24 «Про впорядкування поховань військових».

Пунктом 1 даного Наказу визначено здійснювати поховання загиблих військових у війні Російської Федерації проти України на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих в Антитерористичній операції, що знаходиться на базі меморіального комплексу загиблих у II Світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою АДРЕСА_1 .

Саме на земельній ділянці, яка в 2016 році вищевказаним рішенням виконавчого комітету міської ради була погоджена СКП «Ритуальна служба» Тернопільської міської ради під меморіальний комплекс були поховані ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Впродовж 2023 року виконавчий комітет Тернопільської міської ради організовував зустрічі із сім`ями загиблих військових, метою яких було обговорення питання створення в м.Тернополі військового меморіалу "Пантеон Героїв" на Микулинецькому кладовищі.

Згідно долучених до матеріалів справи протоколів, такі зустрічі відбулися 23.02.2023, 18.05.2023 та 15.08.2023.

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 року №975 погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя.

Позивачі обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду зазначили, що дізналися про оскаржуване рішення виконавчого комітету при різних осбавинах.

Так, ОСОБА_4 дізнався про існування Положення з відповіді від 23.10.2023 року вих.№86, якою СКП «Ритуальна служба» відмовило у видачі перепустки на кладовище для продовження встановлення пам`ятника.

ОСОБА_6 дізналась після того, як звернулася до міського голови м. Тернополя ОСОБА_14 із заявою від 02.10.2023 року про відмову від встановлення пам`ятника синові, на яку отримала відповідь №24213-Ф/2023 від 02.11.2023 року.

ОСОБА_5 дізнався після того, як його дружина та мати загиблого ОСОБА_15 звернулася до міського голови м. Тернополя ОСОБА_14 із заявою від 25.09.2023 року про встановлення індивідуального пам`ятника, на яку отримала відповідь №23555-Ф/2023 від 23.10.2023 року.

Вважаючи, що Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 року №975 , яким погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя, таким, що прийнято з порушенням норм чинного законодавства та таким, що порушує їх право на індивідуальне захоронення своїх синів, позивачі звернулись з позовом до адміністративного суду.

При вирішенні даного спору суд враховує наступні положення, чинного, на час існування спірних правовідносин, законодавства.

Положенням ч.2 ст.19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Згідно зі статтею 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими для виконання на відповідній території.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України цим Законом та іншими Законами України.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною першою статті 51 вказаного Закону регламентовано, що виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень.

Загальні правові засади здійснення в Україні діяльності з поховання померлих, регулювання відносин, що виникають після смерті (загибелі) особи, щодо проведення процедури поховання, а також встановлення гарантії належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого та збереження місця поховання, визначені Законом України «Про поховання та похоронну справу».

Згідно з ст. 1 Закону України «Про поховання та похоронну справу» (далі - Закон про поховання), поховання - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на: забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого; забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є; створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань; організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих); надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Частиною 4 ст. 4 Закону про поховання передбачено, що діяльність у галузі поховання базується на таких основних принципах, зокрема, поховання в установленому законодавством порядку з урахуванням волевиявлення померлого, вираженого при житті, а за його відсутності з врахуванням побажань родичів.

Організація діяльності в галузі поховання померлих здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами. Органи місцевого самоврядування та їх виконавчі органи в межах своєї компетенції: 1) вирішують відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховання; 2) забезпечують будівництво, утримання в належному стані та охорону місць поховання; 3) створюють ритуальні служби; 4) вирішують питання про надання за рахунок коштів місцевих бюджетів ритуальних послуг у зв`язку з похованням самотніх громадян, ветеранів війни та праці, а також інших категорій малозабезпечених громадян; про надання допомоги на поховання померлих громадян в інших випадках, передбачених цим Законом; 5) здійснюють контроль за дотриманням законодавства стосовно захисту прав споживачів у частині надання суб`єктами господарювання ритуальних послуг та реалізацією ними предметів ритуальної належності; 6) здійснюють інші повноваження, передбачені цим та іншими законами. Для організації (утворення), будівництва, утримання в належному стані та охорони місць поховання сільські, селищні, міські ради можуть створювати спеціалізовані комунальні підприємства( ст. 8 Закону про поховання).

Відповідно до ст. 11 Закону про поховання, поховання померлого покладається на виконавця волевиявлення померлого, якщо у волевиявленні померлого немає вказівки на виконання волевиявлення чи в разі відмови виконавця від виконання волевиявлення померлого поховання померлого здійснюється чоловіком (дружиною), батьками (усиновителями), дітьми, сестрою, братом, дідом або бабою, онуком (правнуком), іншою особою, яка зобов`язалася поховати померлого. Виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка зобов`язалася поховати померлого видається свідоцтво про смерть.

Згідно ст. 12 Закону про поховання, особа, яка зобов`язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до міського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб`єктів господарської діяльності, які уклали договори із міським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Необхідний мінімальний перелік вимог щодо порядку організації поховання і ритуального обслуговування населення затверджує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства.

Місце поховання та повноваження органів щодо його впорядкування регламентується ст. 23 Закону про поховання.

Для розміщення місця поховання рішенням уповноваженого органу в установленому законом порядку відповідному спеціалізованому комунальному підприємству, установі, організації в постійне користування надається земельна ділянка (ч.1 ст.23).

Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад забезпечують планування та впорядкування території місць поховання згідно з генеральними планами забудови відповідних населених пунктів та іншої містобудівної документації з дотриманням обов`язкових містобудівних, екологічних та санітарно-гігієнічних вимог (ч.2 ст.23).

Рішенням виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у місцях поховання можуть бути відведені сектори для почесних поховань, поховання померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань), а також сектори для поховання померлих за національною чи релігійною ознакою (ч.3 ст.23).

Для почесних поховань органи місцевого самоврядування можуть відводити земельні ділянки поза територією місць поховання, на яких створюються меморіальні бульвари, сквери, парки і кургани Слави (ч.4 ст.24).

Системний аналіз вищенаведених положень чинного законодавства дозволяє суду прийти до висновку, що саме до компетенції виконавчого комітету ради належить питання відведення секторів для почесних поховань, поховань померлих (загиблих) військовослужбовців (сектори військових поховань) у місцях поховання.

Рішенням виконавчого комітету міської ради від 16.08.2023 року №975 погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя.

Положення регламентує порядок діяльності Пантеону героїв Тернополя та здійснення почесних поховань на його території загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу.

Метою створення Пантеону Героїв Тернополя є гідне вшанування загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, забезпечували виконання службових обов`язків та присяги на вірність Українському народу та віддання їм належних військових почестей. Поховання загиблого (померлого) здійснюється СКП.

Також вказане Положення встановлює уніфікованість до могил та намогильних споруд, які розташовуються на території Пантеону героїв Тернополя, зокрема передбачено розміри могили та затверджено зразок і розміри намогильної споруди.

Позивачі не погоджуючись з рішенням виконкому про погодження Положення про Пантеон Героїв Тернополя, виділяють такі основні підстави для його скасування:

1. застосована виконавчим комітетом Тернопільської міської ради форма прийняття рішення № 975 від 16.08.2023 р. «Погодження Положення про Пантеон Героїв Тернополя» не може вважатися кінцевою формою ухвалення рішення, оскільки вона суперечить вимогам законодавства, нормативним основам порядку діяльності виконавчого комітету міської ради та породжує правову невизначеність в частині ухвалення названого Положення або погодження його проекту та набуття ним юридичної чинності, що є порушенням вимог принципу верховенства права;

2. оскільки Пантеон не має статусу Національного військового меморіального кладовища, то зазначення в Положенні Про Пантеон обмежень, щодо встановлення індивідуальних пам`ятників є протиправним;

3. станом на дату погодження Положення та на дату подання даної заяви Виконавчий комітет не виділяв земельної ділянки під сектор «Пантеон Героїв Тернополя» на кладовищі по вул. Микулинецька, 29 і СКП «Ритуальна служба» на свій розсуд виділяє місця для поховання загиблих воїнів, оскільки ані спірне рішення, ані Положення не містять норми, яка б вказувала на розташування такого Пантеону саме на Микулинецькому кладовищі чи визначала номер сектора де такий буде розміщений на Микулинецькому кладовищі;

4. відсутня затверджена проектна документація щодо будівництва об`єкта «Пантеон Героїв Тернополя».

Щодо першої підстави позивача, суд вважає, що вона не заслуговує на увагу, та не впливає на законність прийнятого рішення виконавчого комітету виходячи з наступних обґрунтувань.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі ї створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Порядок прийняття рішень виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та його оформлення визначені Регламентом виконавчого комітету Тернопільської міської ради 8 скликання, затвердженого Рішенням виконавчого комітету (додаток до Рішення від 20.11.2020 N1).

Аналіз положень Регламенту виконавчого комітету дозволяє суду прийти до висновку, що в ньому не має положень, які б однозначно стверджували, що додатки до рішень виконавчого комітету саме "Затверджуються", а не "Погоджуються".

Натомість покликання позивачів на Науково-правовий висновок щодо відповідності рішення Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 975 від 16.08.2023 «Про погодження Положення про Пантеон Героїв Тернополя» вимогам законодавства України» підготовлений співробітниками Науково - дослідного інституту державного будівництва та місцевого самоврядування Національної академії правових наук України, судом не беруться до уваги, оскільки такий висновок не може слугувати доказом в розумінні ст.101 КАС України, враховуючи те, що експертиза не призначалась судом, а також те, що ч.2 ст.101 КАС України встановлено заборону висновки експерта щодо питань права.

Щодо другої підстави для скасування рішення, суд вважає за необхідне зазначити, що в даному випадку представник позивача здійснює підміну понять. Статус Національного військового меморіального кладовища визначений ст.23-1 Закону про поховання. Відповідно до даної норми, національне військове меморіальне кладовище є об`єктом права державної власності, розміщується на землях державної власності та не підлягає приватизації або передачі в оренду. Місце розташування Національного військового меморіального кладовища визначається з урахуванням громадських інтересів. Результати публічного обговорення намірів будівництва Національного військового меморіального кладовища на території територіальної громади є підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про розроблення відповідної містобудівної документації місцевого рівня або про відмову у розташуванні такого об`єкта. Порядок проведення публічного обговорення визначається Кабінетом Міністрів України. Набуття права постійного користування на земельну ділянку для розміщення Національного військового меморіального кладовища здійснюється відповідно до закону. Припинення права постійного користування, зміна цільового призначення або подальша передача такої земельної ділянки (її частини) у користування забороняється.

Натомість Пантеон героїв Тернополя в розумінні ст. 23 Закону про поховання є сектором для почесних поховань.

Таким чином, Національне військове меморіальне кладовище є державною власністю, розташоване воно в Київській області та є єдиним на всю Україну, натомість Пантеон героїв Тернополя є сектором для почесних поховань на території Тернопільської територіальної громади.

Щодо третьої підстави, а сме: не виділення земельної ділянки під сектор «Пантеон Героїв Тернополя», то суд погоджується з доводами представника позивачів з приводу того, що ні оскаржуване рішення виконавчого комітету №975 від 16.08.2023, ні Положення про Пантеон не містить норми, яка б вказувала на місце розташування такого Пантеону.

Деталізація місцязнаходження Пантеону визначена Наказом СКП "Ритуальна служба" №52 від 17.08.2023. Так, згідно п.1 даного наказу, визначено, що почесні поховання загиблих осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України у війні російської федерації проти України здійснювати відповідно до Положення про Пантеон Героїв Тернополя на земельній ділянці площею 0,06 га, виділеній під меморіальний комплекс для одиночних поховань загиблих у 2 світовій війні (сектор 7) на Микулинецькому кладовищі за адресою вул. Микулинецька, 29.

Проте, суд не надає правовій оцінці Наказ СКП "Ритуальна служба" №52 від 17.08.2023, оскільки це не входить до предмета доказування у даній справі.

Суд вважає, що не зазначення в Положенні про Пантеон його місця розташування є суттєвим недоліком, проте цей недолік не впливає на законність рішення виконавчого комітету та може бути усунутий шляхом внесення доповнень до діючого Положення.

Щодо проектної документації для будівництва об`єкта «Пантеон Героїв Тернополя»(4 підстава), суд вважає, що позивачами не обґрунтовано, на підставі чого вони відносять Пантеон Героїв Тернополя до об`єктів будівництва, а тому відсутність проектної документації жодним чином не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

Конституційний Суд України в пункті 5 мотивувальної частини Рішення від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв`язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів.

В ході розгляду даної справи, в ухвалі суду про відкриття провадження судом встановлено, що спірне рішення виконавчого комітету є ненормативним актом індивідуальної дії.

Верховний Суд України неодноразово вказував, зокрема у правовій позиції, викладеній у справі № 6-2510цс15 від 16.12.2015 року, що позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання.

Виходячи із змісту оспорюваного рішення вбачається, що виконавчий комітет погодив (схвалив) зміст Положення про Пантеон Героїв Тернополя, що у свою чергу свідчить про одноразовість застосування даного рішення, тому його юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпалася одноразовою реалізацією.

Виходячи зі змісту позовних вимог та підстав позову, вбачається що позивачі пов`язують своє порушене право із вимогами Положення про Пантеон Героїв Тернополя, щодо заборони самостійного встановлення будь-яких інших намогильних споруд.

Однак, саме по собі оспорюване рішення не містить будь яких приписів, які позивачі пов`язують із порушеними на їх думку правами та інтересами.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні обставини впливають на їх правове становище.

Встановлені судом обставини у справі, досліджені докази, дозволяють суду прийти до наступних висновків у даній справі:

1. Рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.08.2023 року №975, яким погоджено Положення про Пантеон Героїв Тернополя прийнято в межах повноважень якими наділений виконавчий комітет та у відповідності до положень правових актів вищої юридичної сили.

2. Оспорюване рішення немає безпосереднього впливу на права позивачів щодо встановлення індивідуальних могил для загиблих родичів. Такий вплив мають дії СКП "Ритуальна служба", які виходять за межі публічно-правового спору та належать до цивільно-правових відносин.

3. Позивачі, незважаючи на те, що вони чи їх родичі брали участь в окремих зустрічах з приводу обговорення питання створення Пантеону Героїв, не висловлювали свої письмових зауважень та не вносили письмових пропозиції. Тільки після прийняття оскаржуваного рішення двоє з трьох позивачів подали письмові заяви про відмову від встановлення уніфікованих намогильних споруд.

4. "Положення про Пантеон Героїв Тернополя" не містить норми про місце розташування Пантеону, його площу. Крім того, в ньому не передбачено норми, яка б врегульовувала питання тих поховань, які здійснені до 16.08.2023. Проте, вище перелічені недоліки не впливають на законність оскаржуваного Рішення, а можуть слугувати підставою для внесення змін чи доповнень до діючого Положення.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, виконано та доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати понесені позивачами в силу вимог ст.139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради №975 від 16.08.2023 "Про погодження "Положення про Пантеон Героїв Тернополя" - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 31 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_4 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач:

- Виконавчий комітет Тернопільської міської ради (місцезнаходження/місце проживання: вул. Листопадова, 5,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 04058344);

третя особа:

- Спеціалізоване комунальне підприємство "Ритуальна служба" Тернопільської міської ради (місцезнаходження/місце проживання: вул. Микулинецька, 27,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46008, код ЄДРПОУ/РНОКПП 03353302)

- ОСОБА_2 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_3 )

- ОСОБА_3 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_4 ) .

Головуючий суддя Осташ А.В.