Справа № 160/9029/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2024 рокуСправа №160/9029/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
08.04.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки під час обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 та за наслідком звернення до них позивача.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки з дня її призначення, а саме з 08.05.2023 та передати її пенсійну справу за місцем реєстрації проживання позивача, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачу з 2008 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач зазначає, що 08.05.2023 року, після досягнення 60-річного віку, звернулася для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування». Позивач наголошує, що даний вид пенсії їй призначено вперше, а отже відповідач мав застосувати показники середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020-2022 роки, під час призначення позивачу даної пенсії. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
15.04.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
15.05.2024 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в у Вінницькій області (відповідач-1) надійшов відзив на позовну заяву.
В обгрунтування відзиву відповідач-1 зазначив, що у 2008 році позивачу призначена пенсія за вислугу років згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обчислену відповідно до положень даного Закону. В листопаді 2008 року виплата пенсії позивачу припинена, у зв`язку з працевлаштуванням позивача на роботу, яке дає право на пенсію за вислугу років. У зв`язку з досягненням пенсійного віку, визначеного Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачем було подано заяву від 08.05.2023 про перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Відповідачем-2 зазначено, що розгляд даної заява здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду даного звернення позивача було переведено на пенсію за віком. Також відповідач-1 наголошує, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. З огляду на наведене, відповідач-1 зазначив, що підстав для призначення позивачу пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року призначення такої пенсії відсутні. На підставі зазначеного відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З 14.10.2008 ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
08.05.2023 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом з матеріалів пенсійної справи позивача, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області застосовано показники середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015 та 2016 роки.
Вказані підстави слугували для звернення до суду з даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.2 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:
Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;
Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;
Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+ КзЗ+ ... +
К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Тобто, за загальним правилом передбаченим частиною 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при обчисленні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховується, серед іншого середня заробітна плата (дохід) в
Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Згідно з ч.З ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Як встановлено судом, позивачу з 14.10.2008 року було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а 08.05.2023 року позивачу призначену пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач за призначенням пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернувся 08.05.2023 року.
Крім цього також суд звертає увагу, що статтею 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Отже, в даному випадку мало місце саме призначення пенсії за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вперше, а не переведення з одного виду пенсії на інший, як стверджує відповідач.
З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що в даному випадку відповідач-1 на час призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мав застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 10.07.2018 року у справі №520/6808/17 та від 09.06.2021 року у справі №367/1276/17)
З огляду на вищевикладене суд доходить висновку, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо незастосування показників середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020, 2021, 2022 роки, при призначенні позивачу пенсії за віком 08.05.2023 року.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.І ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до двох відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Позивачем другу позовну вимогу сформовано із двох частин, а саме: 1) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки з дня її призначення, а саме з 08.05.2023 та 2) передати її пенсійну справу за місцем реєстрації проживання позивача, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Однак виходячи з аналізу положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позовна вимога ОСОБА_1 щодо передачі пенсійної справи за місцем реєстрації проживання позивача є передчасною, адже обовязок відповідача по справі про передачу такої справи виникне після виконання рішення суду щодо проведення перерахунку та виплати пенсії за віком ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком розглядалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області.
З урахуванням цього, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч.З ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір у розмірі 484,48 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незастосування показників середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020, 2021, 2022 роки, при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком 08.05.2023 року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком з 08.05.2023 року відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показників середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2020, 2021, 2022 роки.
У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 17.06.2024.

Суддя О.В. Царікова