Справа № 440/912/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/912/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за жовтень, листопад 2022 року;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану за жовтень, листопад 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він з 17.05.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , якою за жовтень та листопад 2022 року не нарахована й не виплачена ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, у розмірі 30000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, чим порушене право позивача на належне грошове забезпечення.

2. Позиція відповідачів.

Представник військової частини НОМЕР_1 у відзиві на позов наполягав на пропуску позивачем строку звернення до суду, а також зазначив, що за жовтень 2022 року позивачу додаткова винагорода нарахована та виплачена у листопаді 2022 року; водночас особою, відповідальною за нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за листопад 2022 року є військова частина НОМЕР_2 /а.с. 29-32/.

Представник військової частини НОМЕР_2 у відзиві на позов наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог, оскільки наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.12.2023 №846-ОТ позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за самовільне залишення військової частини шляхом оголошення суворої догани та визначено не виплачувати додаткову винагороду в розмірі 100 000 або 30 000 гривень за самовільне залишення військової частини, місця служби за вересень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року та за весь час самовільного залишення військової частини /а.с. 47-49/.

3. Процесуальні дії у справі, заяви учасників справи.

Ухвалами Полтавського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 поновлено позивачу строк звернення до суду з цим позовом; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 залучено до участі у справі в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_2 , розгляд справи розпочато спочатку.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань сторін про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 17.05.2022 призваний у Збройні Сили України за мобілізацією на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", що підтверджено копією військового квитка серії НОМЕР_3 /а.с. 15, зі звороту/.

З 17.05.2022 позивач був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 /а.с. 16/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.09.2022 №251 солдата ОСОБА_1 вважати таким, що вибув на лікування до Черкаського обласного клінічного госпіталю ветеранів війни /а.с. 66/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 09.09.2022 №15-РС солдата ОСОБА_1 з 09.09.2022 зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , на час перебування у розпорядженні утримувати у списках та на всіх видах забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.09.2022 №255) /а.с. 66, зі звороту/.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.09.2022 №269 вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків в районі виконання бойових завдань: з лікування: солдата ОСОБА_1 /а.с. 67/.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.12.2022 №343 вважати такими, що вибули з району виконання бойових завдань до 242 загальновійськового полігону оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для участі у навчаннях та відпрацювання завдань з бойової (навчально-бойової) підготовки в польових умовах, зокрема, солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти /а.с. 68/.

За змістом наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.12.2022 №346: вважати такими, що прибули і приступили до виконання службових обов`язків до 242 загальновійськового полігону оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " для участі у навчаннях та відпрацювання завдань з бойової (навчально-бойової) підготовки в польових умовах, зокрема, солдата ОСОБА_1 , колишнього стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти /а.с. 68, зі звороту/.

19.11.2023 до командира військової частини НОМЕР_2 надійшов рапорт помічника командира батальйону з правової роботи військової частини, у якому останній з огляду на надходження адвокатського запиту адвоката Мандрика В.В. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 05.09.2022 по 16.12.2022 та з метою встановлення причин і підстав ненарахування та невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 просив призначити службове розслідування /а.с. 65, зі звороту/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.11.2023 №932 "Про призначення службового розслідування" наказано провести службове розслідування з метою уточнення причин та умов не нарахування та невиплати грошового забезпечення та додаткової винагороди військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 05.09.2022 по 16.12.2022 /а.с. 65/.

Результати службового розслідування оформлені актом від 18.12.2023, у якому зазначено, що в ході службового розслідування встановлено факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_1 , оскільки його доводи про перебування у відпустці за станом здоров`я з 18.11.2022 по 17.12.2022 не підтверджені документально /а.с. 58-64/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №846-ОД "Про результати службового розслідування" наказано службове розслідування вважати завершеним, за порушення військової дисципліни та вимог абзацу першого статті 11, статей 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 2 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 до дисциплінарної відповідальності згідно пункту "в" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та накласти дисциплінарне стягнення - сувора догана; вважати ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 в період з 20.09.2022 по 22.09.2022, з 18.11.2022 по 17.12.2022, з 18.12.2022 по теперішній час (у зв`язку з відсутністю будь-яких медичних документів, які підтверджують законність перебування солдата ОСОБА_1 ); помічнику командира - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 не виплачувати грошове забезпечення солдату ОСОБА_1 на підставі абзацу другого пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 з 20.09.2022 по 22.09.2022, з 18.11.2022 по 17.12.2022, з 18.12.2022 до моменту повернення солдата ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 ; не виплачувати додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн за самовільне залишення військової частини, місця служби за вересень, листопад, грудень 2022 року, січень 2023 року та за весь час самовільного залишення військової частини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 з урахуванням пункту 9.4 Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, у разі виплати - утримати з щомісячного грошового забезпечення та додаткової винагороди /а.с. 54-56/.

Посилаючись на безпідставні не нарахування та невиплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 за період жовтень та листопад 2022 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

За приписами частини першої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - постанова №168, у редакції на дату спірних відносин), встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, (...) виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) /абзац третій пункту 1 постанови №168/.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі спір стосується наявності чи відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови №168 за жовтень та листопад 2022 року у розмірі 30000,00 грн.

Довідкою військової частини НОМЕР_1 від 14.02.2024 №575 підтверджено, що за жовтень 2022 року позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода у розмірі 30000,00 грн /а.с. 37/.

Так само, у довідці військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 22.11.2023 вих. №6607 зазначено, що солдату ОСОБА_1 за жовтень 2022 року нарахована та виплачена додаткова винагороди у розмірі 30000,00 грн /а.с. 79/.

Доказів утримання додаткової винагороди за жовтень 2022 року з грошового забезпечення позивача суду не надано.

Тож в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо нарахування та виплати додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн за жовтень 2022 року у спірних відносинах відсутнє порушення прав позивача, внаслідок чого підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за листопад 2022 року у розмірі 30000,00 грн, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд встановив, що солдат ОСОБА_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 09.09.2022 №15-РС з 09.09.2022 зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , на час перебування у розпорядженні утримувати у списках та на всіх видах забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.09.2022 №255) /а.с. 66, зі звороту/.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2270 підтверджено, що позивач у період з 05.09.2022 по 19.09.2022 перебував на лікуванні у КНП "Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради" /а.с. 70, зі звороту, а.с. 71/.

30.09.2022 солдат ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою в лікувальний заклад в населеному пункті Добропілля, що підтверджено первинною медичною карткою /а.с. 71, зі звороту/.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1309622 підтверджено, що позивач з 30.09.2022 по 04.10.2022 перебував на стаціонарі "Міської клінічної лікарні №6" Дніпровської міської ради /а.с. 72, зі звороту, а.с. 73/.

У період з 05.10.2022 по 03.11.2022 солдат ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні хірургії КНП "Черкаської обласної ради", м. Черкаси, що підтверджено випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №17776 /а.с. 73, зі звороту, а.с. 74/.

З 03.11.2022 по 17.11.2022 позивач проходив стаціонарне лікування у Комунальному некомерційному підприємстві "Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради", м. Черкаси, на підтвердження чого надано виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3033 /а.с. 75/.

16.11.2022 військово-лікарською комісією Комунального некомерційного підприємства "Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради" проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 та у довідці №1823 військово-лікарської комісії зазначено: "Стан після операцій: 06.10.2022, 08.10.2022, 10.10.2022, 12.10.2022 - з приводу розкриття флегмони правої стопи при цукровому діабеті. Гранулюючі рани правої стопи. Значне порушення функції нижньої кінцівки. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 59 графи II розкладу хвороб, графи ТДВ потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів." /а.с. 76/.

У пояснювальній записці ОСОБА_1 повідомив, що у період з 18.11.2022 по 17.12.2022 він перебував у відпустці за станом здоров`я /а.с. 78/.

В акті службового розслідування (пункт 3.5) зазначено, що в ході звірки зі стройовою частиною військової частини НОМЕР_2 не встановлено подання позивачем рапорту на відпустку, оформлення відпускного листа з відповідними відмітками.

Позивач у ході розгляду справи відповідних доказів не надав.

Тож матеріалами справи у їх сукупності підтверджено, що позивач у період з 01.11.2022 по 17.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а тому має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови №168, у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць (30000,00 грн : 30 х 17 = 17000,00 грн).

Докази виплати позивачу додаткової винагороди за листопад 2022 року у розмірі 17000,00 грн в матеріалах справи відсутні, відповідачами не надані.

Наказ командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №846-ОД "Про результати службового розслідування" не містить вказівки про невиплату позивачу додаткової винагороди за період з 01.11.2022 по 17.11.2022.

За наведених обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови №168, у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць.

Водночас зважаючи на відсутність доказів належного оформлення відпустки за станом здоров`я ОСОБА_1 у період з 18.11.2022 по 17.12.2022 та наявність чинного наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №846-ОД "Про результати службового розслідування", пунктом 9 якого наказано помічнику командира - начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 не виплачувати солдату ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн або 30 000 грн за самовільне залишення військової частини за період з 18.11.2022 по 17.12.2022, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов`язання військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 18.11.2022 по 30.11.2022.

Стосовно доводів представника позивача про те, що постанова №168 не містить положень про підстави невиплати додаткової винагороди військовослужбовцям, суд звертає увагу на те, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197.

За змістом пункту 15 розділу І названого Порядку грошове забезпечення не виплачується, зокрема за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Суд враховує, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №846-ОД "Про результати службового розслідування" факт відсутності солдата ОСОБА_1 на військовій службі у період з 18.11.2022 по 17.12.2022 визнаний самовільним залишенням військової частини, а тому підстав для виплати позивачу грошового забезпечення за цей період (зокрема, й додаткової винагороди, передбаченої постановою №168) немає.

При цьому у разі незгоди позивача з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 18.12.2023 №846-ОД "Про результати службового розслідування" такий наказ може бути оскаржений у порядку, визначеному чинним законодавством.

Той факт, що на момент виникнення спірних відносин додаткова винагорода на період дії воєнного стану Порядком №260 не відносилась до видів грошового забезпечення військовослужбовців не утворює підстав для висновку про можливість та необхідність її виплати незалежно від обставин проходження військовослужбовцем військової служби.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог /частина друга статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України/.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений, оскільки цей спір стосувався виплати грошового забезпечення військовослужбовцю.

Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану з 01.11.2022 по 17.11.2022 включно.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 видати наказ про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 30000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану з 01.11.2022 по 17.11.2022 включно.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідачі:

1) військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ; АДРЕСА_2 );

2) військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; АДРЕСА_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА