Справа № 370/3363/23
Суддя: Косенко А. В.
Дата ухвалення: 2024-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2024 р. Справа № 370/3363/23

Макарівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Косенко А.В.,

із секретарем судового засідання Некращук Я.А.,

за участю

представник позивача Школьної К.В..,

представник відповідача Коломієць В.О..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Школьна Катерина Василівна звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач вважає, що дана постанова винесена незаконно, оскільки адміністративне правопорушення не вчинялося, а в оскаржуваній постанові відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину ОСОБА_2 .

Свою позицію Позивач обґрунтував тим, що постановою серії АА № 00015392 від 01.12.2023 його притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у зв`язку з тим, що відповідальна особа 29.11.2023 о 22 год. 47 хв. за адресою М-06, км 54+285, Київська область допустила рух транспортного засобу VOLVO FM 410, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні вісі транспортного засобу на 11.6 % (2,463 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона на відстані між осями 1,3 м або менше, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

ОСОБА_1 вважає, що ним не було допущено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, фактична маса транспортного засобу та навантаження на строєні осі не перевищила нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Вказує на те, що згідно з підпунктом «в» п. 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: навантаження на вісь: на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше - 21 тону, понад 1,3 до 1,4 метра - 24 тони.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлено різні нормативи для руху транспортних засобів із строєними осями відстань між якими 1,3 метра або менше - 21 тону навантаження на строєні осі, понад 1,3 до 1,4 метра - 24 тони навантаження на строєні осі.

В графі Фактичні зафіксовані параметри ТЗ оскаржуваної постанови зазначено: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3720 мм, 2-3: 1300 мм; 3-4: 1300 мм; 4-5: 1240 мм.; навантаження на вісь 1 - 6950 кг, 2- 9950 кг, 3- 9550 кг, 4- 9100 кг; 5- 9250кг, загальна маса - 44800 кг.

В графі Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу оскаржуваної постанови зазначено: навантаження па строєні вісі - 23436 кг.

Однак, оскаржувана Постанова не містить жодних відомостей про причеп, відстань між строєними осями якого нібито вимірювалася під час фіксації правопорушення в автоматичному режимі.

Крім того, докази, розміщені на веб сайті «Сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті, зафіксованих в автоматичному режимі», на який міститься посилання в оскаржуваній постанові, не підтверджують склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, оскільки відсутня обов`язкова інформація про наявність причіпу, його номерні знаки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, смугу руху, напрямок руху, категорію та тип транспортного засобу, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 16.02.2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 13.03.2024, яке відкладалось.

07.03.2024 до Макарівського районного суду Київської області надійшов відзив від представника Державної служби України з безпеки на транспорті, Коломієць В.О. у якому, крім іншого, вказала на те, що з фото фіксації правопорушення вбачається, що транспортний засіб проходив рамку вагового контролю одночасно з напівпричепом, проте його окреме визначення у постанові не потребується, так як він не є самостійним суб`єктом адміністративної відповідальності. Посилання позивача на відсутність даних щодо напівпричепу який використовувався скаржником для перевезення вантажу під час фіксації правопорушення просить не брати до уваги, оскільки причеп не є механізованим транспортним засобом і самостійно пересуватися не може. З огляду на вищевказане тягач разом з причепом розглядаються як один транспортний засіб (состав), котрий приводиться в рух саме тягачем.

В свою чергу, постанова, яка оскаржується Позивачем у цій справі, за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склад адміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП.

27.03.2024 надійшла відповідь на відзив від представника Позивача, Школьної К.В. , в якій, крім іншого, вказала на те, що транспортний засіб VOLVO FM 410, д.н.з. НОМЕР_1 , являється спеціалізованим вантажним - спеціалізованим сідловим тягачем, який в час, що вказаний в оскаржуваній постанові, з 29 по 30.11.2023 здійснював перевезення ріпаку врожаю 2023 року за допомогою спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза переробленого у 2023 році обладнаного опорними пристроями для установки та перевезення контейнерів типу 1В (червоного кольору) д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

При цьому, параметри наведені в постанові не відповідають ані параметрам наведеним у відповідній ТТН № 0000629 від 29.11.2023, ані фактичним даним. Так, маса Брутто транспортного засобу разом із вантажем при виїзді становила 41480 кг, по прибутті 41500 кг, на відміну від наведеної в оскаржуваній постанові загальної маси 44800 кг.

Відповідно до Акту вимірювання фактичної відстані між строєними вісями спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза НОМЕР_2 , від 18.12.2023 року відстань між строєними осями причепа становить 1,31 метра, відтак, максимально навантаження на строєні осі згідно з підпунктом «в» п. 22.5 Правил дорожнього руху для спеціалізованого напівпричепа самоскида wielton д.н.з. НОМЕР_3 становить 24 тони.

Відтак, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на строєні осі, мав бути наступним: (27 900- 24 000 -(16%* 27 900))/24 000)* 100 %= - 2,35%. Тобто, до перевищення граничних параметрів навантаження на строєні осі не вистачає ще 2,35 %.

Враховуючи, що в графі «Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу» оскаржуваної постанови зазначено: навантаження на строєні вісі - 23436 кг (менше 24 тон) навантаження на строєні осі не перевищила нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, відтак, позивачем не було допущено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні позивач та його представник просили суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що вказаний у оскаржуваній постанові транспортний засіб VOLVO FM 410, д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний тягач відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить на праві власності ПП «Реул-19», керівником якого є ОСОБА_1 (а.с.17, 18-28).

Постановою складеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко Ольгою Володимирівною, серія АА № 00015392 від 01.12.2023 притягнуто до адміністративної відповідальності керівника ПП «РЕУЛ-19» ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у зв`язку з тим, що відповідальна особа 29.11.2023 року о 22 год. 47 хв. за адресою М-06, км 54+285, Київська область допустила рух транспортного засобу VOLVO FM 410, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на строєні вісі транспортного засобу на 11.6 % (2,463 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона на відстані між осями 1,3 м або менше та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. (а.с.12).

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів не перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Суд зазначає, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів; 2) порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суб`єкт адміністративного проступку - спеціальний (водії транспортних засобів; посадові особи, відповідальні за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважені з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів; громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п.п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до Акту вимірювання фактичної відстані між строєними вісями спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза д.н.з. НОМЕР_2 , від 18.12.2023 року, відстань між строєними осями причепа становить 1,31 метра, відтак, максимально навантаження на строєні осі згідно з підпунктом «в» п. 22.5 Правил дорожнього руху для спеціалізованого напівпричепа контейнеровоза д.н.з. НОМЕР_2 становить 24 тони (а.с.31 - 34).

Відповідно до розрахунку, що наданий Позивачем, вбачається, що в даному випадку, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на строєні осі, мав бути наступним: (27 900- 24 000 -(16%* 27 900))/24 000)* 100 %= - 2,35%. Тобто, до перевищення граничних параметрів навантаження на строєні осі не вистачає ще 2,35 %.

Враховуючи, що в графі «Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу» оскаржуваної постанови зазначено: навантаження на строєні вісі - 23436 кг (менше 24 тон) навантаження на строєні осі не перевищила нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України, відтак, на переконання суду Позивачем не було допущено правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що визначивши відстань між строєними осями, яка виявилась більшою за автоматично встановлену в постанові серії АА № 00015392 від 01.12.2023, призвело до невірного визначення нормативно дозволеного параметру ваги, а відтак, призвело до притягнення Позивача до адміністративного правопорушення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про стягнення користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті витрат по сплаті судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп. та сплаченого штрафу у розмірі 17000 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 19, 62 Конституції України, ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», ст. ст. 6-7, 9, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 22.5 Правил дорожнього руху України, керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовільнити повністю.

Скасувати Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серія АА № 00015392 від 01.12.2023 року.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , - закрити.

Повернути сплачений штраф у розмірі 17000 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 536 грн. на рахунок ПП «РЕГУЛ-19» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки па транспорті.

Рішення суду може бути оскаржено через Макарівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний тест рішення виготовлено та підписано 19.04.2024 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; Електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51; електронна адреса:

Суддя А.В. Косенко