Справа № 707/1503/24
Суддя: Смоляр О. А.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Білозірської сільської ради про скасування постанови про адміністративне стягнення,-

встановив:

Позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області з адміністративним позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати постанову про адміністративне стягнення та стягнути з відповідача на свою користь судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 17.05.2024 Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Білозірської сільської ради була винесена постанова №8/02-17, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст.183 КУпАП у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач вважає вказану постанову необґрунтованою, безпідставною, оскільки вона винесена з порушенням норм права і суперечить фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 03.06.2024 позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до ухвали суду від 12.06.2024 про відкриття провадження, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 09.07.2024 у задоволенні заяви представника позивача про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.

18.07.2024 від позивача до суду надійшло клопотання, в якому він додатково пояснює, що відповідач не повідомив його про розгляд адміністративних матеріалів, чим порушив його право на захист, оскаржувана постанова не була йому надіслана, а матеріали про адміністративне правопорушення він отримав не вчасно та без електронного носія інформації. Вказує, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній протокол засідання адміністративної комісії. Крім того, зазначає, що ним було повідомлено на лінію «102» про неодноразові погрози його сім`ї від співмешканця працівника сільської ради ОСОБА_2

19.07.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити, в обґрунтування вказує, що позивач викладає надумані, неіснуючі обставини, які гуртуються на припущеннях та не обґрунтовує підстави відповідно до яких постанова підлягає скасуванню, не надає відповідних доказів.

26.07.2024 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, яка фактично дублює аргументи надавлені позивачем в позовній заяві та додаткових поясненнях від 18.07.2024.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 19.04.2024 серії ВАД № 299164, 19.04.2024 о 11 год. 54 хв., ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик на спеціальну лінію «102», а саме повідомив, що йому погрожують фізичною розправою, хоча даного факту насправді не було. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.183 КУпАП.

Відповідно до талону-повідомлення єдиного обліку №20621 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію, ОСОБА_1 19.04.2024 о 11 год. 54 хв. повідомив на лінію 102, що до нього щойно приїжджав громадянин ОСОБА_3 на автомобілі ВАЗ2109 вишневого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ?? й словесно погрожував йому фізичною розправою.

Згідно постанови адміністративної комісії при виконавчому комітеті Білозірської сільської ради №8-02/17 від 17.05.2024, ОСОБА_1 19.04.2024 близько 11 год. 54 хв., перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції. Після приїзду наряду поліції, він повідомив, що йому погрожують фізичною розправою, хоча даного факту не було, що підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери, який долучений до адміністративних матеріалів. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відповідно до супровідного листа виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області №885/02-17 від 20.05.2024, опису вкладення у листі та фіскального чеку Укрпошти, ОСОБА_1 було надіслано постанову №8/02-17 від 17.05.2024 для виконання.

На копії конверта відправленого Виконавчим комітетом Білозірської сільської ради ОСОБА_1 рукописним текстом зафіксовано «Отримав 23.05.2024».

На диску з відеозаписом, наданим відповідачем, зафіксовано факт приїзду працівників поліції за викликом ОСОБА_1 , де останній повідомив, що громадянин ОСОБА_3 погрожував йому фізичною розправою та вчиняв хуліганські дії.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб у вигляді накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, в конкретному випадку для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту завідомо неправдивого ним виклику поліції

Суд, з огляду на ч.1 ст.78 КАС України, визнає обставиною, що не підлягає доказуванню факт повідомлення о 19.04.2024 о 11 год.54 ОСОБА_1 поліції по номеру «102».

Диспозиція ст.183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського нібито для надання допомоги, знаючи наперед те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (ч.2 ст.77 КАС України).

Дослідивши заву позивача та додані до неї матеріали, суд вважає, що в оспорюваній постанові всупереч вимогам ст.ст.283,284 КУпАП не зазначено яке конкретно повідомлення позивача було неправдивим викликом, та не надано жодних доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Обов`язок доказування відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності своїх дій, рішень чи бездіяльності в адміністративних справах не може бути перекладено на позивача. Відповідачем не наведено достатніх відомостей та доказів тому, що позивачем було викликано поліцію знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Натомість з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 не викликав працівників поліції, а повідомив на лінію «102» про те, що йому погрожували фізичною розправою. З тексту заяви чітко вбачається, що від ОСОБА_1 надійшло саме повідомлення, а не був здійснений виклик працівників поліції, що спростовує факт наявності у позивача прямого умислу на вчинення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, що на думку суду свідчить про формальне прийняття адміністративною комісією постанови без урахування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України гарантовано, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про Національну поліцію України», Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 Закону).

Отже, в разі наявності факту чи з метою недопущення факту порушення прав та свобод особи від порушень і протиправних посягань, кожен має право звернутися до органу Національної поліції з метою захисту, а відповідний орган Національної поліції має обов`язок відреагувати на таке звернення і вжити визначених законодавством заходів для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Таким чином, з урахуванням фактичних обставин справи, дії позивача щодо повідомлення (виклику) на спецлінію «102» Національної поліції з приводу вчинення правопорушення відносно нього не можуть бути кваліфіковані як завідомо неправдиве повідомлення (виклик) поліції, і відповідно, не можуть кваліфікуватись як адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.183 КУпАП.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо перевірки даного виклику працівниками поліції відповідно до вимог КПК України. Відсутні жодні відомості, що прийнято рішення за результатами заяви ОСОБА_1 , що унеможливлює оцінку повідомлення ОСОБА_1 як «завідомо неправдиві», а на відеозаписі доданому до відзиву зафіксовано прибуття працівників поліції вже після ймовірного конфлікту.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що будь-яких доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченогост.183 КУпАП, матеріали справи не містять, як і не містять прямого умислу особи на здійснення завідомо неправдивого виклику працівників поліції, а тому постанова № 8/02-17 від 17.05.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч.1 ст.139 КАС України, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Білозірської сільської ради на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Білозірської сільської ради № 8/02-17 від 17.05.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст.183 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з виконавчого комітету Білозірської сільської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у порядку, передбаченого ч.2 ст.255 КАС України.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя: Олександр Смоляр