Справа № 320/34994/24
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про роз`яснення ухвали суду про забезпечення позову

30 липня 2024 року №320/34994/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» про роз`яснення ухвали суду від 25 липня 2024 року про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» до Головного управління ДПС у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання дій протиправними, скасування розпорядження, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося ТОВ «ОДІНОЙЛ» з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) та до Державної податкової служби України (; 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734;

- зобов`язати Державну податкову службу України видалити (виключити) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734;

- зобов`язати Головне управління ДПС у місті Києві видалити (виключити) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- зупинити дію Розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028 за місцезнаходженням: Україна, 01014, м. Київ вул. Миколи Соловцова, буд 2, кв. 38/1, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734;

- зобов`язати Державну податкову службу України видалити (виключити) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028 за місцезнаходженням: Україна, 01014, м. Київ вул. Миколи Соловцова, буд 2, кв. 38/1, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734;

- зобов`язати Головну управління ДПС у місті Києві видалити (виключити) з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним інформацію щодо анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028 за місцезнаходженням: Україна, 01014, м. Київ вул. Миколи Соловцова, буд 2, кв. 38/1, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» про забезпечення адміністративного позову.

Зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/34994/24.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

29.07.2024 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДІНОЙЛ» надійшла заява про роз`яснення ухвали Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року.

Так, позивач зазначив про те, що не є зрозумілим, чи зобов`язано ухвалою суду від 25 липня 2024 року відповідача вчинити дії, спрямовані на внесення відомостей до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право оптової торгівлі пальним шляхом видалення інформації щодо анулювання ліцензії позивача, та в який строк.

Відповідно до ухвали суду від 29.07.2024 призначене судове засідання з розгляду даної заяви на 30.07.2024.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву, водночас представник податкового органу вказав, що найближчим часом податковим органом буде прийнятий відповідний наказ на виконання ухвали суду.

Після оголошеної перерви учасники процесу у судове засідання не з`явились, у зв`язку з чим судом ухвалено рішення про здійснення подальшого розгляду заяви у порядку письмового провадження.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Відповідно до частини третьої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих осіб, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 11.03.2020 у справі №240/4946/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 88602338).

Верховний Суд в ухвалах від 26.02.2019 у справі №802/1961/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 80109842) та від 17.01.2019 у справі №802/2257/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 79272590) зазначив, що виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.

Отже, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз`яснення судового рішення зазначається, що саме у рішенні є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість такого рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Обґрунтовуючи заяву про роз`яснення ухвали Київського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 25 липня 2024 року, позивач зазначає, що товариством було направлено на адресу Головного управління ДПС повідомлення про негайне виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 25 липня 2024 року.

Проте, відповідачем як боржником за вказаним судовим рішенням не вжито заходів, спрямованих на виконання ухвали Київського окружного адміністративного суду про забезпечення позову від 25 липня 2024 року щодо внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального.

Позивач зауважив, що станом на теперішній час товариство продовжує отримувати з Автоматизованої системи "Єдине вікно подання електронних документів" ДПС України квитанції про неприйняття акцизних накладних, складених на реалізацію пального товариством, з підстав порушення вимог ст.15 Закону №781, а саме реалізація пального може здійснюватися лише при наявності ліценції.

На підтвердження наданих пояснень позивач долучив до заяви копії акцизних накладних та квитанцій про їх неприйняття, з приводу чого суд зазначає таке.

Як зазначено вище, ухвалою суду від 25 липня 2024 року було вжито заходи забезпечення позову та зупинено дію розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/34994/24.

При цьому, у вказаній ухвалі суд зазначив, що вжиття такого заходу забезпечення позову означатиме надання заявнику тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин. Наведене, відповідно, зобов`язує усіх належних суб`єктів вчинити дії, направлені на реальне надання заявнику тимчасового захисту, з метою забезпечення ефективності правового інституту забезпечення позову. Таким чином, як відповідач у даній справі (Головне управління ДПС у місті Києві, ДПС України), так і будь-які інші суб`єкти, від дій яких залежить ефективність застосованого судом способу забезпечення позову, мають вчинити усі необхідні дії, направлені на надання заявнику у цій справі тимчасового захисту та приведення спірних правовідносин у стан, який існував до моменту прийняття спірного розпорядження контролюючого органу.

Статтею 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам;

- Єдиний державний реєстр суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального) - перелік суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які здійснюють діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального містить, серед іншого, відомості про дату видачі/анулювання та термін дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до частини сорок сьомої статті 15 Закону №481 після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 р. № 545 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Порядок №545), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального).

Єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального формується та ведеться ДПС та її територіальними органами в електронній формі на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для отримання ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним відповідно до статей 3 і 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального (п.2 Порядку №545).

Пунктом 3 Порядку №545 визначено, що до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться, зокрема, такі відомості: дата видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до пунктів 4-7 Порядку №545 підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДПС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

З доданих позивачем до заяви про роз`яснення судового рішення документів вбачається, що заходи забезпечення позову, вжиті судом, не призвели до ефективного тимчасового захисту прав заявника, оскільки контролюючим органом не приймаються подані позивачем акцизні накладні з посиланням на анулювання ліцензії.

Так, судом встановлено, що 20.07.2024 позивачем було складено акцизну накладну форми "П" №440 та в той же день було подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі акцизних накладних за допомогою засобів телекомунікаційних систем в електронній формі.

Однак, як вбачається з квитанції №1, за результатом обробки 29.07.2024 акцизну накладну від 20.07.2024 №440 не було прийнято та вказано про виявлення такої помилки: "Документ не може бути прийнятий - порушено вимоги ст.15 Закону України 481, а саме: реалізація пального може здійснюватися лише при наявності ліцензії".

З наведеного вбачається, що незважаючи на постановлення судом ухвали про забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/34994/24, позивач фактично не отримав тимчасового захисту у вигляді збереження правовідносин між сторонами у тому стані, в якому вони існували до виникнення спірних обставин, пов`язаних з анулюванням ліцензій.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Головне управління ДПС у м. Києві було обізнане про вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/34994/24, оскільки контролюючим органом надавалася відповідь на відповідне звернення про те, що ухвалою суду не зобов`язано вчиняти будь-які дії.

Суд зазначає, що стаття 129 Конституції України визначає, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Згідно зі статтею 129-1 Основного Закону суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" закріплено, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України також визначено, що однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Принцип обов`язковості судового рішення також закріплений у частині першій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Зазначеною нормою визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Виконання судового рішення, ухваленого будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового розгляду у контексті ст.6 Конвенції. Провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадіями одного провадження.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6 Конвенції (Рішення у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 заява № 18357/91, п. 40).

У справі Мікалефф проти Мальти Європейський Суд з прав людини визнав можливість застосування статті 6 до попередніх заходів та зазначив, що має бути розглянутий характер попереднього заходу, його предмет, завдання та вплив на конкретне право.

Проміжне рішення може бути еквівалентне попередній або забезпечувальним заходам і процедурам. Такий принцип застосовується і у визначені застосування статті 6 (справа Меркіка та інші пороти Мальти).

Згідно зі статтею 241 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала є одним з видів судових рішень.

Суд зазначає, що належне виконання судового рішення - ухвали про забезпечення позову, виключає можливість номінального, формального ставлення контролюючого органу до тимчасового відновлення порушеного права заявника на отримання заходів тимчасового захисту, та невчинення ним дій, направлених на приведення спірних правовідносин у стан, який існував до моменту прийняття спірного розпорядження контролюючого органу.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі Пантелеєнко проти України (Заява № 11901/02) зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі Дорани проти Ірландії (Doran v. Ireland) ЄСПЛ визначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

На підставі викладеного, суд зазначає, що оскільки рішення про анулювання ліцензії є підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, а дія розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734, була зупинена, вжиті судом відносно заявника заходи тимчасового захисту означають необхідність приведення спірних правовідносин у те правове становище, яке існувало до моменту прийняття спірного розпорядження.

Наведене, у свою чергу, означає необхідність внесення змін до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального шляхом виключення з нього відомостей про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі №00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028.

При цьому, як було вказано вище, пунктом 5 Порядку №545 визначено, що зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Таким документом, у даному випадку, є ухвала Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 320/34994/24 про вжиття заходів забезпечення позову.

Суд враховує, що:

- відповідно до статті 1 Закону №481 Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, та розміщується у вільному доступі;

- відповідно до частини сорок сьомої статті 15 Закону №481 після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.

- згідно з пунктом 7 Порядку №545 інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

Таким чином, Державна податкова служба України, як адміністратор Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, з метою реального виконання судового рішення про забезпечення позову у даній справі повинна не пізніше робочого дня, наступного за днем постановлення судового рішення виключити з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію (відомості) про анулювання на підставі розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з твердженнями заявника про необхідність роз`яснення ухвали суду про забезпечення позову у цій справі, що сприятиме реальному наданню заявникові тимчасового судового захисту.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Роз`яснити, що вжиті ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 320/34994/24 заходи забезпечення позову означають надання Товариству з обмеженою відповідальністю ОДІНОЙЛ тимчасового захисту у вигляді збереження того правового становища, яке існувало до моменту виникнення спірних правовідносин (до моменту прийняття розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250. Наведене, відповідно, зобов`язує усіх належних суб`єктів вчинити дії, направлені на реальне надання заявнику (ТОВ ОДІНОЙЛ) тимчасового захисту, з метою забезпечення ефективності правового інституту забезпечення позову. Зокрема (але не виключно), Державна податкова служба України, як адміністратор Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального, з метою забезпечення реального виконання судового рішення (ухвали Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2024 року у справі № 320/34994/24 про забезпечення позову) повинна не пізніше робочого дня, наступного за днем постановлення судового рішення виключити з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального інформацію (відомості) про анулювання на підставі розпорядження Головного управління ДПС у місті Києві № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734; Головне управління ДПС у місті Києві повинне прийняти індивідуальний акт, яким зупинити дію власного розпорядження № 285-рл від 19.07.2024 (внутрішній номер 143236) про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі № 00250 терміном дії з 23.02.2023 до 23.02.2028, видану ТОВ «ОДІНОЙЛ», ідентифікаційний код 42967734, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №320/34994/24.

2. Копію ухвали надіслати (вручити, надати) заявнику (його представнику), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Панченко Н.Д.