Справа № 154/1486/24
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2024 Володимир-Волинській міський суду Волинськоїобласті під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

232.04.2024 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому вказав, що 15 квітня 2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 15 квітня 2024 о 11-27 годині ОСОБА_1 керував автомобілем «Опель-Омега» державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Володимирі Волинської області, рухався по вул.Геерала Шухевича, здійснюва маневр повороту ліворуч на об,єзну вулицю, що простягається вздовж залізничної колії та з,єднає вулиці Шахтарську, Старицького, Багряного, Хасевича, Кримського, Симоненка та інші, не подав сигнал світловим покажчиком повороту і відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просить її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. В обґрунтування своїх вимог, позивач вказав, що у вказаний день і час він ніякого правопорушення не вчиняв, оскільки його автомобіль стояв нерухомо і він не керував ним, а місце вказаної події на перехресті об`їзної вулиці і вул.Генерала Шухевича не відповідає дійсності. Також вказував, що твердження відповідача що постанова є електронною та була винесена через планшетний пристрій, тобто на місці розгляду справи та місці правопорушення е відповідають дійсності, оскільки планшетний пристрій є інструментом для складання, оформлення постанови. Крім того, інспектор Бойко в порушення вимог ст..279 КУпАП, не повідомив, що саме він буде розглядати справу, не роз`яснив йому прав та обов`язків, не досліджував докази, а формально виніс постанову, не встановивши його вини. В той час, як інспектор Тарнавський права роз`яснив і вказував Бойко, які дії виконувати. Ці обставини підтверджуються наданими до справи відео файлами, з яких вбачається, що працівники поліції не могли бачити під час руху чи вмикав він покажчик повороту, А після зупинки самі вказували на наявну технічну несправність. Його повідомлення, що він вмикав покажчик повороту при виконанні маневру та не знав про технічну несправність інспектор Бойко ігнорував. Отже, на думку позивача інспектор Бойко І.В. порушив норми матеріального та процесуального права, за вказівкою інспектора Тарнавського формально склав постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, не проводячи розгляд адміністративної справи. Вважає постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з,явився, надав додаткові пояснення та просив постанову скасувати.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надіслав до суду відзив, в якому зазначив про законність своїх дій, оскільки позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме п.9.2.б, та за скоєне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП. У підтвердження доводів, надав диск з відеозаписом, на якому зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зупинку та складання постанови. На підставі цього просив відмовити у задоволенні адміністративного позову. Просив справу розглядати за йог відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, пояснення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 15 квітня 2024 постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1914633 інспектором Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_2 було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 15 квітня 2024 о 11.27.10 год., керуючи автомобілем «Опель омега» державний номерний знак НОМЕР_1 в м.Володимир, вул.Івана Багряного. Не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2.б Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 510 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.69 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем оспорюється, місце вчинення правопорушення зазначене інспектором поліції в оскаржуваній постанові, відсутність технічної можливості встановити чи вмикав він покажчик повороту, а також процесуальні вимоги під час складання постанови.

Пунктом 9.2.б Правил дорожнього руху України передбачено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Судом оглянуто оптичний диск, з якого вбачається що працівники поліції, зупинивши особу, заслухали його пояснення з приводу правопорушення, в яких він зазначив, що увімкнув покажчик лівого повороту при зміні напрямку руху. Однак відео реєстратором зафіксовано що вмикання будь якого покажчику повороту відсутнє.

Щодо відображення у постанові місця розгляду справи та місця скоєння правопорушення по вул.Івана Багряного, що на думку позивача не відповідає дійсності, треба зазначити, що складена відносно останнього постанова за засобами технічного приладу, зокрема планшетного пристрою , який визначає місце розгляду справи автоматично через GPS та визначає найближчу прив`язку до місця зупинки, де позивачу було роз`яснено права та обов`язки, місце скоєння та яке саме правопорушення, а тому всі наведені свідчення позивача є спростованими, а вчинене ним правопорушення є наявним.

Відповідальність за порушення пункту 9.2.б Правил дорожнього руху України передбачена ч.2 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що інспектор поліції діяв в межах своїх повноважень при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі

Суд вважає, що інспектори поліції діяли в межах своїх повноважень при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого у передбаченому чинним законодавством порядку виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовляє у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 139, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Тетяна Пустовойт