Справа № 440/5697/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/5697/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 20.02.2024;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 20.02.2024;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 20.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він проходив військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану, 10.01.2023 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, отримав поранення та з 11.01.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема, з 24.11.2023 - в Ризькій Східній клінічній університетській лікарні, стаціонар "Гайльезерс" (Латвійська Республіка). За період з 08.11.2023 по 20.02.2024 відповідач не нарахував та не здійснив виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, внаслідок чого порушив його права на належне грошове забезпечення.

2. Позиція відповідачів.

03.06.2024 до суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_2 , у якому представник відповідача зауважив, що надана позивачем довідка головного лікаря лікарні "Гайльезерс", м. Рига, Латвійська Республіка, не містить відомостей проте, що позивач перебував саме на стаціонарному лікуванні через отримане під час захисту Батьківщини поранення, внаслідок чого підстав для виплати йому додаткової винагороди за спірний період немає /а.с. 67-72/.

05.06.2024 суд одержав відзив військової частини НОМЕР_1 /а.с. 80-86/, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши про відсутність у військової частини НОМЕР_1 законних підстав для нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди за час його перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я за період з 08.11.2023 по 20.02.2024 внаслідок ненадання позивачем відповідних підтверджуючих документів у встановленому порядку.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

12.06.2024 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача наполягала на задоволенні позовних вимог, стверджуючи про наявність визначених законом підстав для виплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за спірний період /а.с. 104-107/.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 14.03.2022 призваний на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.03.2022 №2 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, штатно-посадова категорія "солдат" /а.с. 22/.

У період з 02.01.2023 по 09.01.2023 ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Бахмут, с. Кліщіївка Бахмутської МТГ Бахмутського району Донецької області, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2023 №32/663 /а.с. 23/.

10.01.2023 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме при виконанні бойових завдань у складі 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 на околиці АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 одержав вогнепальне осколкове проникаюче (лівої бокової ділянки) сліпе поранення черевної порожнини з пораненням шлунку, тонкої кишки, нисхідного відділу ободової кишки сигмоподібної кишки, гемоперітонеум, - що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 16.03.2023 року за №32/171 /а.с. 24/.

З 11.01.2023 у зв`язку з отриманим пораненням позивач проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, що підтверджено наявними у матеріалах справи медичними документами /а.с. 25-29/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.11.2023 №325 надано відрядження для лікування у Латвійській республіці солдату ОСОБА_1 , стрільцю 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти на підставі листа Міністерства охорони здоров`я України від 20.11.2023 №29/33484/2-23 /а.с. 93/.

У період з 22.11.2023 по 23.11.2023 ОСОБА_1 на виконання Наказу від 21.11.2023 №325 залишив м. Біла Церква Київської області (де перебував у відпустці за станом здоров`я, після проходження ВЛК та отримання Свідоцтва про хворобу від 21.11.2023 №2432) та перемістився до м. Львова, до закладу охорони здоров`я "Львівський обласний госпіталь ветеранів війни імені Юрія Липи", звідки за координаторства Міністерства охорони здоров`я України його доправили до Ризької Східної клінічної університетської лікарні (стаціонар "Гайльезерс"), м. Рига, Латвійська Республіка /а.с. 32, 33/.

З 24.11.2023 позивач перебуває на лікуванні в РСКУЛ "Гайльезерс", що підтверджено довідкою від 20.02.2024 /а.с. 34-36/.

Посилаючись на те, що відповідачі безпідставно не нарахували та не виплатили ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період з 08.11.2023 по 20.02.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (надалі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу.

За приписами частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 1-2 постанови №168 у редакції постанови КМ України від 09.08.2023 №836 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

У абзаці шістнадцятому пункту 2 розділу І Порядку №260 (у редакції згідно з наказом Міністерства оборони від 25.01.2023 №44) визначено, що до одноразових додаткових видів грошового забезпечення належить додаткова винагорода на період дії воєнного стану.

Крім того, наказом Міністерства оборони від 25.01.2023 №44 Порядок №260 доповнено розділом XXXIV. Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, пунктами 11, 12 (у редакції наказу МОУ від 26.09.2023 №566) якого передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які (...) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови №168 за період з 08.11.2023 по 20.02.2024.

Суд враховує, що встановлена постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Суд враховує, що позивач 10.01.2023 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, перебуваючи на околиці с. Кліщіївки Бахмутського району Донецької області, одержав вогнепальне осколкове проникаюче (лівої бокової ділянки) сліпе поранення черевної порожнини з пораненням шлунку, тонкої кишки, нисхідного відділу ободової кишки сигмоподібної кишки, гемоперітонеум, що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою військовою частиною НОМЕР_1 від 16.03.2023 №32/171 /а.с. 24/ та не заперечується відповідачами.

Наявною у матеріалах справи довідкою військової частини НОМЕР_1 підтверджено, що позивачу у січні - жовтні 2023 року нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн /а.с. 45/.

За листопад 2023 року додаткова винагорода нарахована та виплачена за сім календарних днів у розмірі 23333,33 грн (100000,00 грн : 30 х 7).

При цьому у довідці військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2024 №15/1160 /а.с. 87/ зазначено, що додаткова винагорода за листопад 2024 року у розмірі 23333,33 грн нарахована та виплачена за період з 24.11.2023 по 30.11.2023.

Довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 від 19.09.2023 №486 визначено, що солдат ОСОБА_1 потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів /а.с. 27/.

Наявною у матеріалах справи копією відпускного квитка від 08.11.2023 №844 підтверджено, що солдат ОСОБА_1 звільнений у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 діб з 08.11.2023 по 07.12.2023 /а.с. 31/.

07.11.2023 гарнізонна ВЛК військової частини НОМЕР_3 за розпорядженням командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2023 №15/2025 провела огляд солдата ОСОБА_1 за результатами якого він визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через шість місяців /а.с. 43-44, 91-92/.

У пункті 12 Свідоцтва про хворобу №2432 визначено, що поранення ОСОБА_1 (стан після вибухової травми 10.05.2023) згідно наказу МОЗ України відносяться до тяжких травм; поранення, так, пов`язане із захистом Батьківщини /а.с. 91, зі звороту/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.11.2023 №325 надано відрядження для лікування у Латвійській Республіці солдату ОСОБА_1 , стрільцю 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти на підставі листа Міністерства охорони здоров`я України від 20.11.2023 №29/33484/2-23 /а.с. 93/.

З 24.11.2023 позивач перебуває на лікуванні в РСКУЛ "Гайльезерс", що підтверджено довідкою від 20.02.2024 /а.с. 34-36/.

Отож за обставин цієї справи підтвердженим є факт отримання позивачем тяжкого поранення під час участі в бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини та перебування на лікуванні у Латвійській Республіці з 24.11.2023 станом на 20.02.2024. Такий факт не заперечується відповідачами.

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 23.05.2024 №15/1160 підтверджено, що додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн позивачу у грудні 2023 року, січні 2024 року та з 1 по 19 лютого 2024 року не нарахована й невиплачена; у листопаді 2023 року нараховано та виплачено 23333,33 грн додаткової винагороди за період з 24.11.2023 по 30.11.2023 /а.с. 87/.

Мотивуючи правомірність своїх доводів про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн відповідачі зауважили, що у довідці РСКУЛ "Гайльезерс" від 20.02.2024 не зазначено про проходження позивачем лікування в умовах стаціонару.

Однак такі доводи суд визнає неприйнятними, оскільки у вступній частині довідки зазначена назва лікувального закладу "Стаціонар ГАЙЛЬЕЗЕРС", а у довідці не вказано про проходження позивачем лікування в амбулаторних умовах /а.с. 49/, внаслідок чого підстав для висновку про не перебування позивача на стаціонарному лікуванні немає.

Інших обґрунтованих доводів щодо відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за період з 01.12.2023 по 20.02.2024 відзиви військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 не містять.

Нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснює військова частина НОМЕР_1 , командир якої уповноважений видавати накази про нарахування та виплату військовослужбовцям особового складу додаткової винагороди.

Виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 здійснює військова частина НОМЕР_2 , на фінансовому забезпеченні якої перебуває військова частина НОМЕР_1 .

Стосовно посилань командира військової частини НОМЕР_1 у листі від 04.03.2024 вих.№15/388 на те, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.01.2024 №29-РС солдат ОСОБА_1 зарахований в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з довгостроковим лікуванням /а.с. 42/, суд враховує таке.

Згідно з абзацом двадцять дев`ятим пункту 2 розділу XXXIV Порядку №260 (у редакції наказу МОУ від 26.09.2023 №566) військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою в повному обсязі. Після перебування в розпорядженні понад два місяці і до дня закінчення перебування в розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20 100 гривень (у розрахунку на місяць пропорційно часу перебування в розпорядженні).

У ході розгляду цієї справи у суді підтверджено факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку з тяжким пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а тому підстав для застосування зазначеного положення Порядку №260 до ОСОБА_1 немає.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 передбачено виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за весь час (періоди) перебування на лікуванні або у відпустці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Доводи відповідачів про відсутність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за спірний період не знайшли свого підтвердження у ході розгляду справи та спростовані вищенаведеним.

Поряд з цим суд також враховує, що матеріалами справи підтверджено факт нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 23333,33 грн за період з 24.11.2023 по 30.11.2023.

За вищевикладених обставин, суд з метою ефективного відновлення порушеного права позивача, вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 23.11.2023 та з 01.12.2023 по 20.02.2024; зобов`язавши військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 23.11.2023 та з 01.12.2023 по 20.02.2024, а військову частину НОМЕР_2 - виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 23.11.2023 та з 01.12.2023 по 20.02.2024.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки цей спір стосувався виплати грошового забезпечення військовослужбовцю.

Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 23.11.2023 та з 01.12.2023 по 20.02.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 23.11.2023 та з 01.12.2023 по 20.02.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 08.11.2023 по 23.11.2023 та з 01.12.2023 по 20.02.2024.

У задоволенні позовних вимог за період з 24.11.2023 по 30.11.2023 - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідачі:

1) військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; АДРЕСА_3 );

2) військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; АДРЕСА_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА