Справа № 339/51/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 339/51/24 пров. № А/857/13283/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2024 року, прийняте суддею Тураш В.А. о 14 годині 25 хвилині у м. Долині, повний текст складено 17.05.2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, інспектор ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (надалі ДПП, відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором ДПП Стеценко А.І. серії 4АВ №04445736 від 06.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 340 грн.

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2024 позов задоволено.

Суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 29 км/год, чим порушила п.12.9.(б) ПДР України.

15.12.2023 транспортний засіб Nissan Теrrаnо д.н.з. НОМЕР_1 Благодійною організацією «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» передано у безоплатне користування, як гуманітарну допомогу Військовій частині (В/Ч) НОМЕР_2 , а саме: лейтенанту ЗСУ ОСОБА_3 . З цього часу, у володінні чи користуванні Благодійної організації «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» такий транспортний засіб не перебуває. Володільцем та користувачем такого транспортного засобу на даний час є В/Ч НОМЕР_2 , що підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу.

ОСОБА_1 як директор БО «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» не міг вчинити дії щодо внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, оскільки даний транспортний засіб не являється власністю Благодійний фонд .

Правопорушення, за яке накладено адміністративне стягнення позивач не вчиняв, оскільки автомобіль Nissan Тегаnо д.н.з. НОМЕР_1 не являється власністю БО «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини», позивач користувачем та водієм даного транспортного засобу на момент здійснення правопорушення також не являвся.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ДПП подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі звертає увагу на те, що позивач, як керівник БО «Благодійного фонду «Волонтери Болехівщини» є суб`єктом, який несе відповідальність за порушення Правил дорожнього руху, вчиненого за участі транспортного засобу, який зареєстровано на благодійну організацію.

Транспортний засіб NISSAN TERRANO д.н.з. НОМЕР_3 ввезено в Україну у період дії правового режиму воєнного стану та підлягає обов`язковому тимчасовому обліку за заявою власника шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Інформацію про даний транспортний засіб внесено до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, присвоєно державний номерний знак встановленого зразка та видано тимчасовий реєстраційний талон ХХР № 056157.

У графах С.1.1 та С.1.2 тимчасового реєстраційного талону НОМЕР_4 вказано інформацію про власника даного автомобіля, а саме БО «БФ «Волонтери Болехівщини», що відповідає інформації, що внесена до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Також звертає увагу, що в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відсутні відомості про передачу транспортного засобу NISSAN TERRANO д.н.з. НОМЕР_5 будь-якій військовій частині Збройних Сил України.

Судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи № 339/51/24 були проігноровані норми КАС України: розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження з підготовчим судовим засіданням та судовими дебатами; судом досліджувалися долучені до матеріалів справи докази, надані стороною позивача, які не стосувалися суті справи та не досліджувались суб`єктом владних повноважень під час прийняття оскаржуваного рішення.

Звертає увагу на те, що стаття 247 КУпАП застосовується при розгляді судом справ про адміністративні правопорушення, що входять до їх компетенції, визначених статтею 221 КУпАП, та не може бути застосована при закритті адміністративної справи щодо перегляду рішення суб`єкта владних повноважень; що справа про адміністративне правопорушення та адміністративна справа не тотожні поняття.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в позові.

ОСОБА_1 подав відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що постановою серії 4АВ №04445736 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 07 січня 2024, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 06.01.2024 о 15:05 год. за адресою М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине 406+640 зафіксовано в автоматичному режимі технічного засобу Каскад, 263-1220 транспортний засіб Nissan Теrrаnо д.н.з. НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 29 км/год, чим порушила п.12.9.(б) ПДР України, відповідальність за яке, передбачена ч. 1 ст.122 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_6 , прож. АДРЕСА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 340,00 грн (а.с.8).

Згідно із частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Приміткою до вказаної статті встановлено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою-четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено, що автомобіль марки Nissan Тегаnо н.з. НОМЕР_7 , зареєстровано за межами території України і ввезений на територію України 13.11.2023 ОСОБА_4 як гуманітарна допомога, що підтверджується копією декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (а.с.84).

Відповідно до матеріалів справи, транспортний засіб Nissan Тегаnо н.з. НОМЕР_7 , 20.12.2002 року випуску, згідно акту приймання-передачі транспортного засобу від 13.11.2023 був переданий Благодійній організації «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» (а.с.85).

24.11.2023 даний транспортний засіб Благодійною організацією «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» було поставлено на облік та на нього видано тимчасовий реєстраційний талон ХХР № 056157 із д.н.з. НОМЕР_1 (а.с.3).

15.12.2023 транспортний засіб Nissan Тегаnо д.н.з. НОМЕР_1 Благодійною організацією «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини», з метою забезпечення ЗСУ необхідними засобами для продовження боротьби за незалежність і територіальну цілісність України, передано у безоплатне користування, як гуманітарну допомогу В/Ч НОМЕР_2 , а саме: лейтенанту ЗСУ ОСОБА_3 (а.с.6).

Відтак, з цього часу, у володінні чи користуванні Благодійної організації «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» такий транспортний засіб не перебуває.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, володільцем та користувачем такого транспортного засобу на даний час є В/Ч НОМЕР_2 , що підтверджується актом приймання-передачі транспортного засобу (а.с.6).

Відповідно до п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1371 від 23.12.2009) транспортні засоби, які були примусово відчужені або вилучені, а також ті, які придбані на території України або ввезені на територію України на законних підставах у період дії правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, підлягають обов`язковому тимчасовому державному обліку за заявою власника шляхом внесення відповідної інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів та відповідного журналу.

Згідно з п.4 ст.2 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2022 № 1145, належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до вимог ст.ст.3, 5 Порядку, підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно до п. 3 Порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 № 1145 (далі - Порядок 1145) підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Підпунктами 8,9 пункту 28 Порядку 1145 передбачено, що для оформлення належного користувача на транспортний засіб, окрім іншого вносяться дані про марку, модель, номерний знак, свідоцтва про реєстрацію та ідентифікаційний номер транспортного засобу (VIN) та дані власника транспортного засобу.

Автомобілі, які перебувають на обов`язковому тимчасовому державному обліку та на, які видано тимчасові реєстраційні талони не являються власністю установи в розумінні законодавства зазначеного вище.

Відтак, суд першої інстанції вірно зазначив про те, що станом на сьогодні, відсутня можливість надання адміністративної послуги з оформлення належного користувача на транспортні засоби, які перебувають на тимчасовому державному обліку та ввезені на територію України, як гуманітарна допомога (а.с.81-82).

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивач ОСОБА_1 як директор БО «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини» не міг вчинити дії щодо внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу Nissan Тегаnо д.н.з. НОМЕР_1 до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відповідно до Порядку 1145, оскільки даний транспортний засіб не являється власністю Благодійний фонд.

Крім цього, судом вірно звернута увагу, що оскаржуваною постановою серії 4АВ№04445736 від 07.01.2024 до відповідальності притягнуто ОСОБА_1 як фізичну, а не керівника БО «Благодійний фонд «Волонтери Болехівщини», що не узгоджується з вимогами законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Апелянт покликається на те, що судом першої інстанції були проігноровані норми КАС України, зокрема, ст. 262 КАС України, де зазначено, що підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться, так само як і не проводяться судові дебати.

Колегія суддів не бере зазначене до увагу з огляду на наступне.

Із матеріалів справи, зокрема, з ухвали про відкриття провадження у справі та призначення її до попереднього розгляду (а.с.26) вбачається, що позовну заяву суд розглядав за правилами загального позовного провадження, а не спрощеного, як зазначив апелянт. Відтак, суд правомірно провів судові дебати.

Помилковим також є покликання апелянта на те, що суд першої інстанції не може закрити справу про адміністративне правопорушення, з огляду на п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю у діях особи події та складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Віііг Тоща V. Зраіп) серія А. 303-А; пункт 29.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд не здійснює новий розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 13 травня 2024 року у справі №339/51/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 30.07.2024.