Справа № 420/18964/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
30 липня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання представника позивача про витребування доказів та накладення штрафу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Чернохатній Дмитро Анатолійович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, виходячи з базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у виплаті ОСОБА_1 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати щомісячної додаткової грошової винагороди та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки без врахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати щомісячної додаткової грошової винагороди та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 19.03.2018 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4023,50 грн в місяць у загальній сумі 2466,02 грн за період з 01.03.2018 по 19.03.2018 включно відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2018 рік з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати, індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум;
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015, 2016, 2017, 2018 роки з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаної виплати індексації грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою від 21.06.2024 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати до суду належним чином завірені копії довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 із зазначенням складових грошового забезпечення, витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині, по особовому складу), що стосуються проходження військової служби позивачем та відомості щодо:
нарахування та виплати/невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 19.03.2018;
нарахування та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік із зазначенням складових грошового забезпечення на підставі яких здійснювалося нарахування вказаних виплат;
розміру грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року та у березні 2018 року;
складових грошового забезпечення у лютому 2018 року та у березні 2018 року, які мають разовий характер;
суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року.
Відповідач 29.07.2024 надав до суду відзив на позовну заяву, витребовуваних доказів не надав, про причини неможливості їх подання повідомив, що запитувана інформація передана на зберігання до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України.
29.07.2024 до суду від представника позивача надійшло клопотання про повторне витребування від Військової частини НОМЕР_1 доказів та накладення штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені підстави для постановлення ухвали щодо витребування доказів з огляду на таке.
Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
Частиною 1 статті 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно вимогам частин першої - четвертої статті 242 КАС рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до частин 3-4 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 6-8 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.
Відповідно до архівної довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № С-714/706 від 15.07.2024 в роздавальних відомостях на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 (на грошовому забезпеченні при якій знаходилась військова частина НОМЕР_2 ) за період з червня по грудень 2017 року відомості військової частини НОМЕР_2 не виявлені. Документи Військової частини НОМЕР_1 за 2018 рік на зберігання до архівного відділу не надходили.
Отже, з метою повного і всебічного з`ясування всіх обставин в даній справі та ухвалення законного рішення, суд вважає за необхідне повторно витребувати у відповідача докази.
Щодо постановлення ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України з Військової частини НОМЕР_1 штрафу у сумі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.
Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.
Згідно з приписами ст. 145 КАС України заходами процесуального примусу є:
2) видалення із залу судового засідання;
3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом;
До однієї особи не може бути застосовано кілька заходів процесуального примусу за одне й те саме порушення.
Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.
Частинами 1, 2 статті 149 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:
1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;
2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;
3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;
4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.
Отже, застосування заходів процесуального примусу є способом реагування суду, у тому числі й на запобігання випадків створення протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Одночасно суд зазначає, що застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу є правом суду, реалізація якого залежить від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Станом на день постановлення даної ухвали, суд не убачає підстав для застосування процесуального примусу у вигляді штрафу, а відтак відмовляє в задоволенні даного клопотання в цій частині.
Керуючись статтями 9, 77, 78, 80, 144, 149, 241-243, 248, 257-262 КАС України,
Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та накладення штрафу задовольнити частково.
Повторно витребувати у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 із зазначенням складових грошового забезпечення, витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині, по особовому складу), що стосуються проходження військової служби позивачем та відомості щодо:
нарахування та виплати/невиплати індексації грошового забезпечення позивачу за період з 01.03.2018 по 19.03.2018;
нарахування та виплати матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань за 2018 рік, грошової допомоги на оздоровлення за 2018 рік, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 рік із зазначенням складових грошового забезпечення на підставі яких здійснювалося нарахування вказаних виплат;
розміру грошового забезпечення позивача у лютому 2018 року та у березні 2018 року;
складових грошового забезпечення у лютому 2018 року та у березні 2018 року, які мають разовий характер;
суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Встановити відповідачу строк для подання доказів - 5 днів з дня постановлення цієї ухвали.
Вказані докази слід надати до суду шляхом їх подачі (надіслання) засобами поштового зв`язку або за допомогою сервісу «Електронний суд», з посиланням на номер справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і є обов`язковою для виконання.

Невиконання ухвали без поважних причин чи без повідомлення про такі причини тягне відповідальність, установлену законодавством.

Суддя А.С. Пекний