Справа № 545/2499/24
Суддя: Зуб Т. О.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 545/2499/24
Провадження № 2-а/545/66/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" липня 2024 р. м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Пінчук З.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Курило В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Полтава адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, у якому зазначив, що 04.06.2024 року постановою серії ЕНА № 2312395 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським 2 взводу, 3 роти, 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим сержантом ОСОБА_2 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень за ч. 4 ст. 122 КУпАП. У вказані постанові зазначено, що 04.06.2024 року об 11:54:00 в с. Супрунівка, вулиця Київська, 4В, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 130 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 80 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TRUCAM LTI 20/20 ТС 008425, чим порушив п. 12.4. ПДР України- Порушення швидкісного режиму в населеному пункті, що є порушенням ч. 4 ст. 122 КУпАП. Із змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт» порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 80 км/год. При цьому, в оскаржуваній постанові відповідач послався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під моїм керуванням в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт», це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TRUCAM LTI 20/20 ТС 008425. Проте, як вважає ОСОБА_1 , дана відеофіксація не містять інформації щодо місця знаходження дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» та зони його дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги. За відсутності посилання відповідача в оскаржуваній постанові на зону дії дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, вважає, що зібрані докази не підтверджують обставини стосовно руху транспортного засобу під його керуванням саме в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» з перевищенням швидкості понад 80 км/год. Крім того, у оскаржуваній постанові не зазначено доказів щодо інформації, способу використання, закріплення приладу TRUCAM LTI 20/20 ТС 008425, швидкості руху автомобіля.

За наведених обставин, вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням частини 2 ст. 77 КАС України, п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України та є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), а тому просить визнати дії працівника поліції неправомірними та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Ухвалою судді від 12.06.2024 року позов залишений без руху та наданий строк для усунення виявлених недоліків (а.с. 12-13).

Ухвалою судді від 17.06.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу (а.с. 26).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Курило В.О. позов підтримав та просив задовольнити з викладених у ньому підстав. Також пояснив, що згідно наданої інформації на запит Служби відновлення та розвитку інфраструктури, інформація по дорожнім знакам надана станом на 15.11.2023 року, а подія відбулася 04.06.2024 року. Також відсутні докази, що працівники поліції були при виконанні службових обов`язків, а на відео не видно дорожніх знаків про населений пункт.

Стороною відповідача наданий відзив на позов, у якому просять відмовити у його задоволенні на ступних підстав. Так, відповідно до п. 3 Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.07.2016 № 1161, який є чинним, зберігання інформації про затверджені типи засобів вимірювальної техніки, унесені в установленому порядку до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, як і формування та ведення вказаного реєстру, здійснювалося до 01.01.2019 року. При цьому, прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, відповідно, його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Наразі єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. В свою чергу, відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29490, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 21.11.2023 р. та чинного до 21.11.2024 р., лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС008425 є придатним до застосування на момент фіксації порушення. Такж зазначають, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу, що передбачено інструкцією із експлуатації, як передбачено і використання із рук. При цьому, в незалежності від способу розташування приладу (з рук чи з триноги) вимірювання швидкості транспортних засобів, здійснюється автоматично, що не суперечить приписам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». В даному випадку вимірювання швидкості руху було здійснено в спосіб розміщення приладу TruCAM по зовнішньому периметру дороги М-03 «Київ-Харків-Довжанський», про що й зазначено в ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», виходячи із положень якої, дозволяється розміщувати фото- і відеотехнічні засоби ті, що працюють в ручному режимі, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі. Крім того, на фото з приладу TRUCAM зазначені точні координати транспортного засобу в момент фіксації порушення (ШИРОТА 49 34'13.51» ДОВГОТА N 34 26'24.51»E), ввівши дані координати в пошуковому вікні Google-карти можливо чітке встановити точне місце знаходження таких координатів на карті. Згідно відповіді на запит до служби автомобільних доріг стосовно розміщення дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту» та 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень правил дорожнього руху», зазначено , що дані дорожні знаки наявні в с. Супрунівка (а.с. 30-36).

Суд, вислухавши доводи сторони позивача, оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно до п. 7 ч. 1ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень- орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Аналізуючи вищевикладене, суд зазначає, що умовою надання адміністративним судом захисту прав є встановлення їх порушення відповідачем, який перебуває у відповідних публічних правовідносинах із позивачем, проте своїми протиправними рішеннями, діями (бездіяльністю) впливає на його обов`язки, права чи інтереси.

Предметом розгляду у даній справі є постанова поліцейського УПП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 4ст. 122 КУпАП.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч. 4 ст. 122 покладено на органи Національної поліції.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Так, судом встановлено, що 04.06.2024 року постановою серії ЕНА № 2312395 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським 2 взводу, 3 роти, 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області старшим сержантом ОСОБА_2 на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 гривень за ч. 4 ст. 122 КУпАП. У вказані постанові зазначено, що 04.06.2024 року об 11:54:00 в с. Супрунівка, вулиця Київська, 4В, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 130 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 80 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху ТЗ TRUCAM LTI 20/20 ТС 008425, чим порушив п. 12.4. ПДР України- Порушення швидкісного режиму в населеному пункті, що є порушенням ч. 4 ст. 122 КУпАП (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину,- тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Згідно п. 1.3 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.10 ПДР визначено, що дорожня обстановка- це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом. Безпечна швидкість - це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.

Згідно п. 12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 12.9 «б» ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 ПДР.

Суд критично ставиться до твердження позивача про те, що відсутність на ділянці дороги, де було вчинено правопорушення, дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, свідчить про відсутність складу правопорушення. Вказане твердження позивача не спростовує факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП. Так, відповідно до пункту 1.10 ПДР України населений пункт - забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються знаками 5.45, 5.46, 5.47, 5.48. З відеозапису боді-камери працівниці поліції встановлено, що місце зупинки позивача поліцейськими це дорога, по боках якої є забудована територія (а.с. 64). Згідно наданої стороною відповідача фотофайлу зафіксовано автомобіль марки «Рено» р/н НОМЕР_1 в момент вимірювання швидкості (а.с. 38 звор. бік), долученою картою місцевості з онлайн сервісу Googl Maps підтверджено співпадіння координат розташування вимірювача швидкості TruCam у межах с. Супрунівка (а.с. 39), що підтверджує факт того, що позивач в межах населеного пункту рухався зі швидкістю 130 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 80 км/год, що було зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam. Крім того, згідно листа директора ТОВ «Онур конструкціон інтернешнл» від 15.11.2023 року, в с. Супрунівка, Полтавського району Полтавської області наявний знак 5.49 «початок населеного пункту» (а.с. 45-46).

Крім цього, суд вважає невірним посилання позивача на те, що прилад TruCam не може застосовуватися працівниками поліції, тримаючи в руці.

Дане твердження є хибним з тих підстав, що у відповідності до положень ч. 1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію«, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото-і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Оскаржуваною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпеченння безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam є засобом вимірювальної техніки (а.с. 68), а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото- та відеозйомку.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію«, інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці. Зі змісту даної норми чітко зрозуміло що вона стосується виключно приладів змонтованих/розміщених, тобто тих які стаціонарно змонтовані і працюють в автоматичному режимі.

Однак, слід зазначити, що диспозиція ч. 1 ст. 40 вказаного Закону дозволяє використовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень (яким є прилад TruCam).

Відтак, в даному випадку порушення позивачем ПДР України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCam в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та скасування постанови про адміністративне правопорушення- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення складений 31.07.2024 року.

Суддя: Т. О. Зуб