Справа № 160/11521/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
03 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що полягала у не зарахуванні до мого пільгового стажу роботи за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди роботи з 11.11.1996 р. по 31.01.2000 р., з 20.10.1999 р. по 24.12.2001 р., з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р.. та з 29.12.2011р. по 25.11.2012 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, зарахувати до мого стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періоди моєї роботи з 11.11.1996р. по 31.01.2000 р., з 20.10.1999 р. по 24.12.2001 р., з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. та з 25.12.2011 р. по 25.11.2012 р. в Публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» та перерахувати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію за невраховуванні періоди роботи (з 11.11.1996р. по 31.01.2000 р., 20.10.1999 р. по 24.12.2001 р., з 25.12.2006 р. по 28.12.2006 р. та з 29.12.2011р. по 25.11.2012р.) за Списком № 1, починаючи з 29.01.2023 р.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що йому з 05 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до положень статті 114 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального відділення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про розрахунок пільгового стажу за Списком №1, який враховано при призначення пільгової пенсії.
- з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, з 30.12.2011 по 25.12.2012 та періоди відволікань від основної роботи за Списком №1, зазначені в довідках;
- з 11.11.1996 по 31.01.2000 відповідно довідки від 18.08.2021 №143-1737 на посаді помічника (змінного) майстра, так як зазначена посада не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 «Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах».
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 11.11.1996 року по 31.01.2000 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.11.2012 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат», у зв`язку з чим позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
08 травня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.
09 травня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.
Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач відзиву на позовну заяву не надав, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.
Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 06 серпня 1990 року, ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність:
Запис №11 - на підставі розпорядження №558 від 11 вересня 1995 року, прийнятий в Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Є.Дзержинського в конвеєрний цех на посаду машиніста дистрибутора 6 розряду;
Запис №12 - на підставі розпорядження по цеху №15 від 06 січня 1996 року присвоєний в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського в конвеєрному цеху на посаді машиніста дистрибутора 7 розряду;
Запис №13 - на підставі наказу №1325к від 11 листопада 1996 року призначений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду помічника змінного майстра виробництва конвертерного відділення;
Запис №15 - на підставі наказу №86к від 24 січня 2000 року переведений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду змінного майстра виробництва конвертерного відділення;
Запис №16 - на підставі розпорядження №1361к від 04 жовтня 2002 року переведений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду плавильника розкислювачів 4 розряду;
Запис №17 - на підставі розпорядження №259 від 01 лютого 2003 року переведений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду машиніста дистрибутора 7 розряду;
Запис №18 - на підставі постанови №992 від 29.12.2006 року робоче місце атестовано;
Запис №19 - на підставі наказу №479 від 23 травня 2011 року ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" перейменовано на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського";
Запис №20 - на підставі постанови №658 від 26 грудня 2012 року робоче місце атестовано по Списку №1.
Вказаний стаж підтверджується уточнюючими довідками від 18.08.2021 №143-1734, №143-1735, №143-1736, №143-1738, №143-1739, №143-1740, №143-1741, №143-1742, від 23.08.2023 №023-1131, виданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» та від 17.08.2023 №143-624, виданих ПАТ «Камет-Сталь».
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до положень статті 114 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
29 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального відділення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про розрахунок пільгового стажу за Списком №1, який враховано при призначенні пільгової пенсії.
«За матеріалами електронної пенсійної справи, з 05.08.2021 року Вам призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону №1058.
Розмір пенсії обчислено виходячи з загального стажу зарахованого по 30.09.2023 та складає 56 років 3 місяці 11 днів, у тому числі робота за Списком №1 - 22 роки.
За довідками від 18.08.2021 №143-1734, №143-1735, №143-1736, №143-1738, №143-1739, №143-1740, №143-1741, №143-1742, від 23.08.2023 №023-1131, виданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» та від 17.08.2023 №143-624, виданих ПАТ «Камет-Сталь» встановлено, що робочі місця були атестовані згідно із наказами від 20.10.1994 №813, від 25.12.2001 №1269, від 29.12.2006 №992, від 26.12.2012 №658, від 26.12.2017 №24, від 03.08.2021 №ЗМВ, від 26.12.2022 №22.
Оскільки, за вищезазначений період має місце не підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами чергової атестації, до пільгового стажу зараховується період роботи з дати проведення попередньої атестації до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення чергової атестації, якою відповідне право не підтверджено.
Отже, з урахуванням вищезазначеного до пільгового стажу за Списком №1 не враховано періоди роботи:
- з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, з 30.12.2011 по 25.12.2012 та періоди відволікань від основної роботи за Списком №1, зазначені в довідках;
- з 11.11.1996 по 31.01.2000 відповідно довідки від 18.08.2021 року №143-1737 на посаді помічника (змінного) майстра, так як зазначена посада не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 «Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах».
ОСОБА_1 вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування до його пільгового стажу роботи за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, періодів роботи з 11.11.1996 року по 31.01.2000 року, з 20.10.1999 року по 24.12.2001 року, з 25.12.2006 року по 28.12.2006 року та з 29.12.2011 року по 25.11.2012 року в публічному акціонерному товаристві «Дніпровський металургійний комбінат» , у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах та відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку - чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 серпня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до положень статті 114 Закону України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).
Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди та наявні дані про його посаду та зазначені реквізити документів, на підставі яких такі відомості внесені, тому суд зазначає, що в даному випадку неврахування відповідачем спірних періодів до пільгового стажу ОСОБА_1 є необґрунтованим.
Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.
Згідно пункту 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).
Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).
Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).
Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10.
Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".
Відповідності до п.2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.
Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
При цьому, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.
Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.
Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.
- з 20.10.1999 по 24.12.2001, з 25.12.2006 по 28.12.2006, з 30.12.2011 по 25.12.2012 та періоди відволікань від основної роботи за Списком №1, зазначені в довідках;
- з 11.11.1996 по 31.01.2000 відповідно довідки від 18.08.2021 №143-1737 на посаді помічника (змінного) майстра, так як зазначена посада не передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 «Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах».
Судом, дослідивши матеріали справи, встановлено, що відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 06 серпня 1990 року, ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність:
Запис №11 - на підставі розпорядження №558 від 11 вересня 1995 року, прийнятий в Дніпровський металургійний комбінат імені Ф.Є.Дзержинського в конвеєрний цех на посаду машиніста дистрибутора 6 розряду;
Запис №12 - на підставі розпорядження по цеху №15 від 06 січня 1996 року присвоєний в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського в конвеєрному цеху на посаді машиніста дистрибутора 7 розряду;
Запис №13 - на підставі наказу №1325к від 11 листопада 1996 року призначений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду помічника змінного майстра виробництва конвертерного відділення;
Запис №15 - на підставі наказу №86к від 24 січня 2000 року переведений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду змінного майстра виробництва конвертерного відділення;
Запис №16 - на підставі розпорядження №1361к від 04 жовтня 2002 року переведений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду плавильника розкислювачів 4 розряду;
Запис №17 - на підставі розпорядження №259 від 01 лютого 2003 року переведений в Дніпровському металургійному комбінаті імені Ф.Є.Дзержинського на посаду машиніста дистрибутора 7 розряду;
Запис №18 - на підставі постанови №992 від 29.12.2006 року робоче місце атестовано;
Запис №19 - на підставі наказу №479 від 23 травня 2011 року ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського" перейменовано на ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського";
Запис №20 - на підставі постанови №658 від 26 грудня 2012 року робоче місце атестовано по Списку №1.
Вказаний стаж підтверджується уточнюючими довідками від 18.08.2021 №143-1734, №143-1735, №143-1736, №143-1738, №143-1739, №143-1740, №143-1741, №143-1742, від 23.08.2023 №023-1131, виданих ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Ф.Е.Дзержинського» та від 17.08.2023 №143-624, виданих ПАТ «Камет-Сталь».
Суд також бере до уваги уточнення відповідача, однак, у зв`язку з тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, суд приходить до висновку, що неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи з пільгового стажу позивача, тому спірні періоди роботи позивача зараховуються до стажу роботи за Списком №1 на підставі постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник