Справа № 500/2971/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2971/24

30 липня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі - відповідач, ГУНП в Тернопільській області), в якому просить:

визнати дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 , до стажу служби в поліції наявну на момент прийняття на службу у Національну поліцію України вислугу років в Державній кримінально-виконавчій службі України, яка у календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців та 07 днів, в пільговому - 08 років 10 місяців та 21 день, протиправними,

зобов`язати Головне управління Національної поліції у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 , до стажу служби в поліції, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років у Державній кримінально-виконавчій службі України, яка у календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців та 07 днів, в пільговому - 08 років 10 місяців та 21 день,

зобов`язати Головне управління Національної поліції у Тернопільській області провести перерахунок і виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 із врахуванням стажу в Державній кримінально-виконавчій службі України, починаючи дати прийняття на службу до Національної поліції України - 09.03.2017.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач прийнятий на службу в Національну поліцію України з 09.03.2017. До початку несення служби в поліції, а саме з 12.01.2010 по 13.09.2016 позивач проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України. 08.04.2024 позивач звернувся із рапортом до ГУНП в Тернопільській області із проханням зарахувати наявний на момент прийняття на службу до Національної поліції України стаж на посадах начальницького і рядового складу в Державній кримінально-виконавчій службі України а саме період з 12.01.2010 по 13.09.2016, який у календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців та 07 днів, в пільговому - 08 років 10 місяців та 21 день.

Відповідач у відповідь надіслав лист від 17.04.2024 №564132/09-2024 про відмову у такому зарахуванні з посиланням на те, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", Державної кримінально-виконавчої служби України у зазначеному переліку немає.

Позивач вважає, що йому безпідставно не зараховано вислугу років у Державній пенітенціарній службі України до стажу служби в поліції з посиланням на статтю 78 Закону №580-VIII, частину п`яту статті 23 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу в Україні" від 26.06.2005 №2713-ІV (далі - Закон №2713-ІV), з яких вбачається, що законодавець поширив дію даних норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

За вказаних обставин, позивач вважає протиправною відмову здійснити перерахунок грошового забезпечення, у зв`язку з чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 15.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог вказаної ухвали, ГУНП в Тернопільській області подано до суду відзив. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію" і вказує, що перелік, який визначає зарахування до стажу служби в поліції, є вичерпним. Державної пенітенціарної служби України у зазначеному переліку немає, тому підстав для зарахування стажу в даній службі до стажу служби в поліції для встановлення позивачу надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки також не має. Відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді у відпустці, в порядку черговості.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 12.01.2010 по 13.09.2016 проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України, що підтверджується записами №12 та №13 трудової книжки серії НОМЕР_1 та витягами з наказів: "По особовому складу" №4о/с від 12.01.2010, "По особовому складу" №48 о/с від 06.08.2012 та "Про особовий склад" №53/ОС-16 від 13.09.2016.

На підставі витягу з наказу Управління державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області "Про особовий склад" від 13.09.2016 №53/ОС-16 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з посади інспектора Збаразького районного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Тернопільській області (за власним бажанням).

У наказі зазначено, що вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців та 07 днів, в пільговому - 08 років 10 місяців та 21 день.

З 09.03.2017 по теперішній час старший ОСОБА_1 проходить службу на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Лановецького відділення поліції Кременецького відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області.

08.04.2024 позивач звернувся із рапортом до ГУНП в Тернопільській області із проханням зарахувати наявний на момент прийняття на службу до Національної поліції України стаж на посадах начальницького і рядового складу в Державній кримінально-виконавчій службі України а саме період з 12.01.2010 по 13.09.2016, який у календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців та 07 днів, в пільговому - 08 років 10 місяців та 21 день.

У рапорті позивач також просив провести відповідний перерахунок грошового забезпечення із врахуванням такого стажу (який у календарному обчисленні становить 07 років 07 місяців та 07 днів), що дає право на встановлення йому, як поліцейському, відповідної надбавки та додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідач у відповідь надіслав лист від 17.04.2024 №564132/09-2024 про відмову у такому зарахуванні з посиланням на те, що до вислуги років для виплати поліцейським надбавки та надання додаткової оплачуваної відпустки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону України "Про Національну поліцію", Державної кримінально-виконавчої служби України у зазначеному переліку немає. Таким чином, відповідач вважає, що відсутні підстави для зарахування ОСОБА_1 стажу служби в Державній кримінально-виконавчій службі України до стажу служби в поліції для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки на теперішній час не має.

Не погоджуючись з такою відмовою суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Спеціальним законом, який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, є Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII.

Відповідно до статті 13 цього Закону у складі поліції функціонують, зокрема, поліція охорони.

Частинами першою-другою статті 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з частиною першою статті 78 Закону №580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частина друга статті 78 Закону №580-VIII визначає, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Як визначено частиною третьою статті 78 Закону №580-VIII під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується, зокрема, служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Як визначено частиною третьою статті 78 Закону №580-VIII, під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.

Спірні правовідносини між сторонами склались щодо незарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачеві надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки.

Судом встановлено, що позивач до служби в Національній поліції проходив службу в органах Державної кримінально-виконавчої служби України з 12.01.2010 по 13.09.2016.

01.01.2004 набрав чинності Кримінально-виконавчий кодекс України, пунктом 5 Прикінцеві положення якого було установлено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV (далі - Закон №2713-IV).

Відповідно до частини першої статті 6 цього Закону Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Як установлено частиною першою статті 14 Закону №2713-IV, до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України.

За приписами частини другої статті 14 названого Закону служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

За змістом частини четвертої статті 14 Закону №2713-IV громадяни України, які вперше зараховуються на посади рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби та у відповідних випадках пройшли встановлений строк випробування, складають присягу.

Також відповідно до частин шостої, сьомої статті 14 цього Закону особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюються такі спеціальні звання: 1) рядовий склад: рядовий внутрішньої служби; 2) молодший начальницький склад: молодший сержант внутрішньої служби; сержант внутрішньої служби; старший сержант внутрішньої служби; старшина внутрішньої служби; прапорщик внутрішньої служби; старший прапорщик внутрішньої служби; 3) середній начальницький склад: молодший лейтенант внутрішньої служби; лейтенант внутрішньої служби; старший лейтенант внутрішньої служби; капітан внутрішньої служби; 4) старший начальницький склад: майор внутрішньої служби; підполковник внутрішньої служби; полковник внутрішньої служби; 5) вищий начальницький склад: генерал-майор внутрішньої служби; генерал-лейтенант внутрішньої служби; генерал-полковник внутрішньої служби. Присвоєння і позбавлення спеціальних звань, а також пониження і поновлення у спеціальному званні здійснюються в установленому порядку.

Частина п`ята статті 23 Закону №2713-IV передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У попередніх редакціях частини п`ятої статті 23 цього Закону (до змін від 10.11.2015 та від 06.12.2016) було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-IV. Згідно з преамбулою Статуту його дія поширюється і на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Верховний Суд у постанові від 20.10.2022 у справі №160/11127/20 (стосувалася зарахування позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.05.2010 по 03.07.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі) дійшов правового висновку, що на працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України "Про державну службу"), під час проходження ними служби в період, що досліджується (13.05.2010 по 03.07.2017), розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України "Про міліцію" та відповідні норми Закону України "Про Національну поліцію", Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України. Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Цей висновок підтриманий Верховним Судом у постанові від 01.08.2023 у справі №240/30024/21, в якій касаційний суд зазначив, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснювалась вона в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а тому має такий же правовий статус і повинна в силу пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII зараховуватися до стажу служби в поліції.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому наведені правові висновки касаційного суду підлягають до врахування судом у цій справі у подібних правовідносинах.

З огляду на наведене на позивача під час проходження служби в період з 12.01.2010 по 13.09.2016 в органах Державної кримінально-виконавчої служби України розповсюджувалася дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України (пізніше - поліції) та він мав такий же правовий статус, як особи начальницького і рядового складу в органах внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції.

Відтак, відповідачем безпідставно не зараховано стаж служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_1 до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки. У цілях встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки стаж служби зараховується календарно.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період служби у Державної кримінально-виконавчої служби України з 12.01.2010 по 13.09.2016 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати позивачу цей період до стажу служби в поліції і здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення із застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 03.09.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Тернопільській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу служби в поліції період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 12.01.2010 по 13.09.2016.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції службу в Державній кримінально-виконавчій службі України з 12.01.2010 по 13.09.2016 та здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення із застосуванням відповідного розміру надбавки за стаж служби з 09.03.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено і підписано 30 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.