Справа № 320/22597/23
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 липня 2024 року № 320/22597/23

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 нарахованої згідно з постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2023 №168 індексації його пенсії, що відбулося у результаті неправомірного застосування Відповідачем обмеження розміру виплати нарахованої ОСОБА_1 з 01.03.2022 пенсії ї максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві згідно з рішеннями Конституційного суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 20.12.2016, №7-рп/2016, Другого Сенату Конституційного суду України від 12.10.2022 №7-p(II)2022 а також рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.09.2020 по справі №640/4681/20 та від 27.07.2021 по справі №640/8268/21, що прийняті за позовами ОСОБА_1 і набрали чинності, та на підставі ч.4 ст.78 КАС України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром із розрахунку 80 відсотків грошового забезпечення за вислугу років (30 років). Відповідно здійснити ОСОБА_1 виплату нарахованих з 01.03.2022, але недоплачених з 01.03.2023 сум пенсії, з урахуванням індексації його пенсії згідно з постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2023 №168.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

На виконання рішення у справі №320/22597/23, Київським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 17.01.2024 в частині зобо`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві згідно з рішеннями Конституційного суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008, від 20.12.2016, №7-рп/2016, Другого Сенату Конституційного суду України від 12.10.2022 №7-p(II)2022 а також рішеннями Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.09.2020 по справі №640/4681/20 та від 27.07.2021 по справі №640/8268/21, що прийняті за позовами ОСОБА_1 і набрали чинності, та на підставі ч.4 ст.78 КАС України провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром із розрахунку 80 відсотків грошового забезпечення за вислугу років (30 років). Відповідно здійснити ОСОБА_1 виплату нарахованих з 01.03.2022, але недоплачених з 01.03.2023 сум пенсії, з урахуванням індексації його пенсії згідно з постановою Кабінету міністрів України від 24.02.2023 №168.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 внесено виправлення до рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 в адміністративній справі №320/22597/23, а саме, в другому абзаці резолютивної частини вказати: " ОСОБА_1 " замість: " ОСОБА_1 ".

До суду від позивача надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених відповідачем на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 у справі №320/22597/23, в якій заявник просить:

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність, вчинені ГУ ПФУ на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі №320/22597/23, що призвело до зменшення з 35 152,63 грн до 34 119,20 грн основного розміру пенсії ОСОБА_1 у ході проведення її перерахунку та до обмеження розміру виплати пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві внести зміни у проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 та з урахуванням даної заяви. А також згідно з внесеними змінами у перерахунок провести виплату недоплачених ОСОБА_1 з 01.03.2023 сум пенсії.

В обґрунтування поданої до суду заяви позивач зазначив, що виконуючи рішення суду відповідачем застосовано не коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови КМУ №168 без будь якого обмеження розміру збільшення у результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, а обмежено її максимальним (граничним) розміром 1500 грн.

Частиною п`ятою статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Враховуючи положення частини п`ятої статті 383 КАС України, розгляд заяви здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку поданій позивачем заяві, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За приписами статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Таким чином, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства, дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

У даному випадку позивач звернувся до суду із вимогами в порядку статті 383 КАС України, обґрунтовуючи їх неналежним виконанням рішення суду у даній справі.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що при встановленні неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій, важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності та/або дії, її фактичні підстави, а також шкідливість/протиправність для прав та інтересів заінтересованої особи.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що виконавчий лист у справі №320/22597/23 був виданий судом 17.01.2024, а із заявою в порядку статті 383 КАС України позивач звернувся до суду 18.01.2024. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази пред`явлення виконавчого листа до виконання та, відповідно, докази вчинення виконавчих дій, спрямованих на виконання рішення суду.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв`язку із вказаним, суд наголошує, що позивачем не надано суду доказів примусового виконання рішення суду, а також що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення.

Відтак, звернення позивача із заявою в порядку статті 383 КАС України до суду є передчасним, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Верховний Суд у постанові від 21.03.2019 у справі № 805/1458/17-а виклав правову позицію, відповідно до якої звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 цього Кодексу є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі за його позовом, у зв`язку із її передчасністю.

Керуючись статтями 248, 256, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду у справі №320/22597/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 КАС України з моменту її підписання суддею (суддями). Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.293-297 КАС України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Перепелиця А.М.