Справа № 420/22788/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони вчиняти певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (з основної діяльності) від 27.02.2022 №35 "Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відповідача перевести позивача у категорію обліку «військовозобов`язаний».

Ухвалою суду від 24.07.2024 року відкрито спрощене провадження у справі.

30.07.2024 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Згідно вищенаведеної заяви представник позивача просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та іншим територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі. А також вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вживати заходів щодо реалізації наказу від 27.02.2022 року №35 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що враховуючи наявність оскаржуваного наказу про призов та безпідставного набуття статусу «військовослужбовця», Позивач позбавлений можливості юридично скористатися своїм правом на оформлення відстрочки від мобілізації. У зв`язку з наявністю оскаржуваного наказу військово-обліковий документ в електронній формі містить інформацію про те, що Позивач є військовослужбовцем, що не відповідає дійсності. Наявність оскаржуваного наказу та оскаржуваного статусу військовослужбовця не дає можливість Позивачу належним чином стати на військовий облік за місце проживання як внутрішньо-переміщеній особі та оформити право на відстрочку. В той же час не виключені непорозуміння з іншими територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки при перевірці військово-облікових документів Позивача, тому з метою належного захисту прав Позивача є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову шляхом заборони іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. У разі задоволення позову в цій справі, не можливо буде виконати рішення суду, що виключає доцільність існування самого такого позову, оскільки в такому випадку суд не надасть ефективного захисту потенційно порушеному праву, що є неприпустимим. З урахуванням викладеного, з огляду на вищезазначені приписи законодавства, стверджую, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також, що без вжиття заходів забезпечення позову, мобілізація Позивача може спричинити негативні наслідки.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Порядок вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначено у Главі 10 КАС України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч. 2 ст. 150 КАС України).

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову (ч. 4 ст. 150 КАС України).

Відповідно до ст. 151 КАС України адміністративний позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З огляду на матеріали заяви про забезпечення позову, позовної заяви з додатками, суд вважає, що шкода, яка може бути заподіяна інтересам позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову, може перевищити шкоду, яка може бути завдана охоронюваним інтересам, якщо такі заходи будуть вжиті, оскільки відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що невжиття заходів із забезпечення позову в частині заборони відповідачу вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі та заборони відповідачу вживати заходів щодо реалізації наказу від 27.02.2022 року №35 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині, що стосується ОСОБА_1 , може істотно ускладнити виконання рішення суду та поновлення оспорюваних прав позивача, тому заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволення в даній частині.

Суд зазначає, що наведений спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища позивача до розгляду справи по суті.

Щодо частини заяви про забезпечення позову де представник позивача просить суд також забезпечити позов шляхом заборони іншим територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі, то в даному випадку суд вказує, що це виходить за межі предмету позову у справі №420/22788/24 та в матеріалах справи та заяви про забезпечення позову відсутні будь які докази щодо вчинення будь-яких дій іншими територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки стосовно позивача у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні даної частини заяви.

Керуючись ст.ст.150-154, 241-244, 248, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації та вживати заходів щодо реалізації наказу від 27.02.2022 року №35 «Про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині, що стосується ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Іванов Е.А.