Справа № 560/8306/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8306/24
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.05.2024 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 13.08.1983 по 10.05.1989 на посаді звільненого секретаря комсомольської організації райспоживспілки та з 01.05.2016 по 10.05.2024 на посадах в Управління соціального захисту населення.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 13.05.2024 ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та здійснити нарахування й виплату пенсії з 13.05.2024 у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках від 01.05.2024 №1, від 13.05.2024 №08-1585, №08-1586.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має 19 років стажу на посадах, що віднесені до посад державної служби станом на 01.05.2016 та 2 групу інвалідності, яка встановлена під час перебування на державній службі. Зазначає, що ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ врегульовано питання пенсійного забезпечення державних службовців за віком, по інвалідності та у зв`язку із втратою годувальника, тому дії пенсійного органу щодо прийняття рішення про відмову у переведенні позивача на інший вид пенсії є протиправними та не узгоджуються з положеннями вказаного нормативного акту. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 07.06.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подала до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що статтею 90 Закону № 889 передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням вищезазначених у пунктах 10 та 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889 особливих умов. Таким чином, такого виду і умов пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889 не передбачено. Зауважує, що станом на 01.05.2016 стаж ОСОБА_1 на посадах державної служби становить 05 років 05 місяці 22 днів (з 09.11.2010 по 01.05.2016). Крім того, станом на 01.05.2016 позивачка не мала 20 років стажу державної служби та не перебувала на посадах, передбачених ст. 25 Закону №3723, тому не дотримано вимоги пункту 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889, а саме наявність стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позов відповідач просить розглянути справу в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що Головним управлінням рішення про відмову у переведенні Позивача з пенсії по інвалідності згідно Закону 1058 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону 889 прийнято на підставі норм чинного законодавства. Просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

З 16.10.2019 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.

13.05.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати про заробітну плату від 01.05.2024 №1, від 13.05.2024 №08-1586, №08-1585, виданих Управлінням соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № від 20.05.2024 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у переведені з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII, оскільки нормами вищезазначеного Закону не передбачено призначення цього виду пенсії, про що позивачку повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.05.2024 № 2200-0304-8/53475.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.05.2024 позивача також повідомлено про те, що за документами пенсійної справи її стаж роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, станом на 01.05.2016 складає 5 років 5 місяців 22 дні (з 09.11.2010 по 01.05.2016).

Вважаючи рішення та дії відповідачів протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Тому, призначення особі, яка отримує пенсію, призначену на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсії на підставі іншого закону, зокрема, Закону України "Про державну службу", в розумінні Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є призначенням пенсії з інших підстав.

01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з частиною 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону № 1058-IV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Частиною 1 статті 32 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Отже, умовами для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, є наявність у цих осіб не менше 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та страхового стажу, передбаченого частиною 1 статті 32 Закону № 1058-IV.

Пунктами 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VIII не встановлені жодні вікові обмеження щодо призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII особам, які мають відповідний страховий стаж і стаж державної служби, передбачені цими нормами.

Однак, відповідно до вказаних норм для призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ особи, які визнані інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі та мають стаж роботи на державній службі не менше 10 років, повинні перебувати на державній службі.

Таким чином, за умови перебування на державній службі на день встановлення інвалідності та наявності стажу державної служби 10 років позивач має право на призначення пенсії по інвалідності на умовах статті 37 Закону № 3723-XII.

Підставою для відмови позивачу у переведені з пенсії по інвалідності, обчисленої за нормами Закону № 1058-IV на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 889-VIII слугувала відсутність такого виду пенсійного забезпечення як пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 889.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.05.2024 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо наявності чи відсутності у позивача необхідного стажу державної служби 10 років станом на 01.05.2016, суд зазначає таке.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.05.2024 за розрахунком відповідача стаж роботи позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців станом на 01.05.2016 складає 5 років 5 місяців 22 дні (з 09.11.2010 по 01.05.2016).

Водночас згідно копії трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 17.03.1982 суд встановив, що з 13.08.1983 позивач зарахована на посаду звільненого секретаря комсомольської організації райспоживспілки на підставі наказу Пр №27 від 25.08.1983 та звільнена з цієї посади 10.05.1989 у зв`язку із переводом на роботу товарознавцем райспоживспілки на підставі наказу ПР №43 від 26.04.1989.

Вирішуючи питання щодо можливості зарахування цього періоду роботи до стажу, на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, суд враховує наступне.

Статтею 25 ЗУ №3723-XII визначено, що основними критеріями класифікації посад державних службовців є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу. Установлені також категорії посад державних службовців.

Віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, а також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України (703-2013-п) за погодженням з відповідним державним органом.

До вказаних у ст. 25 категорій посада позивача не віднесена. Водночас суд на виконання вимог ч.5 ст.242 КАС України врахував висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі ВС) у постанові від 13 травня 2020 року у справі №2240/2515/18 щодо подібних правовідносин, у якій давалась оцінка правомірності рішення відповідача щодо відмови позивачу у переведенні його на пенсію державного службовця в контексті наявності у нього стажу роботи на державній службі та стажу, що може бути прирівняний до стажу державного службовця, необхідного для призначення пенсії державного службовця. ВС У вказаному рішенні зазначив:

"23. Абзацами. 1, 2 та 3 пункту 2 Порядку 283 встановлено, що до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

24. У Додатку до вказаного Порядку наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби.

25. Цим Переліком, серед іншого, передбачено виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

26. Порядком обчислення стажу державної служби передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, передбачених абзацом 4 пункту 3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1993 №1049 (далі - Положення №1049).

27. Відповідно до пункту 3 Положення до стажу роботи, який дає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується, стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статті 118 Кодексу законів про працю України, зокрема в партійних, профспілкових і комсомольських на виборних та відповідних посадах.

28. За змістом статті 118 КЗпП України працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

29. Згідно з роз`ясненням Міністерства юстиції України від 03.06.1994 №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до статті 7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

30. Таким чином, вищезазначеним законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24.10.1990.

40. Суд не враховує доводи Відповідача про те, що згідно з записами трудової книжки вперше присягу державного службовця ОСОБА_1 прийняв на посаді начальника управління сільського господарства 06.05.2004, до цієї дати згідно наявних документів позивачем не приймалась присяга державного службовця та не встановлювався ранг, оскільки Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 такої вимоги не містить.

41. Враховуючи зазначене, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу державної служби позивачу періоди роботи з 09.04.1978 по 01.03.1980 на посаді секретаря комсомольської організації колгоспу "Ленінець", з 23.11.1984 по 11.09.1986 на посаді інструктора Чемеровецького райкому партії, з 22.03.2002 по 05.05.2004 на посаді начальника Чемеровецької районної державної насіннєвої інспекції, та зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державної служби періоди з 09.04.1978 по 01.03.1980 на посаді звільненого секретаря комсомольської організації колгоспу "Ленінець", з 23.11.1984 по 11.09.1986 на посаді інструктора Чемеровецького райкому партії, з 22.03.2002 по 05.05.2004 на посаді начальника Чемеровецької районної державної насіннєвої інспекції.".

На підставі викладеного, суд зазначає, що відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Отже, враховуючи наявні записи в трудовій книжці позивача, суд дійшов висновку про те, що період роботи на посаді з 13.08.1983 по 10.05.1989 на посаді звільненого секретаря комсомольської організації райспоживспілки підлягає зарахуванню до стажу позивача на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Разом з тим, щодо позовної вимоги про зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 01.05.2016 по 10.05.2024 на посадах в Управління соціального захисту населення, суд зазначає, що спору щодо неврахування цього періоду роботи немає, оскільки відповідач у листі вказав лише про наявність стажу державної служби станом на 01.05.2016.

Таким чином, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, визначено, що дискреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Оскільки, розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії, відповідач 1 зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Суд враховує те, що позивач має стаж на посаді державної служби станом на 01.05.2016, який становить понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, інвалідність встановлена позивачу під час перебування на державній службі. Отже, суд дійшов висновку, що позивач має право на переведення з пенсії по інвалідності, призначеної їй відповідно до Закону № 1058-IV, на пенсію державного службовця по інвалідності відповідно до Закону № 3723-XII.

Слід зазначити, що на дату звернення позивача із заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.

Суд встановив, що довідки від 01.05.2024 №1, від 13.05.2024 №08-1585, №08-1586 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, видані Управлінням соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації Хмельницької області станом на травень 2024 року, при цьому позивач звільнилася зі служби у травні 2024 року, а тому такі довідки мають враховуватися при перерахунку пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що заявлені позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № від 20.05.2024 року про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців період роботи з 13.08.1983 по 10.05.1989 на посаді звільненого секретаря комсомольської організації райспоживспілки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести з 13.05.2024 ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ та здійснити нарахування і виплату пенсії з 13.05.2024 у розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, зазначеної у довідках від 01.05.2024 №1, від 13.05.2024 №08-1585, №08-1586.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83,м. Одеса,Одеська обл., Одеський р-н,65012 , ідентифікаційний номер - 20987385) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя В.К. Блонський