Справа № 380/12341/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/12341/23 пров. № А/857/8840/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Шевчук С.М., Кухтея Р.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року (судді Чаплик І.Д., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/12341/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 02.06.2023 звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просить визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті йому у відповідності до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за 121 день перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення в розмірі 393000 грн; зобов`язати здійснити нарахування та виплату йому у відповідності до Постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану додаткової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини за 121 день перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення в розмірі 393000 грн.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у розмірі 135 419 грн 36 коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення частково та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначає, що позивач з 20 серпня 2022 року до 04 березня 2023 року перебував то на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, переміщаючись з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, то у відпустках для лікування, однак не вказував за який саме період йому не була здійсненна виплата додаткової винагороди, просто вказавши 131 день, а тому потрібно уточнити позовні вимоги та на те, що позивач в своїй позовній заяві жодним чином не згадує про те, що військова частина НОМЕР_1 здійснювала протягом його перебування на стаціонарному лікуванні (на підставі наданих позивачем підтверджуючих документів) нарахування та виплату додаткової винагороду передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», однак суд при прийняті рішення дані обставини не врахував. Як вбачається із детального розрахунку нарахованого та виплаченого грошового забезпечення за період з 01 вересня 2022 року по 30 листопада 2022 року позивачу було нараховано додаткову винагороду на загальну суму 164124,31 гривень, тобто за даний період позивачу була виплачена додаткова винагорода в повному обсязі. Апелянт у відзиві на позовну заяву звертав увагу на те, що військова частина НОМЕР_1 здійснювала виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди на підставі наданих на той час медичних документів, які підтверджували факт його перебування на стаціонарному лікуванні. По мірі надання таких документів позивачем військова частина НОМЕР_1 здійснювала відповідні доплати додаткової винагороди. Проте суд не врахував того, що позивач отримав вказану суму, хоча про що зазначив у своєму рішенні. Зокрема, суд у рішенні зазначає, що у жовтні 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода в розмірі 41290,52 грн, що перевищує розмір додаткової винагороди, яка підлягала виплаті позивачу за період перебування на лікуванні (01.10.2023 - 07.10.2023); у листопаді 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода у розмірі 76666,67 грн, що також перевищує розмір додаткової винагороди, яка підлягала виплаті позивачу за період перебування на лікуванні (23.11.2022 - 25.11.2022), відтак позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню. Отже, військовою частиною НОМЕР_1 було здійснено доплату позивачу у наступних місяцях за вересень 2022 року у зв`язку із наданням документів, які підтверджують підстави для отримання виплати. Проте суд у своєму рішенні не врахував цього та зобов`язав військову частину НОМЕР_1 здійснити повторну виплату вже отриманих позивачем коштів. Таким чином вважає, що суд першої інстанції не повній мірі дослідив докази, які були наявні в матеріалах справи, оскільки військова частина НОМЕР_1 здійснила виплату додаткової винагороди в даному періоді в повному обсязі, а тому вважає, що протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати додаткової винагороди за даний період відсутня. Суд першої інстанції встановив, що січні 2023 року та лютому 2023 року позивачу була виплачена додаткова грошова винагорода у розмірі 100000 гривень, тобто у повному обсязі згідно з Постановою № 168. Однак суд першої інстанції у своєму рішенні вказав, що у березні 2023 року додаткова винагорода позивачу не виплачувалась. Разом з цим, як встановлено судом, позивач у вказаному місяці перебував на лікуванні 4 дні (01.03.2023-04.03.2023). Таким чином, за вказаний період підлягала виплаті додаткова винагорода у розмірі 12903,23 грн (100000 грн/31 день*4 дні) та у період з 12.05.2023 по 02.06.2023 за час перебував на реабілітації у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи». За вказаний період додаткова винагорода позивачу не виплачувалась. За таких умов така бездіяльність апелянта є протиправною, а сума за травень 2023 року, яка підлягає виплаті становить 64516,13 грн (100000/31 день*20 днів), сума за червень 2023 року, яка підлягає сплаті, становить 6666,67 грн (100000 грн/30 днів*2 дні). Звертає увагу суду на дані періоди лікування (реабілітації), а саме на те, що вони не є безперервними, а отже після кожного періоду лікування (реабілітації) позивач був зобов`язаний повертатись в розташування військової частини НОМЕР_1 для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 . Однак позивач після проходження лікування, а саме 05 березня 2023 року не повернувся в розташування військової частини НОМЕР_1 , таким чином був безпідставно відсутній на військовій службі без поважних причин.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024 призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Як видно з тактичної польової медичної картки, заповненої 19.08.2022 позивача було поранено, джерело поранення артилерія.

Відповідно до довідки близько 13:00 години 19.08.2022 відбувся ворожий мінометно-артилерійський обстріл в районі села Благодатне, Миколаївського району, Миколаївської області, де виконував бойове завдання солдат ОСОБА_1 . Близько 18:00 години 19.08.2022 один зі снарядів вибухнув неподалік від солдата ОСОБА_1 , в результаті чого отримав мінно-вибухову травму, вогнепальні осколкові наскрізні поранення лівого передпліччя та лівої гомілки з вогнепальним переломом лівої променевої кістки, тіла лівої великогомілкової кістки, травматична ампутація І та V пальців лівої кисті, вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок. Травми отримані під час виконання бойового завдання у зв`язку з виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості та не пов`язані з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення і не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

У період з 20.08.2022 по 21.08.2022 позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується перевідним епікризом №11389 від 21.08.2022. Діагноз: МВП (19.08.2022). Вогнепальні осколкові наскрізні поранення лівого передпліччя та лівої гомілки з вогнепальним переломом лівої променевої кістки, тіла лівої великогомілкової кістки, травматична ампутація І та V пальців лівої кисті. Вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок.

У період з 21.08.2022 по 06.09.2022 позивач перебував на лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Міська клінічна лікарня №11 Одеської міської ради», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №11385. Основний діагноз: відкритий вогнепальний осколковий перелом лівої гомілкової кістки зі зміщенням відламків. Супутні захворювання: Травматична ампутація двох і більше пальців кисті; відкритий вогнепальний перелом дистального епіметафізу лівої променевої кістки, відкриті рани декількох ділянок верхньої та нижньої кінцівок, ураження стегнового нерва.

У період з 06.09.2022 по 08.09.2022 позивач проходив лікування у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти №1661. Діагноз: травматична ампутація двох і більше пальців кисті (повна та часткова). Відкритий вогнепальний перелом дистального епіметафізу лівої променевої кістки.

У період з 09.09.2022 по 07.10.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №10178/52. Повний діагноз: МВТ (19.08.22). Вогнепальні осколкові наскрізні поранення лівого передпліччя та лівої гомілки з вогнепальним переломом лівої променевої кістки, тіла лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Травматична ампутація 1 пальця лівої кисті на рівні верхньої третини проксимальної фаланги. V пальця на рівні нігтьової фаланги. Вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок. Стан після операцій: МОС АЗФ лівої гомілки, фасціотомії (20.08.2022), ПХО вогнепальних ран, ампутація 1 та 5 пальців, ВХО вогнепальних ран (25.08.2022) МОС АЗФ лівої променевої кістки.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи» від 06.10.2022 №1190, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): мінно - вибухова травма (19.08.2022) Вогнепальні осколкові наскрізні поранення лівого передпліччя та лівої гомілки з вогнепальним переломом лівої променевої кістки, тіла лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Травматична ампутація І пальця лівої кисті на рівні верхньої третини проксимальної фаланги, V пальця на рівні нігтьової фаланги. Вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок. Стан після операцій: металоостеосинтез апаратом зовнішньої фіксації лівої гомілки, фасціотомії (20.08.2022). первинна хірургічна обробка вогнепальних ран, ампутація 1 та 5 пальців, вторинна хірургічна обробка вогнепальних ран (25.08.2022), металоостеосинтез апаратом зовнішньої фіксації лівої променевої кістки. Видалення сторонніх тіл лівої гомілки та правого стегна (13.09.2022). Травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби.

У період з 23.11.2022 по 25.11.2022 позивач перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №16045. Повний діагноз: вогнепальний консолідуючий перелом (19.08.2022) лівої променевої кістки в н/3 з кістковим дефектом та лівої великогомілкової кістки в с/3-н/3 з наявністю АЗФ.

У період з 25.11.2022 по 05.12.2022 позивач перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується перевідним епікризом №5357.

У період з 06.12.2022 по 21.12.2022 позивач перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №16725. Повний діагноз: вогнепальний консолідуючий перелом (19.08.2022) лівої променевої кістки в н/3 з кістковим дефектом та лівої великогомілкової кістки в с/3-н/3.

У період з 21.12.2022 по 04.03.2022 позивач перебував на лікуванні у військовій частині НОМЕР_4 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №5894. Повний діагноз: консолідуючий перелом (19.08.2022) лівої променевої кістки в н/3 з кістковим дефектом та лівої великогомілкової кістки в с/3-н/ЗСПО(08.12.2022) відкрита репозиція металоостеосинтез перелому, лівої променевої кістки пластиною з кутовою стабільністю. Кісткова пластика дефекту лівої променевої кістки трансплантатом з крила клубової кістки. (15.12.2022) відкрита репозиція металоостеосинтез перелому великогомілкової кістки пластиною.

Відповідно до свідоцтва про хворобу №16 від 27.02.2023 позаштатної військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 , діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: мінно - вибухова травма (19.08.2022), тяжке вогнепальне наскрізне поранення лівого передпліччя та лівої гомілки, з вогнепальним переломом лівої променевої кістки та лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків. Травматична ампутація І пальця лівої кисті на рівні верхньої третини проксимальної фаланги та V пальця лівої кисті на рівні нігтьової фаланги, вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок. Післятравматична невропатія лівого ліктьового та шкірного нерва правого стегна з чутливими розладами. Стан після операцій: встановлення апарата зовнішньої фіксації' на ліву гомілку, фасціотомія, первинна хірургічна обробка ран І та V пальця по типу ампутації - 20.08.2022; первинна хірургічна обробка вогнепальних ран верхніх та нижніх кінцівок, накістковий металоостеосинтез лівої променевої кістки - 25.08.2022; видалення сторонніх тіл (металевих осколків) лівої гомілки та правого стегна - 13.09.2022; демонтаж апарата зовнішньої фіксації з лівої гомілки та передпліччя-кисті - 24.11.2022; відкрита репозиція, металоостеосинтез перелому лівої променевої кістки пластиною з кутовою стабільністю, кісткова пластика дефекту лівої променевої кістки трансплантантом з крила лівої клубової кістки - 08.12.2022; відкрита репозиція, металоостеосинтез перелому лівої великогомілкової кістки пластиною -15.12.2022. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю тощо. На підставі статті 81, графи ІІ, Розкладу хвороб Непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

Як видно з довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 04.03.2023 №30, за ступенем тяжкості поранення позивача належить до тяжких. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Як видно з медичної характеристики т.в.о. начальника медичної служби в ППД військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 №3682, під час проходження служби солдата 19.08.2022 солдат ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, вогнепальні осколкові наскрізні поранення лівого передпліччя та лівої гомілки з вогнепальним переломом лівої променевої кістки тіла лівої великогомілкової кістки, травматична ампутація 1 та 5 пальців лівої кисті вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок. Проведені хірургічні операції: 25.08.2022 ПХО раньових поверхонь при відкритих переломах, ПХО вогнепальних ран лівого передпліччя. ПХО раньових поверхонь при відкритих переломах Д/з Мінно-вибухова травма (19.08.2022). Вогнепальні консолідовані переломи (19.08.2022) лівої променевої кістки в нижній третини з кістковим дефектом лівої великогомілкової кістки в середній та нижній третині. Травматична ампутація 1 пальці лівої кисті на рівні верхньої третини проксимальної фаланги, V пальця на рівні нігтьової фаланги.

Відповідно до виписки-витягу з індивідуальної реабілітаційної карти КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи», позивач проходив реабілітацію з 12.05.2023 по 02.06.2023.

Позивач звертався із рапортом про виплату додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 від 18.04.2023 та від 06.09.2023.

Представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом від 20.04.2023 щодо розгляду рапорту від 18.04.2023.

Листом від 03.05.2023 №4677 відповідач повідомив представника позивача, що станом на 02.05.2023 солдат ОСОБА_1 не звертався до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом щодо виплати додаткової винагороди.

Вважаючи протиправною бездіяльність представника позивача щодо невиплати додаткової винагороди за час перебування на лікуванні та реабілітації, позивач звернувся до суду.

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №963 від 11.02.2024, позивачу була виплачена додаткова винагорода у наступних розмірах: у серпні 2022 року 100 000 грн, у вересні 2022 року 48 666,67 грн; у жовтні 2022 року 41 290,32 грн, у листопад 2022 року 76 666,67 грн; у грудні 2022 року 100 000 грн; у січні 2023 року 100 000 грн; у лютому 2023 року 100 000 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону №2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Як визначено статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (статті 2 Закону №2011-ХІІ).

Згідно частини 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Положення статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначають, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно із пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та не скасовано станом на час розгляду справи.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах, зокрема, 100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту); у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії; з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони; на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника; з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення); з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями;

Пунктом 17 розділу І Порядку №260 визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Міністром оборони України в Окремому дорученні від 23 червня 2022 року №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01 червня 2022 року.

Пунктом 2 Окремого доручення №912/з/29 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлюється виплата щомісячної додаткової винагороди (пропорційно з розрахунку на місяць) в розмірах: 100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях та заходах); 30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з пунктом 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Пунктом 7 Окремого доручення передбачено у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану.

Таким чином, з аналізу наведених вище правових норм, суд доходить висновку про те, що підставою для виплати спірної додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників) та має виплачуватися військовослужбовцям, які у тому числі перебувають на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після важкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що як підтверджено довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 04.03.2023 №30, поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини.

Відтак, за періоди, у яких позивач перебував на лікуванні та у відпустці для лікування поранення, позивачу належала виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 грн пропорційно з розрахунку на місяць.

Згідно тактичної польової медичної картки, заповненої 19.08.2022 позивача було поранено, джерело поранення артилерія.

На підставі довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 04.03.2023 №30, за ступенем тяжкості поранення позивача належить до тяжких. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Медичною характеристикою т.в.о. начальника медичної служби в ППД військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2023 №3682 підтверджується, що під час проходження служби солдата 19.08.2022 солдат ОСОБА_1 отримав мінно-вибухову травму, вогнепальні осколкові наскрізні поранення лівого передпліччя та лівої гомілки з вогнепальним переломом лівої променевої кістки тіла лівої великогомілкової кістки, травматична ампутація 1 та 5 пальців лівої кисті вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин обох верхніх та нижніх кінцівок. Проведені хірургічні операції: 25.08.2022 ПХО раньових поверхонь при відкритих переломах, ПХО вогнепальних ран лівого передпліччя. ПХО раньових поверхонь при відкритих переломах Д/з Мінно-вибухова травма (19.08.2022). Вогнепальні консолідовані переломи (19.08.2022) лівої променевої кістки в нижній третини з кістковим дефектом лівої великогомілкової кістки в середній та нижній третині. Травматична ампутація 1 пальці лівої кисті на рівні верхньої третини проксимальної фаланги, V пальця на рівні нігтьової фаланги.

До суду першої інстанції подано довідку військової частини НОМЕР_1 за №963 від 11.02.2024 (аркуш справи 154), про нарахування і виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у наступних розмірах: у серпні 2022 року 100 000 грн, у вересні 2022 року 48 666,67 грн; у жовтні 2022 року 41 290,32 грн, у листопад 2022 року 76 666,67 грн; у грудні 2022 року 100 000 грн; у січні 2023 року 100 000 грн; у лютому 2023 року 100 000 грн. Судом першої інстанції з вказаної довідки встановлено, що у вересні 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода у розмірі 48666,67 грн., у березні 2023 року додаткова винагорода позивачу не виплачувалась. Разом з цим, як встановлено судом, позивач у вказаному місяці перебував на лікуванні 4 дні (01.03.2023-04.03.2023). Таким чином, за вказаний період підлягала виплаті додаткова винагорода.

У період з 12.05.2023 по 02.06.2023 позивач перебував на реабілітації у КНП ЛОР «Львівський обласний госпіталь ветеранів війн та репресованих ім. Ю. Липи». За вказаний період додаткова винагорода позивачу не виплачувалась, а тому колегія суддів погоджується що позивачу не було виплачено додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»

Таким чином, з урахуванням усіх обставин справи та поданих доказів і доводів апелянта колегія суддів дійшла висновку, що позивач має право на додаткову винагороду яка передбачена законодавством, однак суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок отриманого поранення за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.03.2023 по 04.03.2023 та з 12.05.2023 по 02.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум та їх аналізом, адже позивач має право на отримання додаткової винагороди відповідно до Порядку № 168 у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен довести суду правомірність своїх рішень, дій, бездіяльності з урахуванням критеріїв правомірності поведінки, визначених статтею 2 КАС України. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Отже, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив про наявність підстав для визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, однак зобов`язав виплатити суму додаткової винагороди не визначивши періоди за які має право позивач на додаткову винагороду, та не врахував фактично виплачених сум, що має здійснити відповідач при виконанні судового рішення, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає зміні. Водночас, доводи та аргументи апелянта в решті апеляційних вимог є помилковими та такими, що не спростовують висновків суду.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1, частин 2 та 4 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки як зазначалося вище, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про необхідність зміни резолютивної частини рішення суду першої інстанції, вказане рішення підлягає зміні та в решті залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі №380/12341/23 змінити, а саме викласти абзац третій резолютивної частини в такій редакції: Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.03.2023 по 04.03.2023 та з 12.05.2023 по 02.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року у справі №380/12341/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді С.М. Шевчук

Р.В. Кухтей

Повний текст постанови складено і підписано 29.07.2024