Справа № 620/18353/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила суд:

визнати протиправним та скасувати рішення № 34 від 19.10.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову позивачу у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 5 років;

зобов`язати відповідачів зарахувати позивачу період роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 10.10.1988 по 27.12.1989 та призначити пільгову пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 5 років з дня досягнення позивачем пенсійного віку - з 26.05.2023.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку на 5 років, оскільки відноситься до потерпілих від Чорнобильської катастрофи категорії 4 та набула статусу громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю не менше встановленого терміну станом на 01 січня 1993 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 34 від 19.10.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 5 років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи у зоні посиленого радіоекологічного контролю з 10.10.1988 по 27.12.1989, та призначити пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зниженням пенсійного віку на 5 років, з 12.10.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу відповідача до розгляду в порядку письмового провадження на 26.06.2024.

Розгляд апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 26.06.2024 не здійснювався, у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.07.24.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, посвідченням серії НОМЕР_1 від 05.05.1993 (категорія 4) підтверджується, що позивач є громадянином, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (а. с. 11).

Відповідно до довідки від 17.07.2023 № 1518, ОСОБА_1 з 28.12.1989 по 07.10.2003, з 26.07.2006 по 31.12.2014 постійно проживала в м. Корюківка, Чернігівської області, яке згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 № 17-Р відносилось до зони посиленого радіоекологічного контролю четвертої категорії (а. с. 12).

Досягнувши віку 55 років, 12.10.2023 позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про призначення пенсії за віком, згідно статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зниженням пенсійного віку на 5 років, додавши ряд документів.

Рішенням № 34 від 19.10.2023, за принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», мотивуючи відмову таким. Документами підтверджено період проживання станом на 01.01.1993 - 3 роки 11 місяців 12 днів. Період роботи у зоні радіологічного контролю з 10.10.1988 по 27.12.1989 згідно довідки № 51 від 18.07.2023, потребує уточнення, оскільки не підтверджено місце проживання в період декретної відпустки. У довідці про проживання у зоні радіологічного контролю № 1518 від 17.07.2023, підтверджено проживання з 28.12.1989. Право на призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону № 796 - відсутнє (а. с. 13).

Незгода позивача із відмовою у призначенні пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що доказів зміни місця проживання матеріали справи не містять, а паспорт позивача підтверджує факт його реєстрації місця проживання у місті Корюківка. Наявні у матеріалах справи докази свідчать, що позивач станом на 1 січня 1993 року прожив у зоні посиленого радіологічного контролю проміжок часу, необхідний для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбачене положеннями статті 55 Закону № 796-XII, - не менше 4 років. Встановлені фактичні обставини справи свідчать, що станом на дату звернення (12.10.2023) із заявою про призначення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивачу виповнилось 55 років та вона отримала право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». При цьому, позивач має страховий стаж 33 роки 6 місяців 14 днів (необхідний 25 років). Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №34 від 19.10.2023 є протиправним та підлягає скасуванню. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою від 12.10.2023, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (25.05.2023), то пенсія позивачу має бути призначена з дня звернення, а саме, з 12.10.2023.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк судом не було враховано, що страховий стаж особи становить 33 роки 06 місяців 14 днів. Документами підтверджено період проживання станом на 01.01.1993 - 3 роки 11 місяців 12 днів. Період роботи у зоні радіологічного контролю з 10.10.1988 по 27.12.1989, згідно довідки № 51 від 18.07.2023, потребує уточнення, оскільки не підтверджено місце проживання в період декретної відпустки. У довідці про проживання у зоні радіологічного контролю №1518 від 17.07.2023 підтверджено проживання з 28.12.1989. За наданими документами право на призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796 відсутнє у зв`язку з відсутністю достатнього та підтвердженого терміну проживання в зоні посилення радіологічного контролю.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, частиною першою статті 9 Закону України від 09.03.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, умови призначення пенсії за віком встановлено статті 26 Закону № 1058-ІV.

У той же час, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Приписами статті 55 Закону № 796-ХІІ, передбачені умови призначення пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 6 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону № 796-XII, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 статті 55 Закону № 796-XII, визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Згідно з пунктом 13 розділу XV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тож, колегія суддів висновує, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали та територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону № 1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом № 796-ХІІ.

Отже, норми спеціального закону у цьому випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка постійно проживала або постійно працювала в зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії на ЧАЕС до 01 січня 1993 року протягом не менше 4-х років, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

При цьому, постійне проживання такої особи або постійна робота у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, незалежно від часу проживання або роботи в цей період, дає особі право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні три повні роки проживання або роботи на такій території, але не більше 5 років.

Відповідно до частини 2 статті 55 Закону № 796-ХІІ, пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

У данному випадку, суд першої інстанції правильно виокремив рамку спору в даній справі, зокрема, спір виник з питання щодо наявності чи відсутності факту постійного проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю та відповідно його права користуватися пільгами, встановленими Законом № 796-XII, зокрема, щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

Судом було досліджено, що позивач є особою, яка постійно проживала або постійно працювала на території зони посиленого радіологічного контролю, 4 категорії та має право на пільги і компенсації встановлені для осіб які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення серії НОМЕР_1 від 05.05.1993 (категорія 4) (а. с. 11).

Довідкою від 17.07.2023 № 1518 підтверджується постійне проживання (з 28.12.1989 по 07.10.2003, з 26.07.2006 по 31.12.2014) ОСОБА_1 в місті Корюківка, Чернігівської області, яке згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 №17-Р відносилось до зони посиленого радіоекологічного контролю четвертої категорії (а. с. 12).

Згідно з паспортом громадянина України зареєстроване місце проживання позивача є АДРЕСА_1 (а. с. 6-7).

Архівними довідками «Трудового архіву» Корюківської міської ради Чернігівської області №356/07-02 від 04.07.2023, №357/07-02 від 04.07.2023, №358/07-02 від 04.07.2023 підтверджується робота позивача з 06.04.1988 по 24.05.1988 (а. с. 14, 15, 16).

Довідка від 18.07.2023 №50 свідчить про те, що ОСОБА_1 дійсно працювала у Корюківському гаспрозрахунковому об`єднанні підприємств громадського харчування, спільному підприємстві «Госпрозрахункове об`єднання підприємств громадського харчування», у - підприємстві споживчої кооперації «Громадське харчування» Корюківської райспоживспілки з 06 червня 1988 року згідно наказу №39 п. 12 від з 06 червня 1988 року по 27 березня 2006 року згідно наказу №27 п. 9 від 27.03.2006 ; з 19 вересня 2007 року згідно наказу №63 п.2 від 18 вересня 2007 року по 16 вересня 2008 року згідно наказу №55 п.17 від 15.09.2008 (а. с. 20).

Крім того, згідно з довідкою підприємства споживчої кооперації «Громадське харчування» Корюківської райспоживспілки від 18.07.2023 №51 позивач постійно працювала у Корюківському госпрозрахунковому об`єднанні підприємств громадською харчування, спільному підприємстві «Госпрозрахункове об`єднання підприємств громадського харчування», у підприємстві споживчої кооперації «Громадське харчування» Корюківської райспоживсгіілки з 06 червня 1988 року згідно наказу №39 п.12 від 06 червня 1988 року по 27 березня 2006 року згідно наказу №27 п. 9 від 27.03.2006; з 19 вересня 2007 року згідно наказу № 63 п. 2 від 18.09.2007 по 16.09.2008 згідно наказу №55 п. 17 від 15.09.2008.

Також, ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці з 10 жовтня 1988 року згідно наказу №85 від 03.10.1988 по 03.05.1993 згідно наказу №54 від 03.05.1993, з 01.06.1994 згідно наказу №66 від 01.06.1994 по 31.08.1997 згідно наказу №105 від 01.09.1997.

Вказані підприємства знаходяться в м. Корюківка, Корюківського району Чернігівської області, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України від 12.01.1993 № 17 відносилось до 4 категорії зони посиленого радіоекологічного контролю внаслідок аварії на ЧАЕС з 26.04.1986 по 31.12.2014.

Довідка видана на підставі книги наказів за 1988-1997 роки, особових рахунків за 1988- 2000 роки (а. с. 21).

Зазначені періоди роботи позивача знаходять своє підтвердження також і у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 від 23.07.1986 (а. с. 8-10) та у витязі з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5 (а. с. 22-25).

Натомість, доказів зміни місця проживання матеріали справи не містять, а паспорт позивача підтверджує факт її реєстрації місця проживання у місті Корюківка.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами справи, належним чином враховані судом першої інстанції та не спростовані відповідачем. Отже, на переконання колегії суддів, наявні у матеріалах справи докази свідчать, що позивач станом на 1 січня 1993 року прожила у зоні посиленого радіологічного контролю проміжок часу, необхідний для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбачене положеннями статті 55 Закону №796-XII, - не менше 4 років.

Дійсно, встановлені фактичні обставини справи свідчать, що станом на дату звернення (12.10.2023) із заявою про призначення пенсії за віком, зі зниженням пенсійного віку на 5 років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивачу виповнилось 55 років та вона отримала право на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

При цьому, позивач має страховий стаж 33 роки 6 місяців 14 днів (необхідний 25 років).

Відтак, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №34 від 19.10.2023 є протиправним та підлягає скасуванню. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою від 12.10.2023, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (25.05.2023), то пенсія позивачу має бути призначена з дня звернення, а саме: з 12.10.2023.

Щодо доводів апелянта про неможливість зобов`язання відповдіача призначити позивачу пенсію, колегія суддів звертає увагу на те, що дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, не є абсолютними, проте, у данному випадку, у спірному рішенні інших підстав чи недоліків у поданих позивачем документах не наведено та не зазначено, при цьому, спірна підстава для відмови визнана судом безпідставною.

Позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, натомість, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не є підставою для скасування/зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко