Справа № 420/36845/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/36845/23

Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

Час і місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одеса адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

ТОВ АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД звернулося до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000863/2 від 20.12.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивачем до митниці надано всі наявні у нього документи. Після надання декларантом пояснень щодо розбіжностей та надання додаткових документів, митницею їх до уваги взято не було. В оскаржуваному рішенні зазначається, що відповідачем виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів та в основу прийнятого рішення відповідачем поставлено фактично лише те, що в нього наявна інформація про митне оформлення подібних товарів за більшою вартістю, що не може бути єдиною підставою для прийняття відповідного рішення. Інспектором не було взято до уваги документи які були надані до митного оформлення, він лише обмежився загальними фразами та трактовками Митного кодексу. Інспектор фактично вказує на те, що відсутні відомості щодо вартості доставки товару, що не відповідає дійсності, оскільки декларантом надані документи які містять вичерпні відомості з цього питання. Тобто митний орган мав всі можливості перевірити декларування складових митної вартості у повному обсязі, однак цього не зробив.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000863/2 від 20 грудня 2023 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6939,87 грн. (шість тисяч дев`ятсот тридцять дев`ять гривень 87 копійок).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця, подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР. Зазначає, що до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати та Рахунок №51 від 18.12.2023 від ФОП ОСОБА_1 , хоча відповідно до CMR від 12.12.2023 б/н перевізником виступає ООО ЮГТРАНСЭКСПЕДИЦИЯ. Також вказує, що відповідно до п.п.4.2 умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.04.2023 № 04/23 оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 80% від суми зазначеної в проформі-інвойсі. Після отримання рахунку-фактури, покупець виплачує продавцю частину коштів, що бракує до суми, зазначеної в інвойсі, у строк не більше 2 банківських дні. Але документи, які підтверджують відповідну операцію до митного оформлення не надавались. Наголошено, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу, та зроблено посилання на постанови ВС України від 28.07.2021 справа № 808/3022/17, від 26.07.2021 справа №813/8725/14, від 16.07.2021 справа № 804/3702/16, від 16.07.2021 справа № 804/769/16, від 12.07.2022 у справі № 808/865/18.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 квітня 2023 року між SISECAM INVESTMENT B.V. (продавець) та ТОВ АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД (покупець) укладено контракт № 04/23.

18 грудня 2023 року декларантом ТОВ АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA67U1 щодо товару: 1) посуд столовий, кухонний скляний: склянки механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені-50256 шт. Виробник "PASABAHCE BULGARIA EAD"(концерн "SISECAM"). Країна виробництва BG(Болгарія). Торгова марка "PASABAHCE". 2) посуд столовий, кухонний скляний: посудини на ножці для пиття, механічного виготовлення: келихи-8976 шт. Виробник" PASABAHCE BULGARIA EAD" (концерн "SISECAM").Країна виробництва BG(Болгарія). Торгова марка "PASABAHCE". 3) посуд столовий, кухонний скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла-7512 шт. Виробник "PASABAHCE BULGARIA EAD"(концерн "SISECAM"). Країна виробництва BG(Болгарія). Торгова марка "PASABAHCE". 4) посуд столовий, кухонний скляний: склянки механічного виготовлення, без ніжки,неограновані-23976 шт. Виробник "PASABAHCE BULGARIA EAD"(концерн" SISECAM").Країна виробництва BG(Болгарія). Торгова марка" PASABAHCE".

20 грудня 2023 року за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000863/2, у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) Відповідно до вимог розділу ІІІ Правил…, затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати та Рахунок №51 від 18.12.2023 від ФОП ОСОБА_1 , хоча відповідно до CMR від 12.12.2023 б/н перевізником виступає ООО ЮГТРАНСЭКСПЕДИЦИЯ. 2) Відповідно до п.п.4.2 умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.04.2023 № 04/23 оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 80% від суми зазначеної в проформі-інвойсі. Після отримання рахунку-фактури, покупець виплачує продавцю частину коштів, що бракує до суми, зазначеної в інвойсі, у строк не більше 2 банківських дні. Але документи, які підтверджують відповідну операцію до митного оформлення не надавались. З огляду на вищевикладені розбіжності, відсутність всіх відомостей, які підтверджують складові митної вартості товарів, відповідно до вимог частини третьої статті 53 МКУ пропонуємо надати (за наявності) протягом 10 календарних днів такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. 20.12.2023 декларантом ТОВ"АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД" були надані додаткові документи та листом від 20.12.2023 декларантом було повідомлено що, всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. Опрацювавши інформацію, викладену у листі від 20.12.2023 стосовно митної декларації № UA500500/2023/044967, щодо направлених документів і неможливості надання інших документів для підтвердження заявленої митної вартості, встановлено, що брокером не надані всі перелічені в повідомленні митного органу документи для підтвердження заявленої митної вартості, тому митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за вказаною МД буде скориговано відповідно до п.1 ст.55 Митного кодексу України. Оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому відповідно до статей 59,60 МКУ неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 МКУ, оскільки відповідно до п.2 статті 58 використані декларантом відомості не підтверджені документально митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) резервним методом, скоригована митна вартість буде ґрунтуватися на раніше визначених митними органами митних вартостях подібних товарів відповідно до п.2 статті 64 МКУ. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим, а саме: товар 1 становить 6,9187 дол. США/кг. (МД від 06.11.2023. № UA100350/2023/446804) ніж заявлено декларантом 2,3641 дол. США/кг; товар 2 становить 3,15 дол. США/кг. (МД від 03.10.2023. № UA100180/2023/515859) ніж заявлено декларантом 2,71 дол. США/кг; товар 3 становить 2.95 дол. США/кг. (МД від 03.10.2023. № UA100180/2023/515859) ніж заявлено декларантом 1,71 дол. США/кг; товар 4 становить 2,95 дол. США/кг. (МД від 18.10.2023. № UA100180/2023/516823) ніж заявлено декларантом 1,56 дол. США/кг (а.с. 12 з.б. 13, 97-98).

20 грудня 2023 року Одеською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001617, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею рішеннями позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не лише не спростовані митним органом, але й взагалі залишені без уваги, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у рішенні про коригування митної вартості товарів, а тому прийшов до висновку, що позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.

Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною 2 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що позивачем для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці була подана митна декларація № 23UA67U1 від 18.12.2023, відповідно до якої за умовами поставки DAP на митну територію України надійшов товар ТОВ «АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД», а саме:

- 1.Посуд столовий, кухонний скляний: склянки механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені-50256 шт. Виробник "PASABAHCE BULGARIA EAD"(концерн "SISECAM"). Країна виробництва BG (Болгарія). Торгова марка "PASABAHCE".

- 1.Посуд столовий, кухонний скляний: посудини на ножці для пиття, механічного виготовлення:келихи-8976 шт. Виробник" PASABAHCE BULGARIA EAD" (концерн "SISECAM").Країна виробництва BG (Болгарія). Торгова марка "PASABAHCE".

- 1.Посуд столовий, кухонний скляний: інші склянки для пиття із зміцненого скла-7512 шт. Виробник "PASABAHCE BULGARIA EAD"(концерн "SISECAM").Країна виробництва BG(Болгарія). Торгова марка "PASABAHCE". - 1.Посуд столовий, кухонний скляний: склянки механічного виготовлення, без ніжки,неограновані-23976 шт. Виробник "PASABAHCE BULGARIA EAD"(концерн" SISECAM").Країна виробництва BG(Болгарія). Торгова марка" PASABAHCE".

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA67U1 від 18.12.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- Пакувальний лист (Packing list) № від 12.12.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № від 13.11.2023;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № від 12.12.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 12.12.2023; -

Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № від 12.12.2023;

- Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № A від 12.12.2023;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару (Платіжна інструкція) № 5 від 13.11.2023;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 51 від 18.12.2023;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 15 від 15.12.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 04/23 від 06.04.2023;

- Договір (контракт) про перевезення № 48 від 15.06.2023;

- Інші некласифіковані документи (Звіт про зважування) б/н від 18.12.2023;

- Інші некласифіковані документи (Лист від митниці) №7.10-3/7.10-28.5- 02/13/24180 від 14.12.2023.

Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митного органу, 20.12.2023 декларантом ТОВ"АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД" були надані додаткові документи та листом від 20.12.2023 декларантом було повідомлено що, всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть.

За результатами здійснення митного контролю посадовими особами Одеської митниці було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товару.

Так, у графі 33 рішення № UA500370/2023/000016/1 зазначено, що поданих документах наявні розбіжності, а саме:

1) Відповідно до вимог розділу ІІІ «Правил…», затверджених наказом МФУ від 24.05.2012 № 599 для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортноекспедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати та Рахунок №51 від 18.12.2023 від ФОП ОСОБА_1 , хоча відповідно до CMR від 12.12.2023 б/н перевізником виступає ООО ЮГТРАНСЭКСПЕДИЦИЯ.

2) Відповідно до п.п.4.2 умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.04.2023 № 04/23 оплата за товар здійснюється на умовах передоплати у розмірі 80% від суми зазначеної в проформі-інвойсі. Після отримання рахунку-фактури, покупець виплачує продавцю частину коштів, що бракує до суми, зазначеної в інвойсі, у строк не більше 2 банківських дні. Але документи, які підтверджують відповідну операцію до митного оформлення не надавались.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Щодо тверджень відповідача про коригування митної вартості товарів у зв`язку з не наданням доказів на підтвердження витрат на транспортування, суд зазначає наступне.

Так, положення частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачають надання документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, проте не встановлює конкретних вимог щодо виду таких документів.

Відповідно до наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (надалі Наказ), до документів які містять відомості про транспорті витрати можуть належати перелічені документи, однак цей перелік виходячи із логіки зазначеного не є вичерпним та обов`язковим. При цьому сам перелік документів вказаний у правилах заповнення Графи 20-ї ВМД.

Також в цьому Наказі вказується, що якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Однак у отриманому позивачем повідомленні не зазначається, що відомості відсутні як такі та не зазначається про вірний, на думку митниці, розрахунок зазначених витрат як того вимагає вказаний Наказ.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження транспортних витрат до митного оформлення надавались договір про транспортно-експедиторське обслуговування у сфері міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом № 48 від 15.06.2023 року, довідку про транспортні витрати № 15 від 15.12.2023 року, рахунок № 51 від 18.12.2023 року, договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 15 від 05.01.2023 року, CMR від 12.12.2023 року.

Так, з наданого до митного оформлення договору про транспортно-експедиторське обслуговування у сфері міжнародних та внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом № 48 від 15.06.2023 року, укладеного між ТОВ АЛЬЯНС ГРУПП ЛТД (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (експедитор), вбачається, що для виконання своїх зобов`язань за договором експедитор має право залучати третіх осіб.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, до митного оформлення надавався договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 15 від 05.01.2023 року укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ ЮГТРАНСЭКСПЕДИЦИЯ, а отже ФОП ОСОБА_1 згідно умов договору № 48 від 15.06.2023 року, не є безпосереднім перевізником, а тому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що відповідно до CMR від 12.12.2023 б/н перевізником виступає ТОВ ЮГТРАНСЭКСПЕДИЦИЯ, є безпідставними, оскільки суб`єкт владних повноважень, не зазначив яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Вказані обставини жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Митний кодекс України не визначає вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не указує, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Щодо посилань митного органу на не підтвердження термінів та порядку розрахунків з посиланням на п.п.4.2 умов зовнішньоекономічного договору (контракту) від 06.04.2023 № 04/23, то колегія суддів зазначає наступне.

До митного оформлення надано банківський платіжний документ про сплату вартості 80 % від суми зазначеної в проформі Інвойс, також додатково надано Додаткову угоду до Контракту 04/23 від 06.04.2023 відповідно до якої врегульовано сплату залишку вартості товару у розмірі 20 % на протязі 10 днів з моменту митного оформлення. Проте такі безпідставно не взяті до уваги посадовими особами Одеської митниці.

Так, колегія суддів зазначає, що сторони вільні в виборі способу та порядку співпраці та взаємодії щодо виконання своїх зобов`язань та мають право в будь-який час вносити зміни у вже існуючі домовленості, змінювати чи доповнювати їх. Обставини здійснення платежу можуть свідчити лише про виконання зобов`язань по оплаті товару покупцем згідно умов контракту. Разом з цим, вони не можуть сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 червня 2022 року справи №460/2674/20, від 12 березня 2019 року по справі №803/3649/15, від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17, від 01 березня 2023 року по справі №420/18880/21.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність зауваження митного органу

При цьому, колегія суддів зазначає, що встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд бере до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з яким декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, митним органом визначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим та становить: товар 1 становить 6,9187 дол. США/кг. (МД від 06.11.2023. № UA100350/2023/446804) ніж заявлено декларантом 2,3641 дол. США/кг; товар 2 становить 3,15 дол. США/кг. (МД від 03.10.2023. № UA100180/2023/515859) ніж заявлено декларантом 2,71 дол. США/кг; товар 3 становить 2.95 дол. США/кг. (МД від 03.10.2023. № UA100180/2023/515859) ніж заявлено декларантом 1,71 дол. США/кг; товар 4 становить 2,95 дол. США/кг. (МД від 18.10.2023. № UA100180/2023/516823) ніж заявлено декларантом 1,56 дол. США/кг.

Колегія суддів вказує, що положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, рішення про коригування митної вартості товару не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Також, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару митний орган обмежився лише посиланням на МД № UA100350/2023/446804, МД від 03.10.2023. № UA100180/2023/515859, МД від 03.10.2023. № UA100180/2023/515859, МД від 18.10.2023. № UA100180/2023/516823, в якості інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій приватним підприємством, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Ще одна обставина, яка на думку митного органу, впливає на митну вартість товарів, зазначена у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, а саме: відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).

Проте, колегія суддів вважає такі посилання митниці безпідставними, оскільки митним органом не наведено обставин та не надано доказів, яким чином документи, які були надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. Окрім того, у відповідності до положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.58-63 цього кодексу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі за №814/2659/16, від 24.01.2019р. у справі за №804/3893/17.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Суд зазначає, що в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

У даному випадку Одеська митниця, приймаючи рішення про коригування митної вартості товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товарів визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Отже, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що декларантом надані не всі документи є необґрунтованими.

Посилання апелянта на те, що в поданих декларантом документах, які підтверджують заявлену митну вартість, містяться розбіжності та приймаючи рішення про коригування митної вартості, в п.33 якого вказані підстави, якими в тому числі обґрунтовано апеляційну скаргу та які на думку апелянта помилково не були враховані судом першої інстанції під час ухвалення судового рішення, колегія суддів вважає хибними, оскільки відповідачем не доведено неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з первинними МД документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Отже, доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України

Повний текст постанови складено та підписано 30 липня 2024 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова