Справа № 343/1209/24
Суддя: Лицур І. М.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/1209/24
Провадження №: 2-а/343/21/24
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року м.Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Лицура І.М.,

секретаря судового засідання Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Калуського району Івано-Франківської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження у справі закрити. Свої вимоги мотивував тим, що 27 травня 2024 року працівником відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2248681, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 27.05.2024 року в м.Калуш по вул. Дзвонарській Івано-Франківської області він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», будучи позбавленим права керування транспортними засобами згідно постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 року, чим порушив вимоги п.п. 2.1 (а), 8.4 (в) ПДР України. Вважає, що постанова серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки прийнята всупереч вимогам чинного законодавства та в порушення принципів адміністративної відповідальності, без забезпечення права на захист, без належного встановлення та підтвердження вини, без належного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно п. 2.1 (а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, але така вимога ПДР не є у взаємозв`язку з ч. 4 ст. 126 КУпАП, оскільки відповідальність за вказаною статтею настає за умови керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. Відсутність посвідчення водія не дає підстав для складання адміністративних матеріалів за ст. 126 КУпАП. Більш того, в оскаржуваній постанові працівник поліції посилається на рішення Рожнятівського районного суду від 18.04.2024 року, однак такого рішення відносно нього не існує. Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 26) ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 23-25), в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , зазначивши, що з матеріалів про адміністративне правопорушення встановлено, що 27.05.2024 року під час виконання службових обов`язків інспектором СРПП відділення поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області було виявлено автомобіль марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стало відомо, ОСОБА_1 , який рухаючись автодорогою в м.Калуш по вул. Дзвонарській Івано-Франківської області порушив вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена». В подальшому виявилося, що ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, будучи позбавленим права керування таким транспортним засобом на строк 1 рік згідно постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 року, що набрала законної сили 28.05.2024 року (справа № 350/587/24), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. Встановивши факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, поліцейським було роз`яснено йому права, передбачені ст. 63 Конституції України і ст.ст. 268,289 КУпАП, та винесено постанову cepії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. Постанову після її складення було оголошено позивачу, від отримання копії якої останній відмовився. Щодо процедури складання протоколу, то відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, без складання відповідного протоколу. Крім того, поліцейський, як посадова особа органу Національної поліції, правомірно здійснив перевірку наявності посвідчення водія та встановив факт керування ОСОБА_1 автомобілем без права керування таким транспортним засобом, тому в межах своїх повноважень та з дотриманням процедури виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення cepії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року.

В судове засідання позивач та його представник згідно ордера на надання правничої (правової) допомоги серії ВС № 1272863 від 10.06.2024 року (а.с. 19) адвокат Сорока О.Є. не з`явилися, від останнього на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, в якій вказано, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі та просять позов задоволити (а.с. 34).

Представник Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області в судове засідання також не з`явився та про причини неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з датою вручення 10.06.2024 року (а.с. 14).

Дослідивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так, ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 вищевказаного Кодексу, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 вказаного вище Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Це означає, що повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Відповідно до п. 13 ПДР, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За змістом п. 2.1 (а) вказаних Правил, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частина 4 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283,284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 291 КУпАП, постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно зі ст. 294 КУпАП, постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Частиною 2 ст. 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року, винесеної поліцейським Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_3 (а.с. 10), ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400,00 грн. Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 27.05.2024 року о 11:28:16 год. в м.Калуш по вул. Дзвонарській Івано-Франківської області, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 «Зупинка заборонена», та будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 1 рік згідно постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 року, керував вказаним транспортним засобом, чим порушив вимоги п.п. 2.1 (а), 8.4 (в) ПДР України та ч. 10 п. 15 Закону України «Про дорожній рух». Від отримання копії постанови ОСОБА_1 відмовився.

З постанови Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 року в справі № 350/587/24, долученої відповідачем до відзиву на позов (а.с. 28-29), вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 28.05.2024 року захиснику ОСОБА_1 адвокату Івашківу В.М. відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Рожнятівського районного суду від 18.04.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 та повернуто апеляційну скаргу захиснику з усіма доданими до неї документами (а.с. 30).

Тобто, на час винесення оскаржуваної постанови серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року, постанова суду Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в справі № 350/587/24 від 18.04.2024 року не набрала законної сили. Дане рішення суду вступило в законну силу 28.05.2024 року, про що сам представник відповідача вказує у відзиві на позов (а.с. 22).

За таких обставин, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки на час винесення оскаржуваної постанови (27.05.2024 року), постанова Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 18.04.2024 року, якою ОСОБА_1 позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, ще не набрала законної сили і відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП позивач не був особою, позбавленою права керування транспортним засобом, тому винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення було незаконним.

Враховуючи наведене, постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії, ЕНА № 2248681від 27.05.2024 року слід скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, так як згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, ст. 62 Конституції України, ст.ст. 7,9,126,245,247,251,252, 280,283,284,317-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керуючись ст.ст. 77,139,241-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2248681 від 27.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції України в Івано-Франківській області, що знаходиться за адресою: 76018, м.Івано-Франківськ вул. Академіка Сахарова, 15, .

Суддя: