Справа № 990/244/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 липня 2024 року

м. Київ

справа №990/244/24

адміністративне провадження №П/990/244/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Кравчука В.М., Стеценка С.Г., Чиркіна С.М., Шарапи В.М.,

перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання відсутньою компетенції суб`єкта владних повноважень,

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як до суду першої інстанції 26.07.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі також- відповідач, ВККС України), в якій позивач просить визнати відсутньою компетенцію відповідача щодо проведення оцінювання на відповідність займаній посаді судді Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 після 30.06.2024, тобто - поза строком, що визначений пунктом 3 розділу І «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» № 3511-IX від 09.12.2023.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2024 для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: Тацій Л.В. - головуючий суддя, судді: Кравчук В.М., Стеценко С.Г., Чиркін С.М., Шарапа В.М.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали позовної заяви колегією суддів встановлено, що її подано з порушенням норм статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією нормою передбачені вимоги щодо змісту позовної заяви.

Зокрема, згідно з пунктами 4, 5, 9, 10 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача; відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт.

Під змістом позовних вимог розуміється, зокрема, визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити рішення (дії чи бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності, зокрема ВККС України, встановлені статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до частини четвертої якої Верховний Суд за наслідками розгляду таких адміністративних справ може:

1) визнати акт Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправним та нечинним повністю або в окремій його частині;

2) визнати дії чи бездіяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України протиправними, зобов`язати Верховну Раду України, Президента України, Кабінет Міністрів України, Вищу раду правосуддя, Вищу кваліфікаційну комісію суддів України вчинити певні дії;

3) застосувати інші наслідки протиправності таких рішень, дій чи бездіяльності, визначені статтею 245 цього Кодексу.

Частиною другою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено повноваження суду у разі задоволення позову, серед яких передбачено можливість прийняти рішення про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Однак, враховуючи особливості для цієї категорії справ, встановлені статтею 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховним Судом як судом першої інстанції може бути розглянутий позов до ВККС України про оскарження акту, дій, бездіяльності.

Визначені статтями 5, 245, 266 Кодексу адміністративного судочинства України способи захисту порушеного права не є вичерпними. Разом з тим, деякі із встановлених способів захисту порушеного права носять обмежений характер і не можуть бути застосовані при виникненні будь-якого спору у сфері публічних правовідносин. Цим способам повинні відповідати і позовні вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 слідує, що ним заявлена позовна вимога, адресована до ВККС України, предметом позову є визнання відсутності у відповідача компетенції.

Понад це, самостійна позовна вимога про відсутність чи наявність компетенції передбачає наявність компетенційного спору між суб`єктами владнихповноважень, в іншому випадку - тільки підставою позову.

Так, у постанові від 10.07.2018 (справа № 825/1808/17З) Верховний Суд сформулював висновок, що під компетенційним спором необхідно розуміти спір між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі - делегованих повноважень. Їхня особливість: сторони у них - як позивач, так і відповідач - є суб`єктами владних повноважень. Завдання суду в таких спорах - встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень. Компетенційні спори виникають виключно в межах реалізації функцій публічно-правового характеру суб`єктами владних повноважень.

Проте, у цій справі позивач не є суб`єктом владних повноважень та вказує, що його спір стосується проходження публічної служби.

Відповідно до статті 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд може розглянути позов до ВККС України про оскарження акту, дій, бездіяльності. Однак позивач не зазначає, який акт, дію чи бездіяльність він оскаржує.

Суд бере до уваги, що за даними компьютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" позивач вже звернувся з позовом про оскарження бездіяльності ВККС зі схожих підстав і у справі № 990/234/24 відкрито провадження.

Таким чином, має місце неузгодженість, яка потребує уточнень.

Позовні вимоги мають бути сформульовані відповідно до встановлених законом способів захисту порушених прав (свобод, законного інтересу), в межах яких, як це встановлено частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд і розглядає позовну заяву.

Отже, позовні вимоги в позовній заяві повинні відповідати критерію чіткості, відображати конкретну позицію позивача в адміністративному спорі, в тому числі і в частині обраного ним способу захисту порушеного права.

Частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених Кодексу адміністративного судочинства України, таку позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачеві десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення зазначених вище недоліків шляхом надання уточненої позовної заяви, зміст якої має усувати недоліки, викладені в цій ухвалі.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 19, 22, 44, 122, 160, 169, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання відсутньою компетенції суб`єкта владних повноважень залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення цих недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді В.М. Кравчук

С.Г. Стеценко

С.М. Чиркін

В.М. Шарапа