Справа № 620/16182/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Анкорбуд" до Київської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати складену відповідачем картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100160/2023/000244, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією типу ІМ/40/ДЕ, реєстраційний № UA100160/2023/236745U0 від 31.08.2023;

- зобов`язати Київську митницю провести митне оформлення купленого ПП «Анкорбуд» у компанії Haining Hisener Trade Co., Ltd, Китай, товару, вказаного у митній декларації типу ІМ/40/ДЕ, реєстраційний №UA100160/2023/236745U0 від 31.08.2023 за цією митною декларацією.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 позов задоволено.

Відповідач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що оскаржувана відмова у митному оформленні є неправомірною.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що Приватне підприємство «Анкорбуд» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому чинним законодавством порядку, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

21.04.2023 між Компанії Haining Hisener Trade Co., Ltd, Китай (постачальник) та Приватного підприємства «Анкорбуд» (покупець) укладено контракт №21/04/2023, відповідно до умов якого постачальник бере на себе обов`язок доставити, а покупець організовує і гарантує прийняття та оплату товару в кількості, якості, асортименті та на умовах, зазначених у рахунку, що є невід`ємною частиною цього Контракту (а.с. 24-30).

Згідно рахунку інвойсу № 23HS05074F від 26.06.2023 позивачу мало бути поставлено, болти, гайки, гвинти в асортименті загальною вартістю 9472,45 доларів США. Згідно платіжних інструкцій в іноземній валюті або банківських металах від 09.05.2023 №2 та від 07.07.2023 №6 ПП «Анкорбуд» сплатило постачальнику за цей товар грошові кошти у сумі 9472,45 доларів США.

31.08.2023 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг купленого ПП «Анкорбуд» у компанії Haining Hisener Trade Co., Ltd, Китай товару особою, уповноваженою на декларування ТОВ «Ламан Шипінг» за дорученням позивача до відділу митного оформлення №3 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці шляхом електронного декларування було подано митну декларацію типу ІМ/40/ДЕ, реєстраційний №UA100160/2023/236745U0.

Разом з митною декларацією з метою митного оформлення даного товару представником позивача до Київської митниці було подано контракт від 21.04.2023 № 21/04/2023, рахунок - інвойс (COMMERCIAL INVOICE) від 26.06.2023 № 23HS05074F, коносамент (Bill of lading) KYGDAH2300207 від 04.07.2023 р., пакувальний лист (PACKING LIST) від 26.06.2023 р., сертифікат про походження товару (CERTIFICATE OF ORIGIN OF THE PEOPLE S REPUBLIC OF CHINA) від 14.07.2023 p. № 23C3304A1377/00833, а також видані постачальником -Компанією HAINING HISENER TRADE CO., LTD, Китай, та виробником цього товару -Компанією HISENER INDUSTRIAL CO., LTD, Китай, сертифікати якості (MILL TEST CERTIFICATION) на усі поставлені позивачу за контрактом товари №№ МТС4001, МТС4002, МТС4003, МТС4004, МТС4005, МТС4006, МТС4007, МТС4008, МТС4009, МТС4010, МТС4011, МТС4012, МТС4013, МТС4014.

Крім того, до митного оформлення було подано такі документи: декларацію (Declaration), сертифікат ISO 9001:2015 Компанії HISENER INDUSTRIAL CO., LTD від 07.12.2022 p., лист Компанії HAINING HISENER TRADE CO., LTD від 05.09.2023 p., які підтверджують, що адреса виробника товару - Компанії HISENER INDUSTRIAL CO., LTD, змінилася, її старою адресою було : Republic of China, Zhejiang, Haining, Dingqiao, Liangfeng Village, Mijiachang, № 31, а її новою адресою є : № 1, Gushan Road, Changqiangshan Industrial Park, Ganpu, Haiyan City, 314300, Zhejiang, China.

Позивачем у порядку попередньої оплати було сплачено на рахунок Державної митної служби України митні платежі у загальній сумі 326 361,61 грн, що підтверджується платіжною інструкцією ПП «Анкорбуд» від 25.08.2023 № 2920.

Натомість, позивачу було відмовлено в оформленні, про що Київською митницею складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № №UA100160/2023/000244, у якій вказано на порушення вимоги п. 5 ч. 8, ст. 257, ч. 1 ст. 266 МКУ, Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651. Помилки в графі 31 ЕМД від 31.08.2023 № UA100160/2023/236745 не вказано межу міцності на розтягування по товару № 5, що не дає змогу перевірити правильність класифікації цього товару згідно УКТЗЕД.

У картці відмові було вказано вимогу, виконання якої забезпечить митне оформлення та пропуск товарів через митний кордон України, а саме подання митної декларації, заповненої належним чином з урахуванням вимог наказу Міністерства фінансів України №651 від 30.05.2012 «Про затвердження порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» із зазначенням вірної митної вартості товару.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що подана Приватним підприємством «Анкорбуд» відповідачу з метою митного оформлення купленого у Компанії HAINING HISENER TRADE CO., LTD товару митна декларація типу ІМ/40/ДЕ, реєстраційний № UA100160/2023/236745U0 від 31.08.2023 р. та додані до неї документи містили усі необхідні відомості про товар № 5 (гвинти з чорних металів), у тому числі відомості про міцність цього товару на розтягування, а отже порушень п. 5 ч. 8 ст. 257, ч. 1 ст. 266 Митного кодексу України, Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 р. № 651, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.08.2012 р. за № 1372/21684 та помилок у графі 31, допущено не було. Крім того, позивачем були виконані інші умови, визначені Митним кодексом України, зокрема у повному обсязі сплачені усі передбачені законодавством митні платежі, що надавало відповідачу можливість належними чином перевірити правильність класифікації вказаного товару згідно УКТЗЕД та здійснити митне оформлення товарів за цією декларацією, складену ним картку відмови має бути визнано протиправною та с касовано в судовому порядку.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини першої статті 266 Митного кодексу України (далі - МК) декларант зобов`язаний: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Відповідно до частин першої, другої статті 257 МК декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Згідно частин першої, сьомої, дев`ятої статті 264 МК митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митним органам забороняється вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Відповідно до частини шостої статті 264 МК митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

Частинами одинадцятою, дванадцятою статті 264 МК Митний орган відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

Відповідно до частини першої статті 256 МК відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

Як вбачається з оскаржуваної картки відмови, відповідач вказав про відмову в оформленні (випуску) товарів. Проте, доказів того, що відповідачем приймалося рішення про відмову у митному оформленні спірних товарів матеріали справи не містять.

У свою чергу, у картці відмови відповідач вказує про помилку у графі 31 поданої позивачем декларації, зокрема не вказано межу міцності на розтягування товару, що не дає змоги перевірити правильність його класифікації.

Згідно пункту 5 частини восьмої статті 257 МК митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів;

Порядок заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.09.2022 № 296; далі - Порядок № 651)

Згідно вказаного Порядку в окремих графах 31 МД під номером 1 зазначаються найменування та звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар (фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для однозначного віднесення його до коду згідно з УКТЗЕД та застосування ставок податків, у кількості знаків, визначеній правилами заповнення графи 33 МД для відповідного митного режиму та особливостей переміщення): наприклад, комплектність або завершеність (зібраний/незібраний), кількісний та якісний склад (матеріал, речовина, суміш, сполука тощо), основні властивості товару (призначення, розмір, розфасування, пакування тощо).

Таким чином, у графі 31 митної декларації, дійсно мають бути вказані фізичні характеристики товару в обсязі, достатньому для ого однозначної класифікації.

Так, як вірно встановив суд першої інстанції, у графі 31 «Маркування та кількість - Номери контейнерів - Кількість та розпізнавальні особливості» митної декларації стосовно товару № 5 позивачем вказано відомості про товар: « 1. Гвинти, з чорних металів, вироби з різьбою, без головок, з корозійностійкої і нержавіючої) сталі: Гвинт з подвійною наріззю 8x80 арт. - 40,8 тис. шт; (болт підвіски) з torx, з шестигранником по середині. Сталь марка Q23». У графі 33 «Код товару» митної декларації стосовно товару № 5 позивачем вказано код товару: .

Так, для ціле вирішення даного спору варто звернути увагу, що гвинти з чорних металів, міцність яких на розтягування менше 800 МПа відносяться до коду УКТЗЕД , а ті, міцність яких на розтягування становить 800 МПа та більше відносяться до коду УКТЗЕД 73181548. Тобто, у даному випадку міцність розтягування, дійсно, впливає на класифікацію товару.

Як вже зазначалося, у графі 31 спірної митної декларації позивач, дійсно, не вказав дані щодо міцності розтягування товару. Однак, як вірно встановив суд першої інстанції, у графі 44 «Додаткова інформація/ Подані документи / Сертифікати і дозволи» стосовно товару № 5 вказано документ МТС4013, який був доданий до митної декларації - сертифікат якості (MILL TEST ERTIFICATION) від МТС4013, у якому, крім інших, містяться, зокрема й такі відомості про товар: Міцність на розтягування - Tensile strength Rm (MpaKsi) : min 420 MPa.

Таким чином, у відповідача була наявна як інформація щодо міцності на розтягування спірного товару, а так само і документ, який підтверджує цю інформацію.

За цих обставин, посилання на невідображення вказаної інформації у певному пункті митної декларації, на переконання колегії суддів, не може слугувати підставою ні для відмови у її прийнятті, ні для відмови у митному оформленні товару. Відповідачем же у спірних правовідносинах застосований надміру формальний підхід під час митного оформлення спірного товару та неправомірно прийнято оскаржувану картку відмови.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку