Справа № 420/22003/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
31 липня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ХОТЦКСП), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ) в якому позивач просить суд:
визнати протиправними дії ХОТЦКСП щодо відмови йому - ОСОБА_1 , у підготовці та надані до ГУ ПФУ оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 роки у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на вказані дати, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії здійснення обчислення та перерахунку основного розміру його пенсії;
зобов`язати ХОТЦКСП підготувати та надати до ГУ ПФУ нові довідки про розмір грошового забезпечення його - ОСОБА_1 , станом 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 та 01.01.2024 роки із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на вказані дати, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у відповідності до вимог ст. 43 і 63 Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, чи відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу.
Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У змісті позову позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.08.1999 та відповідно до пункту.
Згідно з долученої до позову копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 від 18.08.1999, у ньому міститься відмітка «Україна, учасник бойових дій».
Суд вважає, що пенсійне посвідчення, на яке посилається позивач в обґрунтування наявності статусу учасника бойових дій не є належним та допустимим доказом, оскільки не містить, зокрема, відомостей про особу, якій надано відповідний статус, та дати надання такого статусу.
При цьому, згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).
Відповідно до ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким належним доказом є копія посвідчення учасника бойових дій, яке видається особі на підставі Закону України від 22.10.1993 №3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Таким чином, позивачу необхідно надати суду належні докази для підтвердження звільнення від сплати судового збору або надати докази сплати судового збору.
Частиною 1 ст.1 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Частиною 3 ст.6 Закону визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характер.
Згідно із судовою практикою вимога про визнання протиправними акту, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати не чинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акту, дій чи бездіяльності є однією вимогою).
Відповідно до вказаної практики однією вимогою позивача є визнання протиправною відмови у виготовленні довідки на відповідний рік та зобов`язання підготувати її та направити до ГУ ПФУ.
Між тим, позов містить п`ять таких вимоги немайнового характеру (2020, 2021, 2022, 2023 та 2024 роки).
При цьому, згідно з ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, до даного позову застосовується пониження відповідного розміру ставки судового збору та за його подання підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4844,80 грн (968,96 х 5).
Отже у разі ненадання належних доказів для підтвердження звільнення позивача від сплати судового збору йому необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн.
Крім того, згідно з ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, під змістом позову розуміють вид (спосіб) судового захисту, з яким позивач звертається до суду.
Визначальною в розумінні способу захисту права є правова норма. Тобто позивач, обираючи спосіб захисту, має керуватися вимогами, встановленими в законі. У всіх випадках визнання тієї або іншої дії як способу захисту пов`язується із зазначенням у нормативних актах.
Позивач вважає, що його право порушено, оскільки він може отримувати більший розмір пенсії, зокрема, за 2024 рік. В обґрунтування позовних вимог наводить положення постанови КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка діяла до 20.05.2023 року, та відповідно правові висновки Верховного Суду, якій наведений у позові стосується положень постанови КМУ в редакції до внесення і нього змін та з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року по справі №826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16.10.2019 в частині та визнано протиправним та скасовано п.6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб». Верховним Судом було визначено, що суб`єктами, до повноважень яких віднесено виготовлення довідок повинно застосовуватися норма щодо визначення посадового окладу та оклад за військовим званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Між тим, постановою КМУ №481 від 12.05.2023 року внесені зміні та п.4 постанови викладений у наступній редакції «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Таким чином, з 20.05.2023 року посадовий оклад військовослужбовців встановлюється виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Отже, зміст позовних вимог позивача не є чітким та зрозумілим щодо способу захисту прав з посиланням на постанову КМУ, яка з 01.01.2024 року містить інші положення ніж зазначає позивач.
При цьому, оскільки позивач просить виготовити довідку для перерахунку пенсії за кожний календарний рік, він повинен враховувати положення ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо наявності та відсутності підстав для індексації пенсії, що буде враховуватися при її перерахунку по новим довідкам.
Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Ухвалою суду від 16.07.2024 року позов залишено без руху, надано десятиденний строк на усунення недоліків позову.
Копія ухвали від 16.07.2024 року доставлена електронний кабінет представника позивача 16.07.2024 року.
Станом на 31.07.2024 року позивач не усунув недоліки, в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду заяв, клопотань по справі не зареєстровано.
Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Згідно ч.5,6,8 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Керуючись ст.169 КАС України, суд,-
У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу без розгляду.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом
Ухвала набирає законної сили у порядку ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва