Справа № 160/10911/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій просить суд:
- визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України у невиплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у повному обсязі у розмірі 646 500,00 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі 158 700,00 гривень згідно зі статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції на момент встановлення ІІ групи інвалідності за новим пораненням), інвалідам II групи, до якої належить ОСОБА_1 внаслідок другого поранення, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ІІ групу інвалідності по нововиявленому пораненні, тобто станом на 2023 рік (805 200,00 грн.), та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві;
- зобов`язати Міністерство оборони України доплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу розмірі 646 500,00 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум у розмірі 158 700,00 згідно зі статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (в редакції на момент встановлення ІІ групи інвалідності за новим пораненням), інвалідам II групи, до якої належить ОСОБА_1 внаслідок другого поранення, в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ІІ групу інвалідності по нововиявленому пораненні, тобто станом на 2023 рік (805 200,00 грн.), та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.
14 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано пояснення третьої особи, які надійшли від представника третьої особи в підсистемі «Електронний Суд». Зазначає, що оскільки позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 09.11.2015 (довідка МСЕК серії 10ААГ №035431), яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, то одноразова грошова допомога Позивачу у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності (ІІ групу) (довідка МСЕК серії 12ААГ №177980) повинна бути визначена (обрахована), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а саме на 01.01.2015, що свідчить про правомірність рішення комісії з цього питання. Тобто, за своїм визначенням дана грошова допомога є одноразовою. Чинним законодавством не передбачено повторну виплату одноразової грошової допомоги в залежності від кількості отриманих захворювань, поранень, травм та ушкоджень здоров`я
15 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, позивачу вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 09.11.2015 (довідка МСЕК серії 10ААГ №035431), яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, то одноразова грошова допомога Позивачу у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності (ІІ групу) (довідка МСЕК серії 12ААГ №177980) повинна бути визначена (обрахована), виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а саме на 01.01.2015, що свідчить про правомірність рішення Комісії. Тобто, за своїм визначенням дана грошова допомога є одноразовою. Чинним законодавством не передбачено повторну виплату одноразової грошової допомоги в залежності від кількості отриманих захворювань, поранень, травм та ушкоджень здоров`я.
30 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 23.11.2015 року №035431 позивачу встановлено інвалідність третьої групи з 09.11.2015 року до 01.12.2016 року, причина: травма так, пов`язана з захистом Батьківщини.
Відповідно до виписки з акту огляду МСЕК від 02.11.2021 року №135467 в результаті повторного огляду позивачу встановлено інвалідність третьої групи з 01.12.2021 року безстроково, причина: травма так, пов`язана з захистом Батьківщини.
Згідно довідки Військової частини НОМЕР_3 про обставини травми від 07.10.2022 року №4274 позивач 29.08.2022 року отримав травму (поранення): вибухова травма. Акубаротравма. Вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого передпліччя внаслідок артилерійського обстрілу. Травма отримана при проходженні військової служби, яка пов`язана з виконання обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, в районі проведення бойових дій на території Дніпропетровської та Херсонської областей, не перебуваючи в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
Згідно свідоцтва про хворобу ВЛК КНП «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради від 08.02.2023 року №217 позивач 29.08.2022 року отримав поранення. Травма, так, пов`язана з захистом Батьківщини. На підставі статті 76 а графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. При цьому зазначено, що 17.02.2015 року в зоні АТО позивач також отримав поранення, інвалід третьої групи.
Наказом відповідача від 28.02.2023 року №66 позивача звільнено з військової служби у відставку з урахуванням п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» підпункту «б» - за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 30.04.2023 року серії 12 ААГ №177980 позивачу встановлено другу групи інвалідності, причина: травма так, пов`язана із захистом Батьківщини.
27 квітня 2023 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, травма, пов`язана із захистом Батьківщини.
Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 01.09.2023 року №41/975, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги: відповідно до постанови КМУ від 25.12.2013 року №975 позивачу, звільненому 28.02.2023 року, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 10ААГ №035431 від 09.11.2015 року та серії 12ААГ №177980 від 06.04.2023 року у розмірі різниці між 300 та 150 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2015), в сумі 158700,00 грн.
При цьому 28.09.2023 року на рахунок позивача здійснено зарахування коштів у розмірі 158700,00 грн з призначенням платежу: одноразова грошова допомога у зв`язку з інвалідністю.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо неналежного обчислення розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон № 2011-XII) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Пунктом «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).
При цьому за ч. 2 цієї статті одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
За ч. 4 ст. 16-3 Закону № 2011-XII якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі Порядок №975).
Згідно п. 3 Порядку №975 Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.
Відповідно до пп. 1 п. 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктом 8 Порядку №975 встановлено, що якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
В даній справі відповідач фактично погодився з позицією третьої особи, яка вважали. що позивач має право на отримання спірної одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом на 01.01.2015 року з урахуванням раніше отриманої суми одноразової грошової допомоги. При цьому як відповідач, так і третя особи посилалися на ч. 4 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ та п. 8 Порядку №975.
Тобто, відповідач вважав, що юридична ситуація є не окремим новим встановленням особі інвалідності, а пов`язана з попереднім встановленням йому інвалідності за минуле поранення. Позивач в свою чергу наполягав, що йдеться про нове поранення, саме в зв`язку з яким і встановлено нову групу інвалідності, а тому і розмір виплати має бути обчислено без будь-яких застережень 300 прожиткових мінімумів станом на 01.01.2023 року, без зв`язку з попереднім пораненням, попередньою інвалідністю та попередньою виплатою.
Узагальнено наявна юридична ситуація містить наступні визначальні обставини:
1) поранення позивача, пов`язане із захистом Батьківщини, в 2015 році і встановлення йому в зв`язку з цим інвалідності ІІІ групи (виписки від 23.11.2015 року, 02.11.2021 року);
2) виплата позивачу одноразової грошової допомоги за поранення в 2015 році;
3) поранення позивача, пов`язане із захистом Батьківщини, в 2022 році і встановлення йому інвалідності ІІІ групи (довідка від 30.04.2023 року).
В свою чергу визначальним в цій справі є тлумачення ч. 4 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ, в т.ч. положення про те, що: «якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв)».
Зміст цього нормативного положення встановлює зв`язок наступних поранень, отриманих військовослужбовцем, із попередніми для цілей визначення розміру відповідної виплати. Це вбачається зі слів «виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв)».
При цьому в цій же нормі права використано словосполучення «наступний огляд» (а не «повторний огляд», який передбачено для випадків, коли після висновку МСЕК на підставі цього ж поранення повторно досліджується його вплив на стан здоров`я).
Тобто, взаємозв`язок поранень особи встановлено законодавством як спосіб врегулювання спірних правовідносин. Відповідно, в силу принципу законності, закріпленого в ст. 19 Конституції України, відповідач, третя особа та суд діють в межах та у відповідності до діючого законодавства.
Відповідно, відповідач діяв правомірно, призначаючи позивачу одноразову грошову допомогу з урахуванням попередньої одноразової грошової допомоги, призначеної внаслідок іншого, не пов`язаного з новим, поранення, оскільки це відповідає положенням ч. 4 ст. 16-3 Закону №2011-ХІІ.
Щодо обчислення розміру такої виплати на 01 січня певного руку суд зауважує, що п. «б» ч. 1 ст. 16-2 Закону №2011-ХІІ визначає розмір такої виплати як « 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи».
В свою чергу згідно пп. 1 п. 6 Порядку №975 визначає розмір виплати як « 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи».
Тобто, Порядок №975 як нормативно-правовий акт, який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги в т.ч. у разі інвалідності військовослужбовця, деталізує положення Закону №2011-ХІІ, уточнюючи, що відповідна сума обчислюється станом на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.
Отже, відповідач діяв правомірно, обчислюючи розмір одноразової грошової допомоги для позивача у зв`язку з пораненням як різницю 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01.01.2015 року (рік встановлення позивачу інвалідності вперше, 365400,00 грн) та 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (кількість прожиткових мінімумів для осіб з інвалідністю 3-ої групи станом на дату виплати, тобто 1378,00*150= 206700,00 грн) станом на встановлення такої інвалідності позивачу вперше. Різниця цих величин складає 158700,00 грн, тобто суму, яка позивачу встановлена до виплати та фактично виплачена.
Суд підкреслює, що йдеться про правила поведінки, які визначені законодавством та якими однозначно врегульовано поведінку відповідача в конкретній ситуації. Як наслідок, правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі, про який зазначав позивач, відповідач не мав. В зв`язку з цим відсутні і підстави для визнання дій відповідача протиправними.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення позовної заяви відсутні.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні, також позивач звільнений від сплати судового збору.
У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді 22 липня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко