Справа № 580/2289/24
Суддя: Коротких Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2289/24 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коротких А.Ю.,

суддів Сорочка Є.О.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі за позовом Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Уманська районна державна лікарня ветеринарної медицини звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Головне управління ДПС у Черкаській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення неповно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що Христинівська районна державна лікарня ветеринарної медицини зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа з 10.03.2003 року, , та перебуває у відповідача на обліку як платник податків (в стані припинення, 16.12.2022 року, внесення рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації.

Христинівська районна державна лікарня ветеринарної медицини реорганізована шляхом приєднання до Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини згідно наказу №415 від 07.10.2022 року. 31.03.2023 року комісією з реорганізації державних установ Держпродспоживслужби у Черкаській області затверджено передавальний акт майна, землі, прав та обов`язків з балансу Христинівської районної державної лікарні ветеринарної медицини на баланс правонаступника Уманської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

Таким чином, Уманська районна державна лікарня ветеринарної медицини є правонаступником Христинівської районної державної лікарні ветеринарної медицини.

За наслідками здійснення документальної позапланової перевірки Христинівської районної державної лікарні ветеринарної медицини відповідач склав Акт від 18.12.2023 року №12835/23-00-07-03-02/00709402.

Відповідно до п. 3.1.4.1 Акту Христинівська РДЛВМ у періоді з 01.01.2017 року по 04.12.2023 року мала у користуванні наступні земельні ділянки, згідно державних актів на право постійного користування земельними ділянками, а саме (станом на 04.12.2023 року):

1) земельна ділянка площею 0,2444 га, кадастровий номер :01:002:0078, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с. Івангород, вул. Гагаріна, 4;

2) земельна ділянка площею 1,0635 га, кадастровий номер :01:001:0587, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., м. Христинівка, вул. Першотравнева, 15-а;

3) земельна ділянка площею 0,1196 га, кадастровий номер :01:002:0308, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с. Кузьмина Гребля, вул. Миру, 57;

4) земельна ділянка площею 0,0685 га, кадастровий номер :01:001:0102, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с. Козаче, вул. Вишнева, 26;

5) земельна ділянка площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:002:0822, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., смт. Верхнячка, вул. Сонячна, 43 .

За період з 01.01.2017 року по 04.12.2023 року Христинівською РДЛВМ задекларовано плати за землю у сумі 0 грн. з посиланням на пільгу зі сплати земельного податку за кодом 18010510 «Органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території».

Христинівська РДЛВМ є неприбутковою організацією, фінансується з державного бюджету за загальним фондом та надає платні послуги з лікування тварин, кошти отримані від надання таких послуг спрямовуються до спеціального фонду, з наступним витрачанням на потреби, наведені у підрозділі 3.1.1.2 розділу III матеріалів перевірки.

Доходна частина від господарської діяльності з надання платних послуг з лікування тварин становить, в середньому, третину загального фінансування установи.

Позивачем встановлено факт приналежності Христинівської РДЛВМ до структури Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що не віднесено до органів охорони здоров`я. Зазначено, що внаслідок необґрунтованого застосування норм пп.282.1.4 п.282.1 ст.282 Податкового кодексу, оскільки доходна частина підприємства Христинівської РДЛВМ від господарської діяльності з надання платних послуг з лікування тварин становить, в середньому, третину загального фінансування установи, за умови вимоги законодавства щодо повного утримання установи за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, виникло заниження плати за землю у періоді з 01.01.2017 року по 04.12.2023 року.

За висновками Акту перевірки встановлено порушення Христинівською РДЛВМ вимог пп.270.1.1 п.270.1 ст.270, п.286.1 ст.286, п.286.2. ст.286 Податкового кодексу, в результаті недекларування земельних площ та неправомірного застосування пільг за період 2017-2023 роки, що призвело до заниження земельного податку за земельні ділянки, яка знаходяться в адміністративних межах Христинівської ОТГ на загальну суму 81895,31 грн., в т. ч.: за 2017 рік - 22425,40 грн , 2018 рік -19360,62 грн, за 2019 рік - 6393,31 грн, 2020 рік - 6393,31 грн, 2021 рік - 6851,48 ; за 2022 рік - 9566,68 грн. та за 2023 рік - 10904,51 грн;

На підставі висновків акта відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 08.01.2024 року №285/23-00-07-03-01 про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб за земельні ділянки, які знаходяться в адміністративних межах Христинівської ОТГ, на суму 86 028,95 грн, в тому числі за основним платежем - 79545,13 грн, штрафні санкції 6483,82 грн.

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Так, згідно з пп. 282.1.4 п. 282.1 ст. 282 ПК України від сплати податку звільняються дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки (крім національних та державних дендрологічних парків) (за умови використання за цільовим призначенням), освіти, охорони здоров`я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Отже, визначальним для звільнення від сплати земельного податку у спірних правовідносинах є дві умови: 1) належність до закладів охорони здоров`я; 2) повне утримання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» заклад охорони здоров`я - юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників і фахівців з реабілітації.

Згідно пп. 2, 5 п. 4 Положення про Христинівську районну державну лікарню ветеринарної медицини, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 року №739, основними завданнями лікарні є зокрема: ветеринарне обслуговування тварин господарств різних форм власності та фізичних осіб на відповідній території; захист населення від хвороб, спільних для тварин і людей. Згідно пп. 1 п. 5 Лікарня організовує та здійснює профілактичні, діагностичні, лікувальні заходи.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 0,1196 га, кадастровий номер :01:002:0308, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с. Кузьмина Гребля, вул. Миру, 57 цільове призначення - «для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги».

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку:

- земельна ділянка площею 0,2444 га, кадастровий номер :01:002:0078, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с. Івангород, вул. Гагаріна, 4 , цільове призначення - «для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги»;

- земельна ділянка площею 1,0635 га, кадастровий номер :01:001:0587, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., м. Христинівка, вул. Першотравнева, 15-а , цільове призначення - «для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги»;

- земельна ділянка площею 0,0685 га, кадастровий номер :01:001:0102, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., с. Козаче, вул. Вишнева, 26 цільове призначення - «для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги»;

- земельна ділянка площею 0,1430 га, кадастровий номер :01:002:0822, за адресою: Черкаська обл., Уманський р-н., смт. Верхнячка, вул. Сонячна, 43 цільове призначення - «для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги».

З урахуванням встановлених обставин та беручи до уваги, що Христинівська районна державна лікарня ветеринарної медицини забезпечує медичне обслуговування, зокрема щодо захисту населення від хвороб, спільних для тварин і людей, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказаний заклад відноситься до закладів охорони здоров`я, у зв`язку із чим протилежні доводи відповідача є необґрунтованими.

Щодо висновків контролюючого органу в Акті перевірки щодо безпідставності зазначення пільги у розрахунках суми земельного податку згідно п.п. 282.1.4 п. 282.1 ст. 282 ПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування вказаного висновку контролюючий орган зазначив, що Христинівська ветлікарня є неприбутковою організацією, фінансується з державного бюджету за загальним фондом та надавала платні послуги по лікуванню тварин і отримувала доходи за спеціальним фондом. У структурі доходів власні послуги по лікуванню тварин за перевіряємий період становили, в середньому, третину загального фінансування установи.

Надавши оцінку вказаним обґрунтуванням відповідача, суд зазначає, що згідно з пунктами 12, 23, 37 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими. Доходами бюджету є податкові, неподаткові та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України (включаючи трансферти, плату за надання адміністративних послуг, власні надходження бюджетних установ). Надходження бюджету - це доходи бюджету, повернення кредитів до бюджету, кошти від державних (місцевих) запозичень, кошти від приватизації державного майна (щодо державного бюджету), повернення бюджетних коштів з депозитів, надходження внаслідок продажу/пред`явлення цінних паперів.

За змістом частин 1-4 статті 13 Бюджетного кодексу України бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.

Складовими частинами загального фонду бюджету є: 1) всі доходи бюджету, крім тих, що призначені для зарахування до спеціального фонду бюджету; 2) всі видатки бюджету, що здійснюються за рахунок надходжень загального фонду бюджету; 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету без визначення цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок надходжень загального фонду бюджету); 4) фінансування загального фонду бюджету.

Складовими частинами спеціального фонду бюджету є: 1) доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування; 2) видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ); 3) кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету); 4) фінансування спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на:

- покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи);

- організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи);

- утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи);

- ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи);

- господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);

- організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1, 3 і 4 другої групи);

- виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Згідно із статтями 47, 48, 57 Бюджетного кодексу України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Казначейство України здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису бюджету. Розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання за спеціальним фондом бюджету виключно в межах відповідних фактичних надходжень спеціального фонду бюджету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу). На кінець бюджетного періоду Казначейство України зберігає залишки коштів на рахунках спеціального фонду державного бюджету та щодо субвенцій із спеціального фонду державного бюджету на рахунках спеціального фонду місцевих бюджетів для покриття відповідних витрат у наступному бюджетному періоді з урахуванням їх цільового призначення. У разі відсутності відповідних бюджетних призначень на наступний бюджетний період залишки коштів спеціального фонду перераховуються до загального фонду державного бюджету.

Частинами 8, 9 ст. 51 Бюджетного кодексу України установлено, що якщо фактичний обсяг власних надходжень за спеціальним фондом кошторису бюджетної установи з урахуванням залишків бюджетних коштів на початок року менший від планових показників, врахованих у спеціальному фонді її кошторису, розпорядник бюджетних коштів зобов`язаний до закінчення бюджетного періоду внести зміни до спеціального фонду кошторису щодо зменшення власних надходжень і видатків з урахуванням очікуваного виконання спеціального фонду кошторису у відповідному бюджетному періоді. Розпорядники бюджетних коштів упорядковують бюджетні зобов`язання з урахуванням внесених змін до спеціального фонду кошторису.

Якщо фактичні обсяги власних надходжень бюджетних установ з урахуванням залишків відповідних бюджетних коштів на початок року перевищують відповідні витрати, затверджені законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), розпорядник бюджетних коштів передбачає спрямування таких надпланових обсягів у першу чергу на погашення заборгованості з оплати праці, нарахувань на заробітну плату, стипендій, комунальних послуг та енергоносіїв.

Якщо такої заборгованості немає, розпорядник бюджетних коштів спрямовує 50 відсотків коштів на заходи, що здійснюються за рахунок відповідних надходжень, і 50 відсотків коштів - на заходи, необхідні для виконання основних функцій, але не забезпечені коштами загального фонду бюджету за відповідною бюджетною програмою.

У такому разі розпорядник бюджетних коштів здійснює перерозподіл обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом бюджету для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду бюджету.

З аналізу зазначених положень висновується, що власні надходження бюджетних установ є доходом спеціального фонду бюджету та спрямовуються на покриття видатків, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету відповідно до бюджетних призначень за встановленими напрямами використання. При цьому розпорядник здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставина наявності у Христинівської районної державної лікарні ветеринарної медицини власних надходжень не може слугувати самостійною підставою для висновку про її неповне утримання за рахунок державного або місцевого бюджету.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідач, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав до суду належних та допустимих доказів, що підтверджували б часткове або неповне утримання Христинівської районної державної лікарні ветеринарної медицини за рахунок державного або місцевого бюджетів.

Судом першої інстанції також доцільно зауважено на правових висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 18.03.2021 року у справі №280/4057/19, відповідно до яких загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Так, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини, за яких були винесені спірне податкове повідомлення-рішення, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених відповідачем в його основу, на відповідність вимогам частини 2 статті 2 КАС України, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вказане рішення є необґрунтованим, оскільки відповідач не зазначив жодних належних доказів, що беззаперечно вказували б на обставину часткового або неповного утримання Христинівської районної державної лікарні ветеринарної медицини за рахунок державного або місцевого бюджетів.

До того ж, згідно довідки УДКСУ у Христинівському районі №152 від 16.02.2024 року Христинівська районна державна лікарня ветеринарної медицини у 2017 році фінансувалась з обласного бюджету, а з 2018 по 2022 роки фінансувалась з державного бюджету.

З огляду на все вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення, що є підставою для визнання його протиправним та скасування.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя: Коротких А.Ю.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.