Справа № 420/8067/24
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/8067/24

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача-Шляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 420/8067/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправною та скасувати відмову територіального управління Служби судової охорони у Одеській області у зарахуванні до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони час попередньої роботи у державному органі, а саме період роботи з 01.07.2008 по 31.01.2020 в Одеському апеляційному адміністративному суді; зобов`язання територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони відповідно до абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021;

- зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, з дати набуття такого права, період роботи з 01.07.2008 по 31.01.2020 в Одеському апеляційному адміністративному суді, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони та надання додаткової оплачуваної відпустки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу Служби судової охорони у Одеській області від 20.05.2020 №236о/с з 20 травня 2020 року проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області та займає посаду начальника служби документального забезпечення та контролю територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з 28.12.2021 по теперішній час (наказ ТУ ССО у Одеській області від 22.12.2021 №704 о/с). Як вказала позивач, 12 лютого 2024 року до територіального управління Служби судової охорони у Одеській області нею було направлено звернення стосовно надання інформації щодо періодів, які були враховані для обчислення стажу служби та врахування/не врахування до вислуги років для обчислення служби у Службі судової охорони стаж роботи в державних органах та 28 лютого 2024 року отримала (нарочно) відповідь від 22.02.2024 №46.05-176 про те, що стаж роботи у державних органах не зарахований до вислуги років позивача, а саме період з 01.07.2008 до 31.01.2020 в Одеському апеляційному адміністративному суді. Позивач наголосила, що до вислуги років для виплати співробітникам надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постановою №393 (пункти 17-19 розділу II Порядку № 384). Відповідно до пункту «и» частини першої статті 17 статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу 12 пункту 1 Постанови КМУ № 393 до стажу служби у Службі судової охорони зараховується час роботи в державних органах. Крім того, та обставина, що позивач працювала саме в державному органі, територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області не оспорювало. Відтак, як вказала позивач, не зарахування відповідачем зазначеного періоду до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписам Закону, а посилання відповідача на відсутність посади, яку вона займає, у затвердженому переліку посад, як на підставу відмови їй у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі, є необґрунтованим та безпідставним. Ці дії відповідача, як вказала позивач, призвели до порушення права на встановлення надбавки за стаж служби та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначено, що обчислення стажу служби у Службі судової охорони здійснюється відповідно до вимог пункту 5 розділу I Положення про проходження служби, де передбачено, що до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей" (далі - Постанова № 393). Відповідно до пункту и) частини 1 статті 17 (Види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії) Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони. Абзацом 12 пункту 1 Постанови № 393 також визначено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до вислуги років зараховуються: час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони. Вищезазначене свідчить про створення необхідного переліку посад, що затверджується Головою Служби судової охорони для здійснення зарахування часу роботи в державних органах до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні). Так, наказом Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022 "Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах" та згідно із наказом Служби судової охорони №519 від 05.12.2022 «Про внесення змін до наказу Служби судової охорони від 24.10.2022 №454» затверджено перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах. До таких посад належить: 1) Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; 2) Начальники управлінь, відділів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони. Згідно із Витягом з наказу Служби судової охорони № 236 о/с від 20.05.2020 позивача прийнято на службу та призначено на призначено на посаду начальника служби документального забезпечення територіального управління Служби судової охорони у Одеській області. Як вказав відповідач, згідно Витягу з наказу №684 о/с від 29 грудня 2023 року стаж служби станом на 01 червня 2024 року 03 роки 07 місяців 11 днів. Відповідно до штатного розпису ТУ Служби займана позивачем посада в територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області належить до середнього складу співробітників Служби судової охорони. З огляду на вищенаведене, як вказав відповідач, позивач проходить службу у Службі судової охорони на посаді ТУ Служби, що не входить до переліку посад затвердженого наказом Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022 та інших правових підстав, для зарахування часу роботи в державних органах до стажу служби у Служби судової охорони законодавством не передбачено та відповідно відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивачка надала відповідь на відзив у якій вказала, що не погоджується із відзивом відповідача та просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Так, позивач вказала, що з врахуванням того, що на службу до Служби судової охорони вона прийнята з 20 травня 2020 року, не зарахування відповідачем зазначеного періоду до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписам закону. Також позивач вважає безпідставними посилання відповідача на наказ Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 «Про затвердження Переліку посад співробітників Служби судової охорони середнього та вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах», відповідно до якого, за твердженням відповідача, позивач не обіймала посад за таким переліком, позаяк, з огляду на принцип дії нормативно-правових актів в часі, такий не існував на час прийняття ОСОБА_1 на службу до Служби (20.05.2020) та, відповідно, не поширює на ці спірні відносини свою дію.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 03.06.2024 у справі № 420/8067/24 адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив.

Визнав протиправною та скасував відмову територіального управління Служби судової охорони у Одеській області у зарахуванні до вислуги років для обчислення стажу служби в Службі судової охорони час попередньої роботи у державному органі, а саме період роботи з 01.07.2008 по 31.01.2020 в Одеському апеляційному адміністративному суді.

Зобов`язав територіальне управління Служби судової охорони у Одеській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони відповідно до абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021 та зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, з дати набуття такого права, період роботи з 01.07.2008 по 31.01.2020 в Одеському апеляційному адміністративному суді, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони та надання додаткової оплачуваної відпустки.

Стягнув з Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що до видання наказу Служби судової охорони звід 24.10.2022 № 454 зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику служби судової охорони, який проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось, а з урахуванням нині діючого переліку здійснено бути не може.

-інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Позивачка надала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , відповідно до наказу Служби судової охорони у Одеській області від 20.05.2020 №236 о/с з 20.05.2020 проходить службу в територіальному управлінні Служби судової охорони у Одеській області (а.с.27-28) та займає посаду начальника служби документального забезпечення та контролю територіального управління Служби судової охорони у Одеській області з 28.12.2021 по теперішній час, згідно наказу ТУ ССО у Одеській області від 22.12.2021 №704 о/с(а.с.25).

При цьому, як вбачається з біографічної довідки ОСОБА_1 , у період з 01.07.2008 до 31.01.2020 позивачка працювала в Одеському апеляційному адміністративному суді, на державній службі. (а.с.22-23).

Листом Територіальним управлінням Служби судової охорони у Одеській області від 22.02.2024 №46-05-176, на запит ОСОБА_1 щодо періодів роботи (служби) у Службі судової охорони, які були враховані для обчислення стажу служби та зарахування до вислуги років, станом на 01.01.2024 стаж роботи в державних установах, згідно вимог пункту и) статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-XIІ) та абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі - Постаново № 393). Проінформовано, що відповідно до Закону № 2262-ХІІ та Постанови №393, перелік посад затверджується наказами Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022 та №519 від 05.12.2022, якими визначено лише посади центрального органу управління Служби судової охорони. У зв`язку чим, стаж роботи в державних органах (установах), не зарахований до вислуги років заявника.

Не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, позивачка звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що не зарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивачки у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі судової охорони, є протиправним.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями статі 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно зі статтею 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.

Відповідно до статті 164 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що спеціальне звання підполковника Служби судової охорони віднесене до спеціальних звань середнього складу Служби судової охорони.

Частина шоста статті 163 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 розділу І Положення (зі змінами), час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

З наведеного слід дійти висновку, що пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (далі - Постанова №393).

Так, згідно з пунктом «б» частини першої статті 1-2 Закону №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

У свою чергу, абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Аналіз положень пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, пункту 5 Положення, пунктів 8, 9 розділу І та пунктів 17-19 розділу ІІ Порядку №384 дає підстави суду дійти висновку, що вказаними нормами права визначено за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, періоду (часу) роботи в державних органах. При цьому, суд констатує, що таке право закріплене в Законі №2262-XII та Положенні, порядок його підтвердження та обчислення - у Постанові №393, а порядок його реалізації - у Порядку №384.

На виконання вимог пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 № 454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.

Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме:

« 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;

2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»

Отже, як слушно зазначено відповідачем та судом першої інстанції, перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Поряд з цим, нормами чинного законодавства право зарахування до стажу служби у Службі судової охорони, яке дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, не ставлять у залежність від того, в центральному чи територіальному органі Служби судової охорони вони проходять службу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, записами трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 02.09.2003 підтверджується, що у період з 01.07.2008 до 31.01.2020 позивачка працювала в Одеському апеляційному адміністративному суді, на державній службі(а.с.31-38).

Тобто позивачка, у відповідності до положень абзацу 12 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб", пункту 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітниками Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя №2236/0/15-21 від 18.11.2021, має право на зарахування спірного періоду роботи в Одеському апеляційному адміністративному суді до стажу служби у Службі судової охорони, з дати набуття такого права.

За наведеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував, що до видання наказу Служби судової охорони звід 24.10.2022 № 454 зарахування періоду роботи в державних органах позивачу, як співробітнику служби судової охорони, який проходить службу в територіальному управлінні, не здійснювалось, а з урахуванням нині діючого переліку здійснено бути не може.

З цього приводу колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, сформовані у постановах від 18.11.2019 у справі № 813/5876/15, від 20.09.2019 у справі № 813/904/15, згідно з якими Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема встановлює для окремих категорій осіб гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Отже, реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення і затвердження списку посад.

За наведеного, вищевказані посилання апелянта суперечать принципу правової визначеності та, на думку апеляційного суду, не можуть свідчити на користь правомірності його дій.

Відтак, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 у справі № 420/8067/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк