Справа № 761/19891/23
Суддя: Пономаренко Н. В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/236/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Пономаренко Н.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу контролю з дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьменка Ігоря Вікторовича, треті особи: Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» (Київської міської державної адміністрації), Головне управління Національно поліції у м. Києві, Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, згідно з яким просила суд: скасувати постанову інспектора Козуненка Ігоря Вікторовича від 26 травня 2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності, визнати протиправними дії головного інспектора з паркування відділу контролю з дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації) Козуненка Ігоря Вікторовича щодо складання 26 травня 2023 року постанови серія 1КІ № про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) щодо транспортного засобу марки RENAULT KADJAR, державний номерний знак НОМЕР_1 та транспортування його на спеціальний майданчик та стягнути на її користь матеріальну шкоду у розмірі 340,00 (додатково за надання послуг з переказу 23 грн. 12 коп.) за накладення штрафу та 144 грн. 00 коп. (додатково за надання послуги з переказу 9 грн. 79 коп.) за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику. Загальна сума відшкодування 516 грн. 91 коп., моральну шкоду 9500,00 грн. Стягнути з комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1270 грн. 00 коп. (додатково за надання послуги з переказу 86 грн. 36 коп.) за транспортування автомобіля, загальна сума відшкодування 1356 грн. 36 коп.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що постановою інспектора Козуненка Ігоря Вікторовича серія 1КІ № від 26 травня 2023 року, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. за ч. 3 ст. 122 КУпАП за те, що 26 травня 2023 року о 8 год. 33 хв. в м. Києві на вул. Вячеслава Чорновола її автомобіль RENAULT KADJAR номерний знак НОМЕР_1 було зупинено з порушенням правил дорожнього руху, а саме ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги п.п. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху України.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що:

- позивачці належить на праві власності транспортний засіб RENAULT KADJAR, державний номерний знак НОМЕР_1 . Для швидкого реагування на загрози та для пересування містом право керування автомобілем позивачка передала своєму чоловікові, військовослужбовцю Збройних Сил України підполковнику ОСОБА_3 . Чоловік позивачки 26.05.2023 р. о 08 год. 30 хв., керуючи зазначеним автомобілем, здійснив зупинку та стоянку на вул. Казарменна в м. Києві, оскільки адреса установи, де він працює: вул. Казарменна, 6-В. Автомобіль як і зазвичай було зупинено із додержанням вимог п.п. «в» п. 15.10 Правил дорожнього руху України та не створював перешкод для руху інших транспортних засобів та пішоходів;

- через 5 хвилин після приїзду, о 08 год. 35 хв. чоловік позивачки, вийшовши з роботи на вулицю за речами, так як заступав на чергування, побачив, що автомобіль знаходиться на евакуаторі, який вже здійснював рух. Ситуація його спантеличила і практично довела до розпачу через невизначеність. Розпач пригнітив душевний стан і спочатку не давав адекватно мислити, адже заступання на чергування потребує виконання певної процедури і інструкцій. За порадами підлеглих чоловік позивачки скористався додатком «Київ цифровий» і підтвердив, що авто було дійсно евакуйоване, але майданчик для зберігання евакуйованих авто не було вказано. Чоловік позивачки поїхав на найближчий майданчик за адресою вул. Набережно-Лугова, 4 на таксі, де сплатив штраф за постановою, послуги з евакуації, вартість зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику. Після оплати зазначених послуг було з`ясовано, що автомобіль евакуйований на спеціальний майданчик за адресою: вул. Туполева, 19, куди чоловік позивачки прибув на таксі;

- після огляду автомобіля було виявлено незначні пошкодження правої сторони заднього бампера, передніх водійських дверей та лобового скла. Чоловік позивачки підтвердив зазначені ушкодження відповідним відео. З метою недопущення зухвалих та непрофесійних дій служби з евакуації автомобілів в подальшій діяльності позивака вирішила подати позов до суду про скасування зазначеної вище постанови;

- приналежний позивачці автомобіль був припарковаий в другому ряді проїжджої частини по вул. Казарменній та не перешкоджав суттєво дорожньому руху, а тому були відсутні підстави для затримання та доставлення автомобіля на спеціальний майданчик. Дорожні знаки, що забороняють паркування в даному місці відсутні.

Окрім того, позивачка вказує, що матеріали справи не містять доказів порушення п. 15.9 ПДР України, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.122 КУпАП, оскільки його дії не перебувають у причинному зв`язку з винесенням оскаржуваної постанови. Матеріалами справи, а саме: фотофіксацією правопорушення встановлено, що автомобіль RENAULT KADJAR, д.н.з. НОМЕР_1 був припаркований з дотриманням правил дорожнього руху у другому ряді і суттєво не перешкоджав дорожньому руху, дорожні знаки, що забороняють паркування в даному місці відсутні, з додатків щодо організації дорожнього руху по вул. Казарменній, наданих Комунальним підприємством «Центр організації дорожнього руху», жодних виїздів з прилеглої території непередбачено. У зв`язку із чим, позивачка не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважаю постанову серія 1КІ № від 26 травня 2023 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з псуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально чи процесуального права.

Разом із тим, у позовній заяві зазначено, що внаслідок складання постанови їй заподіяно збитки, які складаються з сплати штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. (додатково сплачено за надання послуг з переказу 23 грн. 12 коп.), оплачених послуг евакуації в розмірі 1270 грн. 00 коп. (додатково сплачено за надання послуги з переказу 86 грн. 36 коп.), а також оплаченої вартості зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику в розмірі 144 грн. 00 коп. (додатково сплачено за надання послуги з переказу 9 грн. 79 коп.). Загальний розмір прямих збитків мені складає: 1873 грн. 27 коп. Крім цього, їй та чоловіку заподіяно моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, як законослухняних громадян яких обмежено в конституційних правах, незаконним притягненням її до адміністративної відповідальності на підставі завідомо неправдивих відомостей, внесених до оскаржуваної постанови, у хвилюваннях, які були викликані незаконним позбавленням можливості користуванням власним транспортним засобом, порушенням нормального способу життя та неможливістю пересування у звичний спосіб у необхідний час, переживань через додатковий тягар на бюджет сім`ї, викликаних викладеними обставинами, морального тиску на чоловіка, пов`язаного з особливістю військової служби. Також наші моральні страждання пов`язані ще й з тим, що протягом тривалого часу співробітники Департаменту не виконували вимоги закону і не надсилали документи, пов`язані з притягненням до адміністративної відповідальності, чим було фактично позбавлено можливості оскаржити незаконні дії з евакуації транспортного засобу у відведений законом строк. Розмір завданої моральної шкоди зазначеними протиправними діями позивачка оцінює у 9500 гривень.

У зв`язку із викладеним позивачка просить позов задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13.11.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

18.12.2023 до суду надійшло клопотання третьої особи Головного управління Національної поліції в м. Києві про долучення доказів до матеріалів справи.

18.12.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи Головне управління Національної поліції в м. Києві, в якому зазначено, що ГУНП в м. Києві відповідно до п. 3 Порядку №990 забезпечено зберігання тимчасово затриманого автомобіля 04.07.2023, внаслідок чого позивачем були сплачені кошти за збереження автомобіля на спеціальному майданчику протягом 1 доби. У пояснення зазначено, що Головне управління Національної поліції в м. Києві відповідно до правових норм, жодних прав та обов`язків, щодо винесення рішення про тимчасове затримання транспортних засобів не має. Вказано, що позивачем не надано жодних належних доказів, які зафіксовані у встановленому Законом порядку, що підтверджують наявність пошкоджень транспортного засобу та встановлену матеріальну шкоду.

10.01.2024 до суду засобами електронного зв`язку надійшли пояснення третьої особи Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві у яких зазначено, що позовні вимоги позивача є надуманими та безпідставними, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимим доказами. У поясненнях також зазначено, що вимога позивача про визнання протиправними дії відповідача2 щодо складання постанови серія 1КІ № не підлягає задоволенню, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту незаконного притягнення до адміністративної відповідальності позивачами надано не було, а також відсутні докази заподіяння позивачу моральну шкоду.

11.01.2024 до суду надійшли пояснення третьої особи Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» (Київської міської державної адміністрації) у яких остання промила відмовити у задоволенні позову. У поясненнях зазначена, твердження позивача ґрунтуються на припущеннях, оскільки долучені ним до позовної заяви докази підтверджень наявності пошкоджень транспортного засобу не містять.

17.01.2024 до суду надійшли аналогічні за змістом пояснення третьої особи Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві.

25.01.2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача - Департамента транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрації), в якому останній просить відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на його необґрунтованість. Відповідачем вказано, що позивачем не доведено відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 ст. 122 КУпАП та відповідно не спростовано правомірність дій відповідача при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2023 року серії 1КІ № . При цьому відповідачем вказано, що позивачем підтверджується факт зупинки приналежного позивачці транспортного засобу Renault Kadjar, номерний знак НОМЕР_1 , 26 травня 2023 року на вул. В`ячеслава Чорновола в м. Києві, а зі змісту матеріалів фотофіксації, які у якості доказу відповідачем приєднуються до відзиву, вбачається, що транспортний засіб, який зареєстровано за ОСОБА_1 , зупинено ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги пункту 15.9 и) Правил дорожнього руху, а саме: автомобіль марки Renault Kadjar, державний номерний знак НОМЕР_1 , 26 травня 2023 року зафіксовано головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Козуненко Ігор Вікторович о 08 год. 34 хв. безпосередньо біля виїзду з прилеглої території за адресою вул. В`ячеслава Чорновола в м. Києві, тобто - здійснено зупинку ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, а саме - близько 2 метрів, що вбачається на світлині. Дане порушення є очевидним.

У відзиві також вказано, що розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, зокрема на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі (п.п г) пункту 2 частини третьої статті 265-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Також, відповідачем зазначено, що фотофіксація адміністративного правопорушення здійснена належним технічним засобом, оскільки у даному випадку фотофіксація здійснювалася не в автоматичному режимі, а за допомогою технічного засобу АРМ Інспектора безпосередньо інспектором з паркування, то в даному випадку вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не застосовуються. Водночас, на вказаний засіб наявний Атестат відповідності Системи технічного захисту інформації, зареєстрованого в адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України 23 грудня 2021 року за № 23710.

Окрім того, відповідачем вказано, що враховуючи, той факт, що постанову винесено законну та правомірну, а тимчасове затримання транспортного засобу відбулося в межах чинного законодавства, то і вимога щодо стягнення з відповідача коштів є необґрунтованою. Окрім того, у відзиві зазначено, що обов`язковою умовою для визначення протиправними рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень є наявністю факту порушення останнім прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою головного інспектора з паркування відділу контролю за дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Козуненком Ігорем Вікторовичем про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) від 26 травня 2023 року серії 1КІ № притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн.

З постанови вбачається, що транспортний засіб «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , 26 травня 2023 року о 08 год. 33 хв. на вул. В`ячеслава Чорновола, 28/1 в м. Києві зупинено ближче 10 м від виїзду з прилеглої території, чим порушено п. 15.9 и) ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, та вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Технічний засіб, яким здійснено фото/відео фіксацію правопорушення: АРМ Інспектора.

Сторонами не заперечувалось, що власником транспортного «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом позовних вимог позивача є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів від 26.05.2023 серія 1КІ №.

Відповідно до положень частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Слід зазначити, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення органу місцевого самоврядування є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав, тобто створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Окрім того, згідно з розділом 7 Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089 у структурі Департаменту утворюється управління (інспекція) з паркування, положення про яке затверджується наказом Департаменту. У складі управління (інспекції) з паркування Департаменту діють інспектори з паркування. Інспектори з паркування управління (інспекції) з паркування. Департаменту для виконання покладених на них завдань мають право: здійснювати фіксацію порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів у режимі фотозйомки, відеозапису (п. 7.1); розглядати справа про адміністративні правопорушення, на розгляд яких їх уповноважено (п. 7.2); складати протоколи про адміністративні правопорушення, виносити постанови про накладання адміністративних стягнень (п. 7.3.); накладати адміністративні стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису (п. 7.4.); розміщувати на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про накладання адміністративних стягнень або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (п. 7.5.).

Отже, притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема складення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення законодавства у сфері паркування міста Києва є складовою частиною виконання посадовою особою Інспекції з паркування своїх обов`язків, передбачених Положенням про Департамент транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 19.11.2018 року №2089.

Підпунктом «и» п.15.9 ПДР України зазначено, що зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно п.1.10 ПДР України прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Пунктом 1.3 вказаних Правил закріплено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Положеннями ст.14-2 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно наці правовідносини поширюється положення ч.4 ст.258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, при складенні оскаржуваної постанови інспектором проведено фотофіксацію правопорушення в режимі фотозйомки технічним засобом АРМ Інспектора про що відповідно до вимог ст. 283 КУпАП вказано у постанові.

АРМ Інспектора - технічного засобу, за допомогою якого здійснювалась фотофіксація правопорушення, відповідач зазначає, що зазначений технічний засіб працює під управлінням операційної системи Android, має функції запису, зберігання, відтворення та передачі фото-, відеоінформації та на якому встановлене мобільний додаток «АРМ Інспектор», що є складовою частиною інформаційно-телекомунікаційної системи «Платформа цифрових мобільних сервісів «Київ цифровий», комплексна система захисту інформації якої має відповідний атестат відповідності Держспецзв`язку, володільцем якої є комунальне підприємство «Головний інформаційно-обчислювальний центр».

Згідно п. 1.10 ПДР України автомобільна дорога, вулиця (дорога) - частина території, зокрема в населеному пункті, з усіма розташованими на ній спорудами (мостами, шляхопроводами, естакадами, надземними і підземними пішохідними переходами) та засобами організації дорожнього руху, призначена для руху транспортних засобів і пішоходів та обмежена по ширині зовнішнім краєм тротуарів чи краєм смуги відводу. Цей термін включає також спеціально побудовані тимчасові дороги, крім довільно накатаних доріг (колій); прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

Так, веб-сайт, посилання на який міститься в оскаржуваній постанові, kyiv.digital/penalty/check через ідентифікатори доступу до фото/відеоматеріалів правопорушення - номер постанови від 26.05.2023 року, де містяться фото транспортного засобу «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме містить десять фотознімків, виконаних з різних ракурсів, які відображають: дату порушення - 26.05.2023 року, час вчинення правопорушення - з 08:31:26 до 08:33:19.

Зі змісту матеріалів фотофіксації, які у якості доказу відповідачем приєднуються до відзиву, вбачається, що транспортний засіб «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстровано за позивачкою ОСОБА_4 , зупинено поруч зі будівлями № 4 та № 6 по вул. Казарменій в м. Києві ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимоги пункту 15.9 и) Правил дорожнього руху, а саме: автомобіль марки «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_2 , 26 травня 2023 року зафіксовано головним інспектором з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Козуненком І.В .

Позивачем не заперечувався факт зупинки належного йому транспортного засобу RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , 26 травня 2023 року поруч зі будівлями № 4 та № 6 по вул. Казарменній в м. Києві.

Також з матеріалів фотофіксації вбачається, що транспортний засіб «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , дійсно зупинено на місці виїзду з прилеглої території за адресою: вул. Казарменна, 4 у м. Києві, і відстань від транспортного засобу позивача до виїзду складає менше 10 метрів, - приблизно два метри - що є очевидним та підтверджується зафіксованими замірами, а транспортний засіб розташований таким чином на проїзній частині дороги, що створює перешкоду дорожньому руху та загрозу безпеці руху іншим транспортним засобам, які мають користуватись виїздом з прилеглої території.

В даному випадку слід зазначити, що розміщення вказаного транспортного засобу «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій чітко підтверджується матеріалами фотофіксації.

Судом приймаються до уваги зроблені головним інспектором заміри відстані, фото яких наявне в матеріалах фотофіксації, з яких вбачається, що транспортний засіб позивача розташовано на відстані близько 200 сантиметрів від виїзду з пришлої території, що зафіксовано на світлині, датованій 26.05.2023 о 08:33:04.

При цьому, факт того, що транспортний засіб «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , ближче 10 м від виїзду з прилеглої територій, в даному випадку є очевидним, що є порушенням пп. «и» п.15.9 ПДР України, про що додатково свідчить заокруглення бордюрного каменю з обох сторін виїзду з прилеглої території.

Суд зазначає, що вказані речові докази відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

Встановлено, що на виконання вказаних вище приписів чинного законодавства України відповідачем було здійснено фотофіксацію, вказаних обставин в кількості десяти зображень з різних ракурсів.

Так, судом критично оцінюються доводи позивачки на матеріали відеозапису, зроблені її чоловіком, які підтверджують ту обставину, що інші транспортні засоби також були припарковані з порушенням правил дорожнього руху, оскільки ці обставини не звільняють позивачку від відповідальності за порушення саме нею вимог п. 15.9 и) ПДР України. Окрім того, чоловік позивачки на доданому до позовної заяви відеозаписі сам зазначає, що інші транспортні засоби також припарковані біля заїзду на прилеглу територію за адресою вул. Казарменна, 4 в м. Києві.

Щодо доводів позивачки про невірно зазначену у оскаржуваній постанові адресу місця вчинення правопорушення, то суд окремо вважає за необхідне зазначити, що вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

У постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2022 року у справі № 761/41698/21 викладена наступна правова позиція: «Доводи апелянта, як на підставу скасування постанови, щодо суперечності в місці вчинення правопорушення та окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови є безпідставними, так як не спростовує здійсненого позивачем адміністративного правопорушення. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення».

Вказані позивачем недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 753/4366/17, від 11.09.2018 у справі № 826/11623/16, від 14.08.2018 у справі № 826/15341/15.

Крім того, позивачкою не заперечується факт зупинки належного їй транспортного засобу «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , 26 травня 2023 року поруч зі будівлями № 4 та № 6 по вул. Казарменній в м. Києві, що також підтверджується матеріалами фотофіксації.

Згідно з статтею 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 5 статті 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з статтею 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи;зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення: прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);розмір штрафу та порядок його сплати;правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Встановивши власника автомобіля, а саме ОСОБА_1 , за якою зареєстровано транспортний засіб «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , головним інспектором з паркування винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 26 травня 2023 серія 1КІ № за порушення вимог частини третьої статті 122 КУпАП.

Судом критично оцінюються доводи позивача, щодо неотримання ним оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Як вбачається з матеріалів справа, а саме з квитанцій яка додається позову та не заперечувалось позивачкою, що 26 травня 2023 року сплачено 340 грн. штраф за постановою серії 1 КІ № , 1270 грн. за евакуацію автомобіля «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 , 144 грн. - за збереження ТЗ «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 на спецмайданчику за 1 добу. Таким чином, чинним законодавством не передбачено надіслання постанови про накладення адміністративного стягнення, що була виконана протягом десяти днів з дня її винесення.

Згідно ч. 1 ст. 300-1 КУпАП у разі сплати відповідальною особою, зазначеною у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або громадянином (резидентом) України, який ввіз на територію України транспортний засіб, зареєстрований за межами України, 50 відсотків розміру штрафу за постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), до вручення такої постанови або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили така постанова вважається виконаною. Постанова про накладення адміністративного стягнення за порушення зупинки, стоянки та паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), також вважається виконаною у разі сплати штрафу за повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності, залишеним уповноваженою посадовою особою на місці вчинення правопорушення на лобовому склі транспортного засобу, у тому числі шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч.ч.1-3 ст.73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, а позивач повинен заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи викладене, вбачається, що головним інспектором повністю дотримані норми чинного законодавства України при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2023 серія 1КІ № .

Досліджуючи матеріали справи, судом було встановлено те, що доказів неправомірної поведінки Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу контролю з дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьменка Ігоря Вікторовича, не було надано, а приймаючи оскаржувану постанову, інспектор з паркування реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Окрім того, частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вказану норму, вимога позивача про визнання дій головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Козуненко І.В. протиправними не може бути задоволена з огляду на встановлення частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України вичерпного переліку повноважень місцевого загального суду, як адміністративного, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд приймаючи рішення звертає увагу на те, що відповідно до висновку Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеним у постанові від 17 травня 2018 року у справі №670/346/17, було зазначено наступне: «доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (передбачені статтею 251 КУпАП).».

Суд зауважує, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Оскільки позивачем не доведено відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно не спростовано правомірність дій інспектора з паркування при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення 26.05.2023 серія 1КІ № , відтак позовні вимоги визнання про скасування вказаної постанови не підлягають задоволенню.

Разом із тим, згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Крім того, враховуючи, той факт, що постанову винесено законно та правомірно, а тимчасове затримання транспортного засобу відбулося в межах чинного законодавства.

Щодо стягнення суми штрафу в розмірі 340 грн., то відповідно до ч. 1 ст. 296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Позовна вимога про стягнення на користь позивача суми штрафу у розмірі 340,00 грн. сплаченого на виконання вище зазначеної постанови серії 1КІ № не підлягає задоволенню, оскільки процедура повернення штрафу передбачена ст. 296 КУпАП та окремий порядок повернення коштів, передбачений Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013р. за № 787.

Вказана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 22 липня 2019р. у справі №757/2757/16-а.

Вимоги позовної заяви про стягнення на користь позивачки матеріальної шкоди у розмірі 340,00 (додатково за надання послуг з переказу 23 грн. 12 коп.) за накладення штрафу, 144 грн. 00 коп. (додатково за надання послуги з переказу 9 грн. 79 коп.) за зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику, що разом становить 516 грн. 91 коп. та моральної шкоди у розмірі 9500,00 грн. задоволенню не підлягають, оскільки дії відповідачів не визнано неправомірними, а при винесені постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.05.2023 серія 1КІ № та евакуації транспортного засобу «RENAULT KADJAR», державний номерний знак НОМЕР_1 дотримані норми чинного законодавства України.

Крім того, враховуючи, той факт, що постанову винесено законно та правомірно, а тимчасове затримання транспортного засобу відбулося в межах чинного законодавства, то і відшкодування вказаних коштів є безпідставним

Враховуючи, що вказані вимоги позивачки про стягнення коштів в загальній сумі 10 016,91 є похідними від вимоги про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови ІКІ № від 26 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 , які є недоведеними, то суд приходить до висновку, що вимоги про матеріальної та моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги про стягнення з комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху (Київської міської державної адміністрації) на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 1270 грн. 00 коп. (додатково за надання послуги з переказу 86 грн. 36 коп.) за транспортування автомобіля, загальна сума відшкодування 1356 грн. 36 коп., слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Позивачем в адміністративній справі можуть бути громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, підприємства, установи, організації (юридичні особи), суб`єкти владних повноважень.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів даної справи - комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» () залучено до справи у якості третьої особи.

Згідно ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Предметом розгляду даної справи є скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, позивачем пред`явлено позов до суб`єктів владних повноважень, КП «Центр організації дорожнього руху» до кола таких суб`єктів не відноситься, оскільки діяло в межах виконання Договору. Разом з тим, позивачем не наведено обґрунтувань у позовній заяві щодо зазначено позовної вимоги.

З огляду на викладене, а також враховуючи ту обставину, що вказані вимоги є похідними від позовних вимог про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови ІКІ № від 26 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 , які є недоведеними вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з комунального підприємства «Центр організації дорожнього руху» на її користь матеріальної шкоди в розмірі 1270 грн. 00 коп. (додатково за надання послуги з переказу 86 грн. 36 коп.) за транспортування автомобіля (загальна сума відшкодування 1356 грн. 36 коп.) задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Таким чином, інші доводи сторін не впливають на вищевказані висновки суду.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У порядку ч.4 статті 139 КАС встановлено, що у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 14-2, 122, 152-1, 248, 251, 255, 258, 265-4, 279-1, 280, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст.5, 15, 72-77, 79, 241-246, 250, 251, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), головного інспектора з паркування відділу контролю з дотримання правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Кузьменка Ігоря Вікторовича, треті особи: Комунальне підприємство «Центр організації дорожнього руху» (Київської міської державної адміністрації), Головне управління Національно поліції у м. Києві, Головне управління Державної казначейської служби у місті Києві, про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його нескасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: