Справа № 480/11188/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не звільнення ОСОБА_1 з військової служби згідно вимог абз. чотирнадцятого пп г) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-ХІІ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити ОСОБА_1 з військової служби згідно вимог абз. чотирнадцятого пп г) п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходить військову службу за призовом під час мобілізації у в/ч НОМЕР_1 . Вказує, що звертався до відповідача із рапортом про звільнення його відповідно до п.п. "г" п.2 ч.4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану). Проте відповіді не надано.
Ухвалою суду від 19.10.2023 відкрито спрощене провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем надано відзив, в якому просить відмовити позиваачу у задоволенні позову та зазначає, що позивачем не надано до суду доказів того, що командуванням військової частини після отримання його рапорту та як додаток підтверджуючих підстави для звільнення документів умисно вчиняються дії спрямовані на бездіяльність щодо розгляду вказаних документів. Відповідно до документації, що ведеться у ВЧ НОМЕР_1 позивач починаючи з 27.04.2023 по даний час, із рапортом про звільнення з військової служби з додатками документів, що є підставою для звільнення не звертався. На зазначених копіях документів, як видно оригінали яких не підписані, відсутні жодні дані про те, що дані документи направлялися, перенаправлялися чи надавалися до військової частини НОМЕР_1 .
Позивачем надано відповідь на відзив, в якому заперечує проти доводів відповідача, вважає їх не обґрунтованими та безпідставними, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.
03.03.2022 ОСОБА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" № 69/2022 від 24.02.2024 та проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . (а.с.5
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2023 року №80 солдат ОСОБА_1 , призваний на військову службу за мобілізацією зарахований до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та вважається таким, що прийняв справи та посаду та приступив до виконання обов`язків на посаді робітника підсобного 3 інженерного відділення 2 інженерного взводу 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 .
31.07.2023 позивач подав заяву, в якій просив зільнити його з військової служби на підставі абз. 14 пп. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у зв`язку із загибеллю батька) (а.с. 9)
До заяви долучений рапорт від 31.07.2023 разом із додатками: паспорт, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , повідомлення про смерть ОСОБА_3 .
Заява про звільнення ОСОБА_1 , не розглянута командуванням ВЧ НОМЕР_1 , що є підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку із військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
На момент розгляду даної адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-ХІІ від 25.03.1992р. (далі - Закон № 2232-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до абз. 14 п.п. "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом), контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
Відповідно до абз. 2 п. 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
За приписами п. 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Подання рапорту "по команді" означає направлення його в порядку підпорядкування прямому командиру, який після розгляду та задоволення передає далі своєму безпосередньому командиру з відміткою про власне клопотання з відповідного питання. І так далі до командира військової частини або іншої посадової особи, що наділена правом вирішувати питання по суті.
Розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби.
З матеріалів справи встановлено, що заяву від 31.07.2023 про звільнення з військової служби разом із додатками направлено "Урядовому контактному центру", яке було зареєстровано 31.07.2023 за вх.№ АВ-15946444. (а.с.9)
Згідно із додатку долученого до заяви 31.07.2023, а тобто рапорту від 31.07.2023 вбачається, що він адресований "посадовій особі ВЧ НОМЕР_1 , уповноваженій розглядати цей рапорт"(а.с.6)
Таким чином, матеріалами справи не підтверджено звернення позивача у передбаченому чинним законодавством порядку з питання звільнення з військової служби, відповідно, права позивача відповідачем не були порушені, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що ВЧ НОМЕР_1 допущено бездіяльність щодо не звільнення позивача з військової служби, оскільки фактично відсутні докази належного звернення позивача з відповідними рапортом до відповідача, з огляду на що відступні підстави для задоволення позовних вимог.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов задоволенню не підлягає у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого, в задоволенні позову слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко