Справа № 580/5053/23
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5053/23 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

30 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Чаку Є.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, за участю третьої особи- Відділу державної виконавчої служби у місті Умані про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати бездіяльність Уманського районного управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області про відмову у провадженні про адміністративне корупційне правопорушення за повідомленням ЄО-5819;

- зобов`язати Уманське районне управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області виконати вчинені дії по забезпеченню провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення за повідомленням позивача ЄО-5819 від 22.05.2023 згідно КУпАП.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 26.06.2023, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.09.2023, справу передано на розгляд Уманського міськрайонного суду Черкаської області. Суди виходили із того, що дана справа є справою з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому вона предметно підсудна місцевому загальному суду як адміністративному.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2024 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким продовжити розгляд справи, постановивши при цьому окрему ухвалу, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 22.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про адміністративне корупційне правопорушення, відповідно до якого просив порушити провадження про адміністративне корупційне правопорушення за ознаками ст.172-9 КАП України щодо триваючих і системних корупційних дій начальника відділу ДВС у місті Умані ОСОБА_3, вчинених 18.06.2021 і 06.03.2023 у виконавчому провадженні ВП НОМЕР_1 та порушив матеріальні, процесуальні і емоційні аспекти Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до талону-повідомлення Єдиного обліку №5819 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію заява ОСОБА_1 прийнята Уманським РУП ГУНП в Черкаській області за № 5819 від 22.05.2023.

За результатами проведеної перевірки дільничним офіцером поліції Музикою С.Л. було розглянуто заяву ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації до єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності ознак кримінального правопорушення в діях начальника відділу ДВС у м.Умань та Уманському районі Черкаської області ОСОБА_3 ..

Листом від 30.05.2023 за №7891 за підписом начальника О.Гнєдова позивачу повідомлено про те, що його звернення від 22.05.2023 Уманським РУП ГУНП в Черкаській області зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події. Проведення перевірки було доручено дільничному офіцеру поліції Музиці Сергію Леонідовичу . У реєстрації до єдиного реєстру досудових розслідувань йому відмовлено за відсутності кримінального правопорушення. Дане рішення він може оскаржити у суді на підставі п.1 ч.1 ст.303 КПК України. Розгляд скарг на таке рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора відповідно до ст.306 КПК України здійснюється слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченого КПК. Також у повідомленні роз`яснено, що ОСОБА_1 може ознайомитися з матеріалами перевірки, а також, в разі незгоди з прийнятим рішенням, відповідно до вимог п. 1 ст. 16 ЗУ «Про звернення громадян», він має право подати скаргу на дії чи рішення посадової особи у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі та звернутися до суду відповідно до чинного законодавства.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що за результатом звернення ОСОБА_1 до Уманського РУП ГУНП в Черкаській області з повідомленням про адміністративне корупційне правопорушення, працівники зазначеного органу поліції діяли в межах своїх дискреційних повноважень та у спосіб, визначений законодавством, зокрема у відповідності з вимогами Закону України «Про звернення громадян», а сама по собі незгода заявника з результатом розгляду його повідомлення та зі змістом наданої відповіді не може свідчити про порушення права позивача на звернення. Отже при дослідженні обставин справи та наданих сторонами на обґрунтування своєї позиції доказів, судом не встановлено жодного порушення прав, свобод чи законних інтересів позивача внаслідок будь-якої бездіяльності (дії) службових осіб ГУНП в Черкаській області.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 20 КАС місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені у статті 286 КАС.

Оскільки у спірних правовідносинах провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності не було розпочате, а оскаржувана бездіяльність вчинена поза межами провадження у такій справі, то у суду відсутні підстави для надання оцінки спірним правовідносинам у порядку статті 286 КАС.

Надаючи ж оцінку оскаржуваній бездіяльності щодо «забезпечення провадження у справі про адміністративне корупційне правопорушення» за зверненням позивача, колегія суддів зазначає таке.

Стаття 172-9 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за невжиття заходів щодо протидії корупції.

Частиною першою статті 221 КУпАП передбачено, що судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 172-4 - 172-20 цього Кодексу .

Згідно частини першої статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати: уповноважені на те посадові особи: органів Національної поліції ( статті 172-4 - 172-9 ).

Таким чином, компетенція щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 172-9 КУпАП належить органам Національної поліції, а розгляд таких справ здійснює загальний місцевий суд в порядку КУпАП.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями щодо встановлення фактів наявності підстав як для складення протоколів, а так само і здійснення розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 172-9 КУпАП.

Таким чином вимоги адміністративного позову у цій частині є безпідставними.

У свою чергу, адміністративний суд вправі надати оцінку повноті відповіді відповідача на спірне звернення позивача.

Так, як вірно вказав суд першої інстанції, у розумінні Закону України «Про звернення громадян» та Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України, затверджене наказом МВС України від 10.10.2004 № 1177 (далі - Положення № 1177) відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності, оскільки перевірку звернення позивача було здійснено, за результатами чого не встановлено протиправних дій начальника Відділу ДВС у м. Умань та Уманського району Черкаської області, про результати розгляду та перевірки звернення позивача повідомлено у встановленому порядку листом від від 30.05.2023 за №7891.

Будь-якого обґрунтування посиланням скаржника на розгляд звернення неповноважною особою, припинення розгляду звернення, недотримання порядку його розгляду відповідачем, апеляційна скарга не містить. Це ж саме стосується посилань на «неконструктивну поведінку та недисциплінованість» судді, «фальсифікованості» рішення. У зв`язку із цим, вказані доводи є очевидно необґрунтованими та відхиляються судом.

Допущення відповідачем та судом першої інстанції технічної описки у реєстраційному номері заяви позивача не свідчить про неправильне вирішення даного спору.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17.04.2024 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя Є.В. Чаку