Справа № 140/4790/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/4790/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась з позовом Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі в/ч НОМЕР_2 , відповідач 2) відповідно до якого просить суд:

1. Визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року у розмірі 0,00 грн з урахуванням базового місяця грудня 2015 року;

2. Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з встановленням базового місяця січня 2008 року;

3. Визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року;

4. Зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року з встановленням базового місяця січня 2008 року;

5. Визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з врахуванням індексації грошового забезпечення;

6. Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з врахуванням індексації грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум;

7. Визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року з врахуванням індексації грошового забезпечення;

8. Зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №889 за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року з врахуванням індексації грошового забезпечення;

9. Визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року;

10. Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22 вересня 2010 року з врахуванням вже виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , з 31 березня 2015 року по 28 листопада 2016 рік проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 , а з 29 листопада 2016 по теперішній час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 .

Вказує, що у період з 01 січня 2016 року по 31 січень 2018 року в/ч НОМЕР_1 , а в період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року в/ч НОМЕР_2 не нараховувались та не виплачувались належні за законодавством виплати, у тому числі індексація грошового забезпечення.

ОСОБА_1 звернулась до командирів військових частин НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з проханням здійснити відповідні нарахування та виплату, а також надати довідки, однак листами від 25 березня 2024 року та від 11 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача.

Повідомляє, що у вказаній відповіді відповідач 1 зазначив, що індексація сум грошового забезпечення нараховувалась з урахуванням базового місяця грудня 2015 року та сукупно склала 0,00 грн.

На думку позивача вказане не відповідає чинному законодавству, індексація грошового забезпечення за спірний період повинна бути нарахована та виплачена з урахуванням базового місяця січня 2008 року, в свою чергу відповідачем 2 взагалі це питання не розглядалось.

Зазначає, що в/ч НОМЕР_1 грошова допомога на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки нараховувалась та виплачувалась без врахування у їх складі індексації грошового забезпечення. До того ж, щомісячна додаткова грошова допомога, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 відповідачем 1 нараховувалась без урахування індексації.

Відповідач 2 повідомив, що грошова допомога на оздоровлення за 2018 рік була виплачена у липні 2018 року, тобто поза межами спірного періоду. Така допомога, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 також була виплачена без урахування індексації.

ОСОБА_1 уважає бездіяльність відповідачів протиправними, та такими, що порушують встановлене статтею 43 Конституції України право позивача на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, просить адміністративний позов задовольнити повністю (арк. спр. 1-15).

Представник в/ч НОМЕР_1 у відзиві на позовну заяву від 07 червня 2024 року №5389 позовні вимоги не визнав мотивуючи тим, що індексація грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року нараховувалась позивачу у відповідності до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078). При цьому місяцем підвищення доходу (базовим місяцем) при нарахуванні індексації за вказаний період враховано грудень 2015 року. У зв`язку з цим для проведення індексації доходів позивача індекс споживчих цін обчислювався наростаючим підсумком починаючи з січня 2016 року. Оскільки нарахована випереджаючим шляхом сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року-лютого 2018 року не перевищила суму підвищення грошового забезпечення за грудень 2015 року, нарахована позивачу індексація грошового забезпечення за вказаний період становить 0,00 гривень.

Міністром оборони України фактично було виконано вимоги уряду щодо підвищення грошових доходів військовослужбовців за грудень 2015 року з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (сума підвищення доходу перевищила суму індексації за грудень 2015 року), та щодо подальшого обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року.

Тому з урахуванням зазначеного, нарахована індексація ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року но 28 лютого 2018 року відповідно до норм та правил, визначених Порядком № 1078 становить 0,00 грн. щомісячно.

Також вказує, що вимога позивача щодо здійснення нарахування та виплати грошової допомоги для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року з врахуванням індексації грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум, є наразі передчасною, оскільки в/ч НОМЕР_1 , як зазначає позивач, ще не визначала суму індексації її грошового забезпечення з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу, без чого, відповідно, неможливо правильно обрахувати вказані суми.

Констатує, що позивачу за 2015 рік було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення: в червні - 1630,14 грн, в жовтні - 3624,02 грн та у грудні - 1923,69 грн. Отже, усі інші нараховані та виплачені позивачу виплати (грошове забезпечення, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога та інші виплати) було здійснено з урахуванням індексації грошового забезпечення.

За 2015-2017 роки, їй була нарахована та виплачена грошова допомога для оздоровлення в таких розмірах: в травні 2015 року 1908,25 грн, в квітні 2016 року 2330,50 грн, в серпні 2016 - 2330,50 грн та в березні 2017 року - 4832,75 грн.

Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки позивачу було нараховано та виплачено у відповідності до Порядку №1078, в таких розмірах: в грудні 2015 року - 2693,00 грн, в жовтні 2016 року - 4661,00 грн, в березні 2017 року - 4832,75 грн.

Уважає, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку в/ч НОМЕР_1 відносно позивача допущено не було (арк. спр. 52-57).

На адресу суду 10 червня 2024 року представником в/ч НОМЕР_2 подано відзив на позовну заяву від 07 червня 2024 року №1063, у якому позовні вимоги не визнає мотивуючи тим, що розмір грошового забезпечення позивача в період з 01 січня 2018 по 28 лютого 2018 року був встановлений відповідно до норм, згідно яких розраховувалось грошове забезпечення за січень 2016 року.

Міністром оборони України фактично було виконано вимоги уряду щодо підвищення грошових доходів військовослужбовців за грудень 2015 року з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом (сума підвищення доходу перевищила суму індексації за грудень 2015 року), та щодо подальшого обчислення індексу споживчих цін з січня 2016 року.

Стверджує, що грудень 2015 року є місяцем підвищення грошових доходів (грошового забезпечення) позивача випереджаючим шляхом з урахуванням прогнозного рівня інфляції. Відповідно, для проведення подальшої індексації доходів обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку №1078.

Оскільки нарахована сума ймовірної індексації протягом січня 2016 року - лютого 2018 року не перевищила розмір підвищення грошового забезпечення випереджаючим шляхом за грудень 2015 року, у вказаному періоді не відновилася індексація грошового забезпечення в межах прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб.

Таким чином, нарахована позивачу індексація грошового забезпечення за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року відповідно до норм та правил, визначених Порядком №1078, становить 0,00 грн. щомісячно.

Щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової допомоги (винагороди), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889, з врахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01 лютого 2018 року по 01 березня 2018 року вказує, що позивачу за вказаний період додаткова грошова винагорода була виплачена у відповідності до положень вищезазначених нормативно-правових актів, зокрема про це зазначено в графі 14 Картки.

Враховуючи наведене уважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити повністю (арк. спр. 64-70).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії залишено без руху та надано десятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви (арк. спр. 39-40).

Від позивача 13 травня 2024 на адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів та ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (арк. спр. 46-47).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , з 31 березня 2015 року по 28 листопада 2016 рік проходила військову службу у в/ч НОМЕР_1 , а з 29 листопада 2016 по даний час проходить військову службу у в/ч НОМЕР_2 , даний факт відповідачами не заперечується та підтверджується довідкою в/ч НОМЕР_2 від 23 квітня 2024 року №258 (арк. спр. 29).

Відповідно до листа Міністерства оборони України від 29 серпня 2016 року №116/14/1/3801, згідно із рішенням командувача Сухопутних військ Збройних сил України від 16 серпня 2016 РОКУ №19255, в/ч НОМЕР_2 зараховано на фінансове забезпечення до в/ч НОМЕР_1 з дня формування (арк. спр. 74).

Листом Міністерства оборони України від 15 січня 2018 року №116/14/1/131 передбачено, що у зв`язку із відкриттям окремого фінансового господарства, в/ч НОМЕР_2 встановленим порядком знімається з фінансового забезпечення в/ч НОМЕР_1 та зараховується до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_3 ) з 01 лютого 2018 року. В/ч НОМЕР_2 в забезпечуючому фінансовому органі присвоєно внутрішній код розпорядника коштів (арк. спр. 75).

Позивач 15 березня 2024 року звернулась до в/ч НОМЕР_1 із заявою про нарахування і виплату індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 лютого 2018 року з урахування базового місяця січня 2008 року. Також просила нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення за вказані періоди та з урахуванням виплачених сум. Просила і здійснити перерахунок, нарахування і виплату грошового забезпечення на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2015-2018 роки, включивши до складу грошового забезпечення з якого вони нараховувалися щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 та індексацію грошового забезпечення з врахуванням вже виплачених сум (арк. спр. 20).

Листом в/ч НОМЕР_1 від 25 березня 2024 року №207/фс повідомила, що оскільки в переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відсутня індексація, відповідно в/ч НОМЕР_1 перерахунок грошового забезпечення, а саме щомісячної додаткової грошової винагороди із повного розміру місячного грошового забезпечення індексації не є можливим (арк. спр. 23).

ОСОБА_1 15 березня 2024 року звернулась до в/ч НОМЕР_2 із заявою про нарахування і виплату індексацію грошового забезпечення за період з 29 листопада 2016 року по 28 лютого 2018 року з урахування базового місяця січня 2008 року. Також просила нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 за період з листопада 2016 року по лютий 2018 року з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення за вказані періоди та з урахуванням виплачених сум. Просила і здійснити перерахунок, нарахування і виплату грошового забезпечення на оздоровлення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань за 2016-2018 роки, включивши до складу грошового забезпечення з якого вони нараховувалися щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 та індексацію грошового забезпечення з врахуванням вже виплачених сум (арк. спр. 30).

Листом в/ч НОМЕР_2 від 11 квітня 2024 року №646 повідомила, що оскільки в переліку щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відсутня індексація, відповідно в/ч НОМЕР_1 перерахунок грошового забезпечення, а саме щомісячної додаткової грошової винагороди із повного розміру місячного грошового забезпечення індексації не є можливим. Додаткова винагорода, грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у період з 01 січня 2018 року по 28 лютого 2018 року не виплачувалась (арк. спр. 23).

ОСОБА_1 уважаючи таку бездіяльність відповідачів протиправною звернулася із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон №2011-ХІІ), до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (пункт 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ).

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України від 03 липня 1991 року №1282-XII Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон №1282-ХІІ) та Порядку №1078 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

За змістом статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За приписами статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 4 Закону №1282-XII встановлено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (до 01 січня 2016 року - 101 відсоток). Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін. У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 9 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення встановлено Порядком №1078, які деталізують норми Закону №1282-XII.

Як установлено пунктом 1-1 Порядку №1078, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

У цій справі спір стосується правильності обчислення позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, оскільки відповідачі відповідно до листів від 25 березня 2024 року №207/фс та від 11 квітня 2024 року №646 та розрахунку сум індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року (арк. спр. 26) та довідки про доходи (арк. спр. 35) індексацію грошового забезпечення не виплачували, заперечуючи застосування січня 2008 року як місяця підвищення доходу у цілях розрахунку індексації грошового забезпечення у вказаний період.

Відповідно до абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 (в редакції до 01 грудня 2015 року) у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснюється з місяця прийняття працівника на роботу (пункт 10-1 Порядку №1078 до 01 грудня 2015 року).

За приписами пункту 5 Порядку №1078 (у редакції Постанови №1013, застосовується з 01 грудня 2015 року) у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац перший).

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац другий).

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац третій).

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу (абзац четвертий).

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац п`ятий).

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац шостий).

Згідно з пунктом 10-2 Порядку№1078 для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

За змістом наведених норм індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, тому механізм індексації має універсальний характер.

Надаючи оцінку доводам сторін, суд зазначає, що з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови №1013 істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. Внесені зміни, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну базовий місяць на місяць підвищення доходу, ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну із зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.

На відміну від правил визначення до 01 грудня 2015 року базового місяця (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), з 01 грудня 2015 року місяцем підвищення доходу є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.

Термін підвищення тарифних ставок (окладів) для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.

Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100 відсотків, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону №1282-ХІІ), то зміни, внесені Постановою №1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.

Отже, з 01 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.

Пунктом 1 Постанови №1013 передбачено підвищення з 01 грудня 2015 року посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. При цьому підвищення окладів не стосувалось військовослужбовців. Тобто, Постановою №1013 були підвищені оклади майже в усіх галузях бюджетної сфери, окрім окладів у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

Посадові оклади військовослужбовців встановлено Постановою №1294, яка була чинною з 01 січня 2008 року та діяла до 01 березня 2018 року, тобто до набрання чинності Постанови №704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Отже, від січня 2008 року посадовий оклад позивача постановами Кабінету Міністрів України не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі Постанови №704, якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

При вирішенні спору суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, які полягають, зокрема, у такому.

Місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), за змістом пункту 5 Порядку №1078 визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу). Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.

Отже, збільшення грошового забезпечення не за рахунок зростання тарифної ставки (окладу), а завдяки додатковим видам грошового забезпечення, не дає підстав вважати відповідний місяць базовим (місяцем підвищення грошового доходу) для подальшої індексації.

Відповідно до вимог абзацу третього пункту 10-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній до 15 грудня 2015 року) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу. Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення: до 01 грудня 2015 року був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати, а після 01 грудня 2015 року згідно з пунктом 10-2 Порядку №1078 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу) (вказана правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі №380/4689/21).

Верховний Суд у постановах від 12 травня 2022 року у справі №580/3335/21, від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21, від 28 червня 2022 року у справі № 420/4841/21 та ін. дійшов висновку про те, що базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення є саме січень 2008 року, в якому Постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців, оскільки в період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців були незмінними.

Верховний Суд у своїй практиці також указував на те, що підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи, а повноваження державних органів стосовно визначення базового місяця індексації грошового забезпечення не є дискреційними, оскільки законодавцем установлено один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень - проведення індексації грошових доходів у разі перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, встановленого в розмірі 103 відсотки (до 01 січня 2016 року 101 відсоток). Зазначені висновки Верховний Суд виклав у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20.

При вирішенні спору суд враховує також висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду від 04 травня 2023 року у справі №640/29759/21, від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, відповідно до яких індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті; виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення; звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє її права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Отже, нарахування відповідачем в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексації грошового забезпечення із урахуванням іншого, ніж січень 2008 року призвело до нарахування індексації грошового забезпечення у заниженому розмірі.

На переконання суду враховуючи вищевикладене, для нарахування індексації позивача за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року саме січень 2008 року має бути базовим місяцем відповідно до Порядку №1078.

За встановлених у цій справі обставин, наведених вище висновків Верховного Суду, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 та в/ч НОМЕР_2 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року та з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року відповідно, зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін.

Щодо перерахунку та виплати грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015 2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 та індексації грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Частинами другою та третьою статті 9 Закону №2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Абзацами першим та другим частини четвертої вказаної статті встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Також, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №1294 від 07 листопада 2007 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як передбачено пунктом 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до підпунктів 3.7.1, 3.7.4 пункту 3.7 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 20 травня 2008 року №425 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 червня 2008 року за №537/15228) (далі - Інструкція №425, яка була чинна в спірний період), військовослужбовцям один раз на рік надається допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення. Розмір допомоги для оздоровлення визначається, виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно із законодавством на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Відповідно до підпункту 3.6.1, 3.6.3 пункту 3.6 Інструкції №425 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) за рішенням начальника (командира) органу Держприкордонслужби може надаватися у межах фонду грошового забезпечення, затвердженого в кошторисі органу Держприкордонслужби, один раз на рік матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги визначається, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, на яке військовослужбовець має право згідно із законодавством України на день звернення.

Під час проходження військової служби позивачу у 2015-2017 роках було нараховано та виплачено грошову допомогу на оздоровлення: в травні 2015 року в розмірі 1908,25 грн, в квітня 2016 року в розмірі 2330,50 грн, в серпні 2016 року в розмірі 2330,50 грн, в березні 2017 року в розмірі 4832,75 грн, а також матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових-питань: в грудні 2015 року в розмірі 2693,00 грн, в жовтні 2016 року в розмірі 4661,00 грн, листопаді 2017 року в розмірі 4832,75 грн, що підтверджується катками особового рахунку військовослужбовця (арк. спр. 58-60), тобто в цій частині його право було реалізоване.

Спірним питанням у даній справі є включення до складу місячного грошового забезпечення, з якого обчислювалися суми виплат грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016, 2017 роках та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових-питань у 2015, 2016, 2017 роках щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 та індексації грошового забезпечення.

Суд зауважує, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, а також а також при нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги при звільнені, передбаченої частиною другою статті 15 Закону №2011-ХІІ.

Необхідність включення щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого здійснюється розрахунок: грошової допомоги для оздоровлення; матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань підтверджується висновками щодо застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду від 21 грудня 2021 року у справі №820/3423/18.

Як слідує з матеріалів справи, станом на час виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки та щомісячну грошову допомогу, передбачену Постановою №889 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, індексація грошового забезпечення не була включена до складу розрахунку даних допомог.

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки та щомісячну грошову допомогу, передбачену Постановою №889 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року без індексації грошового забезпечення.

Постановою №889 питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій (чинна на момент спірних правовідносин та втратила чинність 01 березня 2018 року) було установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям, зокрема, військовослужбовцям Державної прикордонної служби (крім тих, що зазначені в підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення.

Зі змісту постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 слідує, що щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Верховний Суд у постанові від 21 квітня 2021 року у справі №380/2427/20 констатував наявність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача в частині нарахування і виплати позивачу допомоги на оздоровлення в 2016 та 2017 роках без врахування у складі місячного грошового забезпечення для обрахунку вказаних виплат щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №889, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену допомогу на оздоровлення у 2016 та 2017 роках з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої вищевказаною постановою.

Віднесення зазначеної винагороди до щомісячних видів грошового забезпечення також підтверджено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі №522/2738/17.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №73 від 02 лютого 2016 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, втратив чинність з 09 листопада 2018 року), затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, відповідно до пункту 2 якої виплата винагороди здійснюється в таких розмірах й таким військовослужбовцям: 1) до 100 відсотків місячного грошового забезпечення: військовослужбовцям, які займають посади в загонах морської охорони та їх структурних підрозділах; військовослужбовцям, які займають посади льотного складу в авіаційних частинах Держгіркордонслужби; 2) військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Судом також з`ясовано, що позивачу у період з січня 2015 року по лютий 2018 року постійно нараховувалася та виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, розмір якої розраховувався у відсотковому співвідношенні до розміру місячного грошового забезпечення, що підтверджується особистими картками грошового забезпечення позивача за 2015-2018 роки.

Однак, відповідач 1 додаткову грошову винагороду в розмірі, передбаченому Постановою №889, до складу грошового забезпечення, з якого позивачеві обчислено суми виплат грошової допомоги на оздоровлення у 2015, 2016, 2017 роках та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових-питань у 2015, 2016, 2017 роках не включив, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

При цьому, відповідач керувався пунктом 8 Інструкції №73 за змістом якого винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення та інших одноразових виплат.

Спірним питанням у даній справі є склад грошового забезпечення військовослужбовців, що має включатися при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових-питань.

Як уже вказувалось судом, згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Оскільки за період служби за 2015, 2016 та 2017 роки додаткова грошова винагорода на підставі Постанови №889, нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, що підтверджується наявними у матеріалах справи особистими картками грошового забезпечення позивача за 2015-2017 роки (арк. спр. 59-60), підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Отже, щомісячна додаткова грошова винагорода відповідає ознакам додаткового виду щомісячного грошового забезпечення військовослужбовців, які мають щомісячний та постійний характер.

Оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена Постановою №889, мала постійний характер та виплачувалася позивачу щомісяця, то відповідно до положень статті 9 Закону №2011-ХІІ вона повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та допомоги для вирішення соціально побутових питань.

За наведеного правового регулювання та обставин справи суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не включено до складу грошового забезпечення позивача, з якого нараховано грошову допомогу на оздоровлення у 2015, 2016, 2017 роках та матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових-питань у 2015, 2016, 2017 роках, щомісячну додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою №889.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №825/997/17.

При визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

Аналогічні правові висновки Верховний Суд сформулював, зокрема, у постановах від 16 серпня 2019 року у справі №826/11679/17, від 31 липня 2019 року у справі №826/3398/17, від 08 серпня 2019 року у справі № 802/955/17-а, від 16 грудня 2019 року у справі №825/812/17, від 19 лютого 2020 року у справі №822/2741/17, від 31 березня 2021 року у справі №620/2878/20 та від 28 травня 2021 року у справі №400/1955/20.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 31 березня 2021 року у справі №620/2878/20 врахував, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла аналогічного висновку.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, з урахуванням встановлених обставин, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , шляхом визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум; визнання протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо непроведення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 28 березня 2018 року включно зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця); зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 28 березня 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової допомоги для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою №889 за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення; зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою №889 за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою №889 за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року включно з врахуванням індексації грошового забезпечення; зобов`язати в/ч НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою №889 за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року включно, з врахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою № 889; Зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з врахуванням щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою № 889 з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів необхідно стягнути судовий збір пропорційно заявленим вимогам, а саме з в/ч НОМЕР_1 в сумі 3633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 гривні) та з в/ч НОМЕР_2 необхідно стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі двадцять дві гривні 40 копійок), який сплачений відповідно до квитанції від 09 травня 2024 року № (арк. спр. 43) та зарахований до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджується відповідною випискою (арк. спр. 97).

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 28 березня 2018 року зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 28 березня 2018 року включно зі встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки, щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за період з 01 січня 2016 року по 31 січня 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , щомісячної додаткової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» за період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року включно, з урахуванням індексації грошового забезпечення та з урахуванням виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій»

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , грошову допомогу на оздоровлення за 2015-2017 роки та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015-2017 роки з урахуванням щомісячної додаткової допомоги, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22 вересня 2010 року «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» з урахуванням виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 судовий збір в сумі 3633,60 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 гривні).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_2 судовий збір в сумі 2422,40 грн (дві тисячі двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович

Повний текст судового рішення складено та підписано 01 серпня 2024 року.