Справа № 520/14691/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 р. № 520/14691/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61020) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005) про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Харківської митниці, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2023/000680/2 від 25.12.2023р.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16 Б, м. Харків, 61003, ) на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (Григорівське шосе, буд. 88, м. Харків, 61020, ) сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2023/000680/2 від 25.12.2023р. є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 28.05.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 11.06.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2023/000680/2 від 25.12.2023р. є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

17.06.2024 року до суду від представника позивача надійшли відповіді на відзив, в яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що до митного поста «Барабашово» Харківської митниці позивачем - Приватним акціонерним товариством "НОВИЙ СТИЛЬ" (код 32565288), була подана до митного контролю та митного оформлення електронна митна декларація № 23UA98U7 від 25.12.2023, на товар № 1 Силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення, модель: SKQ-A-140- 6000шт. код товару », що надійшов на адресу ПАТ «Новий стиль» за зовнішньоекономічним контрактом з ANHUI LAITE GAS SPRING CO., LTD, No.88 BOWANG EAST INDUSTRY PARK IN DANGTU TOWN, MA'ANSHAN CITY, ANHUI PROVINCE, CHINA.

У графі 43 ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023 позивачем зазначено основний метод визначення митної вартості за ціною угоди, який передбачено ст. ст. 57, 58 МКУ.

Разом з митною декларацією позивачем були надані наступні документи, зазначені в графі 44 вищевказаної ЕМД, а саме: Пакувальний лист (Packing list) б/н 07.10.2023; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) NOWY24/2023 07.10.2023; Коносамент (Bill of lading) HWGDN2300246 17.10.2023; Автотранспортна накладна (Road consignment note) PO5542 12.12.2023; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) NOWY24/2023 07.10.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 7648 30.11.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 7824 12.12.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару CL-005542 12.12.2023; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару прайс виробника 28.10.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) додаткова угода б/н 10.10.2022; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація № 14 07.10.2023; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 150822-LANT 15.08.2022; Договір (контракт) про перевезення .04.2020; Інші некласифіковані документи Взаємозалежність (ст.58 МКУ) 25.12.2023; Інші некласифіковані документи опис 25.12.2023; Інші некласифіковані документи Страхування 25.12.2023; Копія митної декларації країни відправлення .10.2023.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023, здійснювався посадовими особами митниці шляхом перевірки числових значень митної вартості товарів та наявності в документах усіх відомостей, що їх підтверджують, а також ст.ст. 54, 336, 337, 363 МКУ в частині контролю із застосуванням системи управління ризиками.

Під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення та митного контролю відповідно до ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023, спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) щодо можливого заниження митної вартості товарів (додаються до відзиву), зокрема за кодом:

000 - Інформаційне повідомлення: з метою забезпечення протидії порушення порядку міжнародної передачі товарів військового призначення, під час митного оформлення товарів "комплектуючі та вироби на повітряні судна цивільної та військової авіації" або "агрегатні вузли до тракторів та вантажних транспортних засобів", що підпадають чи можуть підпадати під вимоги законодавства у галузі державного експортного контролю, необхідно інформувати співробітників СБ України ОСОБА_1 (тел. НОМЕР_1 ), або ОСОБА_2 (тел. НОМЕР_2 ), див лист Держмитслужби від 08.03.2023 № 08-3/16-03/7/1508.

103-1 перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби.

За участі суб`єкта ЗЕД (гр.8, 9 МД) наявні протоколи про порушення митних правил. Розглянути питання щодо посилення митного контролю з метою недопущення повторних порушень.

№ протоколу про ПМП Дата протоколу про ПМП Стаття МКУ

000219/UA807000/2022 03.02.2022 0:00:00 ст.485 МКУ 000037/UA807000/2022 12.01.2022 0:00:00 ст.485 МКУ 000006/UA807000/2022 04.01.2022 0:00:00 ст.472 МКУ 000636/UA807000/2021 22.11.2021 0:00:00 ст.485 МКУ 000627/UA807000/2021 15.11.2021 0:00:00 ст.485 МКУ 000294/UA807000/2021 26.05.2021 0:00:00 ст.472 МКУ 000160/UA807000/2021 12.03.2021 0:00:00 ст.485 МКУ

105-2 Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв

Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству. Необхідно посилити контроль правильності визначення митної вартості. Проаналізувати зазначене рішення на предмет можливості застосування при поточному оформленні зазначеного товару. Код товару за УКТЗЕД Код країни походження. Опис товарів та торговельна марка. Вага нетто, кг. Додаткова одиниця виміру. Кількість в додаткових одиницях виміру. Митна вартість визначена митним органом, за одиницю. Номер рішення про коригування митної вартості. Дата рішення про коригування митної вартості. Метод визначення митної вартості. Умови поставки. Митна вартість розрахована декларантом. Митна вартість розрахована декларантом, за одиницю. Валюта.

8412 31 00 98 CN 1. Силові пневмоциліндри лінійної дії, багатоцільового призначення, модель: LT03B-50S22B-120B-6000шт.; SKQ-A-140-6600шт.; LT03B 50S15B-100A-3000шт.; LT03B-50D70C-180A-300шт.; LT03B-50S42B-100B-1000шт.; LT03B-50S42C-90A-1000шт.; LT03B-50S80C-140A(TSR factory)-2400шт. Використовуються для виробництва меблів. Виробник:ANHUI LAITE GAS SPRING CO.,LTD. Країна виробництва: CN. Торгівельна марка ANHUI. 206 3,77 UA807000/2023/000473/2 11.12.2023 3 FOB Shanghai 46444,79 2,2872 USD.

25.12.2023 до спецпідрозділу митниці (Управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД) був направлений запит № 1043 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товару № 1 за ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023.

Під час вивчення документів наданих позивачем, митницею було виявлено, що за іншою митною декларацією рівень митної вартості на подібний (аналогічний) товар становить - 3,77 дол. США за 1 кг, а подані до митного оформлення товару документи містять суттєві розбіжності та недоліки і не повною мірою підтверджують самостійно обчислену декларантом митну вартість товару.

На виконання ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ, виявлені митницею розбіжності у поданих до митного оформлення документів, зумовили початок процедури митних консультацій з приводу рівня митної вартості товару та позивачу було запропоновано 25.12.2023 подати до митного органу додаткові документи відповідно до ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023.

За результатом аналізу та зіставленням вказаних документів було встановлено наступне:

1. Задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше.

ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023 Товар № Заявлено МВ, дол. США/кг Мінімальний рівень МВ ЄАІС Держмитслужби, дол. США/кг Джерело - МД № 1 2,2234 3,77 МД № UA408020/2023/071914 від 27.11.2023 (товар № 13).

У результаті порівняння задекларованого за ціною угоди рівня митної вартості оцінюваних товарів з рівнем митної вартості подібних (аналогічних) товарів, які були оформлені у максимально найближчий термін, митницею було встановлено, що заявлений до митного оформлення товар позивача декларується за меншою вартістю, аніж наявний подібний товар в базі ЄАІС Держмитслужби.

Згідно з даними ЄАІС: товар № 13 - 3,77 дол.США/кг, задекларований рівень митної вартості - 2,2234 дол. США/кг, що підтверджується доданим до відзиву витягом з ЦБД ЄАІС Держмитслужби України із зазначенням рівня цін, номерів митних декларацій, умов поставки, країни походження та ін.

2. Невідповідність обраного ПАТ «Новий стиль» методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, зумовлена тим, що використані позивачем відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, що суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

3. Наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству.

4. До переліку документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначених ч. 3 ст. 53 МКУ входять каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Однак декларантом, на момент подання декларації до митного контролю та митного оформлення не було надано цінової інформації щодо вартості товару, зокрема каталогів.

Суд зазначає, що каталог - ілюстроване видання, що містить рекламну або довідкову інформацію про компанію, її товари та послуги. У каталозі послідовно подана інформація, розбита на рубрики. Наведено фотографії зі зразками продукції, яку рекламують, і коротка інформація про товар. Дані про товар можуть включати текстову описову інформацію, значення характеристик, зображення, відомості про класифікацію, мультимедійну інформацію, інформацію про ціни та інше залежно від призначення й носія.

У позовній заяві ПАТ «Новий стиль» вказує, що надав наявний у нього каталог виробника товарів з технічними характеристиками товару, цей документ був поданий разом з митною декларацією, під кодом « 9000» опис (графа 44 митної декларації). Однак, аналіз вищезазначеного документу під кодом « 9000» опис свідчить про те, що він не є каталогом, а є документом, що містить лише технічний опис, відсутні дані про товар, текстова описова інформація, значення характеристик, зображення, відомості про класифікацію, мультимедійну інформацію, інформацію про ціни та інше залежно від призначення й носія.

5. Наданий до митного оформлення прайс-лист від 28.10.2022 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо АТ «Новий Стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно з загальноприйнятою світовою практикою прейскурант (прайс лист) - це довідник цін (тарифів)на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців.

Документ під кодом « 3014» не містить терміну дії, крім того відсутні такі обов`язкові дані як: системи знижок виробника, умови платежу, термін поставки та інше. На вимогу митного органу Позивачем не надано додаткових документів щодо ціни товару.

Таким чином суд зазначає, що у митного органу, на момент прийняття рішення, були відсутні дані для визначення митної вартості за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

6. До митного контролю і митного оформлення декларантом надано митну декларацію країни відправлення від 12.10.2023 № 03627244 без перекладу на українську мову, офіційну мову митних союзів, членом яких є Україна, або іншу іноземну мову міжнародного спілкування відповідно до вимог статті 254 МКУ.

Суд зазначає, що згідно зі ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

В постанові Верховного Суду від 31.03.2020 року № 160/7049/19 (К/9901/6449/20) зазначено: положення ст. 254 МКУ регулюють правовідносини під час здійснення митного оформлення товарів, а також надають право декларантам надавати документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. При цьому, митні органи можуть вимагати переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. І у такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Суд зазначає, що дана вимога є імперативною, тобто чітко визначає дії декларанта під час подачі документів для митного оформлення і митного контролю і не допускає відхилень від вказаної поведінки.

Листом ДМСУ від 08.10.2010 № 11/2-10.16/11627-еп визначено, що експортна митна декларація на товари походженням з КНР можуть використовуватися митними органами України як додаткова інформація за умови верифікації таких декларацій та їх перекладів на державну мову Українським національним комітетом Міжнародної торгової палати на підставі Угоди про співробітництво між Всекитайським комітетом сприяння міжнародній торгівлі (ССІТ)/ Китайською Міжнародною Торговою Палатою (ССОІС) ТА Українським національним комітетом Міжнародної Торгової Палати від 29.12.2009.

Тобто, на підставі ч. 3 п. 7 ст. 53 МКУ, на письмову вимогу митного органу декларант зобов`язаний надати протягом десяти календарних днів додаткові документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме копію митної декларації країни відправлення.

Позивачем до суду надано переклад з китайської мови на українську мову митної експортної вантажної декларації Китайської Народної Республіки від 12.10.2023 № 03627244.

Аналізуючи вищезазначену декларацію слід зазначити, зокрема: - у графі «Номер коносаменту/транспортної накладної» йдеться посилання на документ за № COSU07, однак у наявності митного органу відсутній такий документ, а є коносамент від 17.10.2023 HWGDN2300246; - у графі Контрольно-пропускний пункт для вивозу за межі Китаю вказано порт Яншань, в той час коли у наданих документах до митного оформлення і контролю зазначено порт завантаження Шанхай; - кодований номер товару з митної експортної вантажної декларації містить суттєві розбіжності з кодом, зазначеним в ЕМД 23UA98U7 від 25.12.2023 - .

Таким чином суд дійшов висновку, що використані позивачем відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, що суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

7. Позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат за межами митної території України. Тобто, не включені всі складові до розрахунку митної вартості по транспортним послугам.

Специфікацією від 07.10.23 № 14 до Контракту від 15.08.2022 № 150822-LANT передбачені умови поставки FOB (Free on Board, або Франко борт) Шанхай. Китай. Даний термін згідно з Інкотермс 2000 та 2010 означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов крізь поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. Витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Згідно з ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України та витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту, іншого місця ввезення на митну територію України.

Частина 5 ст. 58 МКУ дає визначення словосполучення «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до розділу ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; - калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

В порядку, визначеному Методичними рекомендаціями № 476, посадовою особою митниці було здійснено перевірку документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, а також наявності розбіжностей у документах, наданих позивачем.

Статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

З огляду на вищевказані обставини, керуючись ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», експедиторська послуга - це робота, що пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Згідно з п. 4 ст. 306 Господарського кодексу України, транспортна експедиція є допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу.

Відповідно до Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65 (далі - Методичні рекомендації) собівартість перевезень (робіт, послуг) - це виражені в грошовій формі поточні витрати підприємства, безпосередньо пов`язані з підготовкою та здійсненням процесу перевезень вантажів і пасажирів, а також з виконанням робіт і послуг, що забезпечують перевезення.

У підпункті 8 пункту 29 Методичних рекомендацій зазначено, що до собівартості перевезень включаються також витрати, пов`язані з реалізацією перевезень (робіт, послуг), зокрема, оплата послуг транспортно-експедиторських, страхових та посередницьких організацій (включаючи комісійну винагороду).

У розумінні п. 6. ч. 2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Саме вимоги ч. 1 ст. 54 МКУ, як зазначалося вище, є визначальними для митного органу під час здійснення перевірки повноти включення сум транспортних витрат, понесених перевізниками за межами митної території України, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості.

У зв`язку із збройною агресією росії з початку 2022 суттєво змінились логістичні шляхи ввезення товарів на митну територію України. Значна кількість поставок товарів, кінцевим покупцем яких є українські суб`єкти господарювання, здійснюється із застосуванням комбінованих видів транспорту, через морські порти європейських країн з подальшим перевантаженням на автомобільні, залізничні види транспорту. При доставці товару істотно збільшується кількість отриманих послуг з доставки та відповідно збільшуються суми транспортних витрат, які повинні бути включеними до митної вартості товару при її розрахунку.

За результатом аналізу документів, поданих декларантом на підтвердження вартості транспортних витрат було встановлено таке.

8. На момент прийняття рішення про коригування митної вартості товарів у митного органу був відсутній договір щодо морського перевезення. Ані під час консультацій, ані в порядку ст. 55 МКУ такий договір позивачем надано не було.

Відповідно до коносаменту від 17.10.2023 HWGDN2300246 морське перевезення відбувалось перевізником SHANGHAI VAST INTERNATIONAL FREIGHT CO., LTD, однак договір з даним підприємством позивачем до митниці надано не було.

Крім того суд зазначає, що декларація країни відправлення від 12.10.2023 № 03627244 містить дані (№ контейнеру) з коносаменту складеного 17.10.2023, що свідчить про суттєві розбіжності, які суттєво впливають на правильність визначення митної вартості товарів.

9. У митного органу відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського фрахту, передбачений умовами коносаменту від 17.10.2023 HWGDN2300246.

Відсутність договору морського перевезення вантажу, а також не надання ПАТ «Новий стиль» банківських та платіжних документів, що підтверджують факт оплати морського фрахту унеможливлює митний орган здійснити перевірку достовірності декларування витрат на транспортування.

10. У митного органу відсутні банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати послуг про перевезення, що суперечить вимогам Наказу МФУ від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення».

11. Надані позивачем рахунки на оплату від 30.11.2023 № 7648 та від 12.12.2023 № 7824 та довідка про транспортні витрати від 12.12.2023 № CL-005542 надано від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬЛАЙН», яка безпосередньо не здійснювала перевезення згідно даних CMR.

12. На виконання Меморандуму про взаєморозуміння та співробітництво між ДП «Укрпромзовнішекспертиза» та Державною митною службою України надано лист від 24.07.2023 № 1154 з рівнем поточних цін на морські перевезення 20 та 40 футових контейнерів з Китаю, Туреччини, США та інших країн до основних європейських портів.

Таким чином, відповідно до даних, наведених в таблиці, рівень цін на ідентичне морське перевезення, включаючи навантаження та розвантаження на борт та з борту судна 40-ти футового контейнеру з Китаю (порт Shanghai) до Польщі (порт Гданськ) складає від 2115 дол.США до 3185 дол.США.

Отже, враховуючи навіть найнижчий рівень цін на ідентичне морське перевезення згідно з листом ДП «Укрпромзовнішекспертиза» від 24.07.2023 № 1154 вбачається суттєве заниження позивачем рівня ціни на таке перевезення: 2115 дол.США * 37,5525 курс валюти, зазначений в ЕМД = 79 423,54 грн. Тому суттєва різниця, щонайменше на 57 012 грн. за морське перевезення викликала у митного органу обґрунтований сумнів.

Вищевказані обставини мають розбіжності і суттєво впливають на правильність визначення рівня митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

13. Позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат: в наданому рахунку на оплату транспортних послуг від 30.11.2023 № 7648 відсутня інформація щодо вартості експедиторських витрат за межами митної території України, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

14. Всупереч нормам ст. 53 МКУ, позивачем не надано до митного органу договору на перевезення з перевізником, який зазначений у графі 16 і 23 CMR від 12.12.2023 № РО5542, а саме з ФОП ОСОБА_3 .

Необхідність подання цього договору обумовлена тим, що послуги з перевезення - це цивільні правовідносини, підставою виникнення яких є відповідний договір. Саме договором сторони визначають, зокрема, предмет правовідносин, порядок надання послуг, порядок здійснення розрахунків за надані послуги тощо.

Суд зазначає, що наявність договору (контракту) на перевезення обумовлене необхідністю для митного органу: - встановити суб`єктний склад даних правовідносин; - визначити належність виданої певним суб`єктом господарювання довідки про транспортні витрати до товарів, митне оформлення яких здійснюється; - визначити обсяг документів, які повинні подаватись до митного оформлення, а саме - якщо договором на перевезення передбачена передоплата, то надання банківського платіжного документа, який підтверджує оплату послуг, є обов`язковим.

Крім того, статтею 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» визначено, що підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Однак позивачем до митного органу під час оформлення зазначеної партії товару, ані в порядку консультації, ані у порядку ч. 8 ст. 55 МКУ договір про експедирування з перевізником вантажу не надавався. Умитному органі відсутня також Заявка, передбачена умовами договору на транспортно-експедиторське обслуговування від 15.04.2020 № 32565288.

Також суд зазначає, що у звіті експедитора «Про виконання доручення» від 26.12.2023 у пункті 1 вказано найменування послуг «Морське перевезення за межами території України Kaohsing (Тайвань) - Gdynia (Польща)», що суперечить товарно-транспортним документам, наданим позивачем до митного органу.

Враховуючи маршрут транспортування зазначеної партії товару, наявності операцій з навантаження/перевантаження за маршрутом транспортування, а також витрати, пов`язані зі зберіганням вантажу, можна дійти висновку, що саме ця вартість транспортування не включена у загальну вартість зазначеної партії товару по ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023 та для визначення дійсної митної вартості підлягають додаванню відповідно до ч.10 ст. 58 МКУ.

За таких обставин надані документи не підтверджують повного обсягу послуг щодо перевезення товару, його зберігання, та весь шлях слідування з Китаю до кордону України. Документи містять суттєві розбіжності. А це в свою чергу свідчить про відсутність механізму розрахунку таких послуг, що має істотне значення для розрахунку рівня митної вартості товару.

Таким чином суд зазначає, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих разом з ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023, було виявлено, що ці документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме, складової, передбаченої п. 5 ч. 10 ст. 58 МКУ - витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 55 МКУ була проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявною у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Виявлення розбіжностей стало підставою для початку процедури митних консультацій

Так, в повідомленні декларанту від 25.12.2023 Харківська митниця запропонувала надати позивачу додаткові документи по ЕМД № 23UA98U7 від 25.12.2023.

Відповідно до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 МКУ проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

У відповідь на повідомлення Харківської митниці, позивачем було надіслано лист від 25.12.2023 № 25/12/2023-1 на адресу митниці, в якому зазначалось прохання про прийняття рішення щодо визначення митної вартості товару згідно зі ст. 55 МКУ. Висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини будуть надані додатково. Однак позивачем дані висновки подані не були.

25.12.2023 відповідачем було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару № UA807000/2023/000680/2 від 25.12.2023 за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів).

При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі ЄАІС про товари, митне оформлення яких вже здійснено за рівнем митної вартості на товар № 1 - 3,77 дол. США за 1 кг товару.

Позивач, не погодився з прийнятим митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та скористалось своїм правом щодо випуску товарів у вільний обіг за ЕМД № 23UA61U7 від 25.12.2023, з наданням гарантій відповідно до розділу X МКУ.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 246 МКУ, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний контроль України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Статтею 248 МКУ встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною 2 ст. 264 МКУ встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені ч. 3 ст. 335 МКУ, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Відповідно до ст. 49 МКУ, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані положення МКУ кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року (далі - ГАТТ) про те, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на "дійсній вартості" імпортованого товару, вартості.

Згідно з Угодою про застосування ст. VII ГАТТ первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в ст. 1.

При цьому ст. 1 необхідно розглядати разом зі ст. 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Частиною 2 ст. VII ГАТТ визначено, що оцінка імпортованого товару повинна ґрунтуватися на "дійсній вартості" імпортованого товару, під якою слід розуміти ціну за якою такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умови повної конкуренції.

Згідно із статтею 51 МКУ, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МКУ.

За правилом п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МКУ з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 ст. 53 МКУ, а саме:

1. Декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених, у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2. Зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3. Рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4. Якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5. За наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6. Транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7. Ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8. Якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 15.08.2019 по справі № 826/19400/15 дійшов висновку, що вищенаведений перелік документів є обов`язковим для надання при митному оформленні товару.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями пп. 1- 3 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Таким чином, митниця зобов`язана здійснювати контроль за повнотою нарахування митних платежів та правильністю визначення бази митного оподаткування, зокрема, митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Стаття 17 Угоди передбачає, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митної оцінки.

З огляду на це, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості. Зазначене можливо здійснити, зокрема, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною у митного органу інформацією - рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено і інформація про які ретельно перевірялась.

Процедура контролю за правильністю визначення митної вартості товарів здійснюється відповідно до Угоди про застосування ст. VII ГАТТ, розділу III МКУ, Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 (далі - Методичних рекомендацій № 476), та поданих до митного оформлення документів.

За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до ст. 337 МКУ, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками. Форми та обсяги контролю, визначені в Переліку митних формальностей за результатами застосування СУР, виконуються посадовими особами митниці (митних постів) при проведенні митного контролю з урахуванням виду митної формальності та повідомлення до митної формальності, а також відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регулюють порядок проведення митного контролю та/або митного оформлення товарів, транспортних засобів.

Суд зазначає, що за змістом ст. 361 МКУ, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.

Суд наголошує, що спрацювання профілю ризику є підставою для детального опрацювання декларації та поданих до неї документів, оскільки система спрацьовує самостійно та автоматично, а уповноважена особа митниці зобов`язана дослідити надані декларантом документи, а використання цінової інформації є як наслідок, у зв`язку з виявленими недоліками.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 МКУ перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МКУ. На підставі п. 4 ст. 337 МКУ контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі із використанням інформаційних технологій), поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань митної справи.

Також, глава 52 МКУ (ст.ст. 361, 362, 363) тлумачить цілі застосування системи управління ризиками, її аналіз і об`єкти, діяльність митних органів з оцінки та управління ризиками. Автоматизована система управління ризиками застосовується митними органами і функціонує на центральному рівні та є складовою частиною єдиної автоматизованої інформаційної системи митних органів (далі - ЄАІС). ЄАІС є державною власністю. Держателем, адміністратором ЄАІС та володільцем інформації в ЄАІС є Держмитслужба. Це визначається Положенням про Єдину автоматизовану інформаційну систему митних органів, порядок і умови застосування її систем, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 19.05.2023 №263 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.07.2023 за №1132/40188). Основними завданнями ЄАІС є: забезпечення виконання митних формальностей, передбачених законодавством України з питань митної справи; автоматизація процедур митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України у тому числі митного контролю після завершення митного оформлення, визначення форм та обсягів митного контролю, механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, сприяння захисту прав інтелектуальної власності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, прийняття рішень митними органами.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.08.2019 (справа №826/19400/15) вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме: «...відповідач має право витребовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару, за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, оскільки відповідачем за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками було виявлено ризик можливого заниження митної вартості товару, що стало підставою здійснення перевірки правильності її визначення.»

Таким чином спрацювання ризиків АСАУР вже свідчить про наявність обґрунтованого сумніву та є підставою для витребування додаткових документів.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ декларант, або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МКУ додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

За змістом п. 2.2 розділу 2 Методичних рекомендацій № 476 робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, серед іншого, шляхом: - перевірки повноти інформації, що міститься у документах, які подаються до митного оформлення; - перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларується, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; - ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; - перевірки документів, що місять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; - перевірки документів, що містять відомості про страхування; - перевірки включення/не включення складових митної вартості; - перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість; - вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; - порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; - перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до ст. 53 МКУ; - порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор".

При цьому, згідно гл. 5 Методичних рекомендацій № 476, спеціалізовані програмно інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України та інформація, отримана з мережі Інтернет можуть використовуватися як джерела інформації під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків.

Щодо правового обґрунтування цінової бази ЄАІС суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 31 МКУ, митна справа здійснюється з використанням інформаційних технологій, у тому числі заснованих на системах, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, і засобів їх забезпечення, що функціонують на національному та/або міжнародному рівні.

Частиною 3 вищеназваної статті зазначено, що у митній справі можуть застосовуватися системи, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, і засоби їх забезпечення, розроблені, виготовлені або придбані митними органами.

Згідно з ч. 5 цієї ж статті МКУ, можливість використання для здійснення митної справи систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, і засобів їх забезпечення, а також порядок і умови їх застосування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У постановах Верховного Суду в справах № 520/3421/19 та № 520/4787/19 «Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність у ЄАІС ДФС інформації про митну вартість подібних товарів може бути підставою для витребування у декларанта додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості».

На підставі п. 7 ч. 3 ст. 53 МКУ, якщо документи, які декларант надав до митного контролю та митного оформлення містять розбіжності, або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант, на вимогу митного органу, надає додаткові документи, це і стосується копії митної декларації країни відправлення.

Згідно з ч. 4 ст. 58 МКУ митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 цієї статті.

Згідно з вимогами статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність:

1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві;

4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів.

На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: причини зменшення фактурної вартості товару

- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

- виписку з бухгалтерської документації (Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо);

- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

- каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ);

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476.

В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР «Інспектор2006» пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Суд зазначає, що на підставі п.п. 2.2, 2.11, 2.12 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій № 689, за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування, та перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом до митного контролю та митного оформлення, сумніви митного органу щодо правильності заявленої суми витрат на транспортування оцінюваних товарів не було спростовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МКУ за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 МКУ.

Згідно з ч.1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 МКУ виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 ст. 54 МКУ встановлено, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів:

- у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2- 4 ст. 53 МКУ;

- відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ);

- невідповідності обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, умовам наведеним у главі 9 МКУ (п. 3 ч. 6 ст. 54 МКУ).

Відповідно до ст. 58 МКУ (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) розрахунки згідно з цією статтею робляться на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (ч. 9 ст. 58 МКУ); використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МКУ).

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постановах: від 12.03.2019 по справі № 826/2313/16 (адміністративне провадження № К/9901/13557/18); від 02.04.2019 по справі № 826/14258/15 (адміністративне провадження № К/9901/23135/18); від 02.04.2019, по справі № 815/4150/14 (адміністративне провадження № К/9901/3483/18), суть яких зводиться до того, що «Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу».

У силу правового висновку Верховного Суду від 17.01.2022р. у справі №520/2000/19: 1) обов`язок довести задекларовану митну вартість товару лежить на декларанті; 2) декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України; 3) контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає контролюючому органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару; 4) сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено; 5) повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 Митного кодексу України документів; 6) ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації (постанова Верховного Суду від 27.03.2020р. у справі №540/2605/18, постанова Верховного Суду від 06.05.2020р. у справі №140/1713/19).

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що оскаржувані позивачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA 807000/2023/000680/2 від 25.12.2023р. є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61020) до Харківської митниці (вул. Короленка, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005) про скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.