Справа № 420/3511/21
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3511/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Одеської міської ради про припинення права на виконання будівельних робіт, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зобов`язання вчинити певні дії, скасування рішення про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний реєстратор Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорова Ірина Григорівна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Одеська міська рада, в якому позивач просить:

- припинити право на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 79 від 02.10.2020 року на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без змін зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 ;

- скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 18 від 22.10.2020 року на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без змін зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_1 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728;

- скасувати рішення про державну реєстрацію № 54907671 від 02.11.2020 року, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що керуючись статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та згідно з Порядком взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 135 від 29.03.2018 року, посадовими особами Управління 04.03.2021 року о 16-30 годині із залученням представників Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради проведено комісійне обстеження за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Іванівський переїзд, 10.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок (загальною площею - 108.1 кв.м) на підставі декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 18 від 22.10.2020 року та договорів купівлі - продажу № 674 та № 675 від 14.04.2020 року, виданих приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А.

Згідно з даними Реєстру будівельної діяльності, за адресою: АДРЕСА_1 , Управлінням зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 79 від 02.10.2020 року на «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометри фундаментів у плані».

Управлінням 22.10.2020 року було зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 18 22.10.2020 року на «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометрії фундаментів у плані» за вищезазначеною адресою.

Під час комісійного обстеження встановлено, що за вказаною адресою розташована закінчений будівництвом двоповерховий житловий будинок, огороджений парканом, без вільного доступу.

Відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року за реєст. № 432пр-146-2728 виготовленого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єкта нерухомості», загальна площа вищезазначеного об`єкта складала 39 кв.м.

Однак, під час огляду візуально встановлено, що реконструкція житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , виконана з порушенням, оскільки, в вищевказаному повідомлені про початок виконання будівельних робіт № ОД 79 від 02.10.2020 року зазначено, що реконструкція житлового будинку за зазначеною адресою проводиться без зміни геометрії фундаменту у плані.

Таким чином, фактично виконані роботи з реконструкції житлового будинку, шляхом улаштування прибудови (на першому поверху, приблизно 15 кв.м.) та надбудови приміщень другого поверсі, що фактично призвело до зміни геометрії фундаментів у плані.

За Інформацією Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, інформація стосовно прийнятих рішень Одеською міською радою про надання у власність або оренду земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

Позивач вказує, що у разі коли планується зміна геометричних параметрів об`єкта, такі роботи слід кваліфікувати як реконструкцію. Особливо зазначене стосується збільшення геометричних розмірів об`єкта у плані, оскільки може впливати на прилеглі території та об`єкти. За таких умов замовник робіт з реконструкції повинен отримати у встановленому порядку містобудівні умови та обмеження. Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на вказаний об`єкт будівництва Департаментом архітектури та містобудування Одеської міської ради не видавались, що підтверджується інформацією з Містобудівного кадастру, який знаходиться на офіційному сайті м. Одеси.

Таким чином позивач вважає, що у повідомленні та декларації наведено недостовірні дані, оскільки фактично відбулася зміна геометричних розмірів об`єкта за рахунок прибудови на самовільно захопленій земельній ділянці орієнтованою площею 15 кв.м, що належить територіальній громаді м. Одеса. Так, реконструкція житлового будинку проведена за рахунок земельної ділянки, яка належить територіальній громаді м. Одеса, яка відповідачу у власність або користування не надавалась, що також підтверджується актом огляду земельної ділянки від 04.03.2021 року відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

З огляду на викладене, позивач вважає, що у відповідності до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 79 від 02.10.2020 року та декларація про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 18 22.10.2020 року підлягають скасуванню.

Стосовно приведення земельної ділянки у відповідність до технічного паспорту від 07.08.2008 зареєст. № 432пр-146-2728, позивач вказує наступне.

Так, Одеська міська рада є власником спірної земельної ділянки, яка розташована в межах м. Одеси.

За результатами проведеного комісійного огляду, встановлено, що документи, які посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні, що є порушенням вимог ст. 125, 126 Земельного кодексу України та підставою вважати про наявність самовільного захоплення земельної ділянки територіальної громади м. Одеси.

Також, Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, 04.03.2021 року була оглянута земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Інформація стосовно прийнятих рішень Одеської міської ради про надання у власність або оренду гр. ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки у департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня.

Відповідно до вимог законодавства обов`язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку та державної реєстрації майнового права на неї, а відсутність у цієї особи на час прийняття судом рішення таких документів є самовільним зайняттям вказаної земельної ділянки.

Таким чином гр. ОСОБА_1 порушує права територіальної громади міста Одеси, як власника земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» за рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Тому позивач вважає, що відповідач зобов`язаний привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728.

Стосовно скасування рішення державного реєстратору речових прав на нерухоме майно, позивач вказує наступне.

Відповідно до договорів купівлі-продажу № 674 та № 675 від 14.04.2020 року, одноквартирний будинок АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 .

Після виконання робіт з реконструкції житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 02.11.2020 року державним реєстратором ОСОБА_2 внесено відомості до реєстру на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, одноквартирний будинок, загальною площею 39 кв.м. із зміною на загальну площу - 108,1 кв.м., власником є ОСОБА_1 .

Також в технічному паспорті виготовленого ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП», від 26.10.2020 року № б/н, загальна площа приміщень будинку садибного типу за зазначеною адресою, складає - 108,1 кв.м.

Вищезазначене рішення державного реєстратору прийнято на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 18 22.10.2020 року та договорів купівлі-продажу від 14.04.2020 року за №№ 674, 675.

У повідомленні про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації, наведені недостовірні дані, оскільки фактично відбулася зміна геометричних розмірів об`єкта за рахунок прибудови на самовільно захопленій земельній ділянці орієнтованою площею 15 кв.м, що належить територіальній громаді м. Одеса.

Позивач вказує, що реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, відповідно до положень законодавства та приписів частини другої статті 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.

У зв`язку з тим, що держаним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_2 було прийнято рішення № 54907671 від 02.11.2020 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 18 від 22.10.2020 року, в якій наведені недостовірні дані, що підлягає скасуванню, позивач вважає, що рішення про реєстрацію права власності, також підлягає скасуванню відповідно до вимог чинного законодавства України.

10.03.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Одеського окружного адміністративного суду, до розгляду справи № 420/3511/21 визначено суддю ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 15.03.2021 року зазначений адміністративний позов залишено без руху, позивачу встановлено 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; ухвалою від 05.04.2021 року продовжено позивачу встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з дня вручення копії ухвали.

19.04.2021 року від представника позивача до суду електронною поштою надійшла заява з письмовим обґрунтуванням щодо узгодження змісту позовних вимог із зазначеними у позові особами, якою позивачем усунені недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою від 11.05.2021 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження по справі № 420/3511/21 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Розпорядженням Одеського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року № 570 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 420/3511/21.

14.09.2023 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ Одеського окружного адміністративного суду, до розгляду справи № 420/3511/21 визначено суддю Лебедєву Г.В.

Ухвалою від 18.09.2023 року Одеський окружний адміністративний суд прийняв до провадження справу №420/3511/21, ухвалив розпочати розгляд справи спочатку, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 18.10.2023 року.

Підготовче судове засідання, призначене на 18.10.2023 року, було перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці. Призначено підготовче судове засідання на 31.10.2023 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 31.10.2023 року, сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Від представник відповідача - адвоката Миколюка А.П. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки тільки 30.10.2023 року було укладено договір про надання правової допомоги з ОСОБА_1 .

Ухвалою від 31.10.2023 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/3511/21 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 06.12.2023 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2023 року, з`явилися представники сторін. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 06.12.2023 року, залучив в якості другого відповідача Державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорову Ірину Григорівну.

Ухвалою від 06.12.2023 року позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду уточненої позовної заяви з урахуванням висновків викладених в ухвалі суду, з копією позовної заяви для відповідача.

14.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача на виконання ухвали від 06.12.2023 року надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року продовжено розгляд справи № 420/3511/21 та призначено підготовче засідання на 24 січня 2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 24.01.2024 року, з`явилася представник позивача. Інші учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Ухвалою від 24.01.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 420/3511/21 до судового розгляду на 28.02.2024 року.

В судове засідання, призначене на 28.02.2024 року, з`явилися представник позивача та представник відповідача Кваші П.П. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

У вступному слові представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у вступному слові заперечував проти заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 28.02.2024 року, клопотання представників учасників справи задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відзиву від Державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни та пояснень від Одеська міська рада до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу № 674 та № 675 від 14.04.2020 року став власником одноквартирного будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 39 кв.м, житлова площа 13.3 кв.м (а.с. 13-16, 17-20).

Відповідно технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» на житловий будинок АДРЕСА_1 , будинок складається з одного поверху та його загальна площа складає 39 кв.м, житлова 13.3 кв.м (а.с. 48-50).

02.10.2020 року ОСОБА_1 подав до Управління ДАБК Одеської міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометри фундаментів у плані місце розташування об`єкта будівництва: Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, Іванівський переїзд, буд. 10», яке Управлінням зареєстровано за № ОД 79 від 02.10.2020 року (далі по тексту Повідомлення № ОД 79 від 02.10.2020 року) (а.с. 21-24).

У поданому Повідомленні № ОД 79 від 02.10.2020 року, зокрема, зазначено наступні відомості:

- вид будівництва реконструкція;

- код об`єкта 1110.3:

- технічний нагляд - ОСОБА_4 , кваліфікаційний сертифікат серія АТ № 004944;

- проектна документація розроблена - ПРАТ «Інпроектеервіс»;

- головний архітектор проекту - ОСОБА_5 , серія та номер кваліфікаційного сертифіката АА № 002801;

- експертиза проекту проведена - Регіональне представництво ТОВ «Експерт Проект Груп» в Миколаївській області, експерт Сутоцький Ігор Сергійович, сертифікат серія НОМЕР_1 , позитивний експертний звіт № 144М/Н-2020 від 28.09.2020 року;

- дані щодо містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки - згідно п. 25 переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 року № 289;

- дані щодо користування земельної ділянки - на підставі п. 7 постанови КМУ № 466 від 13.04.2011 року відомості щодо земельної ділянки не зазначаються у разі реконструкції, реставрації або капітального ремонту об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їх фундаментів у плані.

- загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації - 108,1 кв.м., житлова площа 82,9 кв.м, поверховість 2.

16.10.2020 року ОСОБА_1 подав до Управління ДАБК Одеської міської ради Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) щодо об`єкта «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометри фундаментів у плані місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 », яка була зареєстрована Управлінням22.10.2020 року за № ОД 18 (далі по тексту -Декларація № ОД 18 від 22.10.2020 року) (а.с 25-29).

У поданій Декларації № ОД 18 від 22.10.2020 року, зокрема, зазначено наступні відомості: загальна площа об`єкта відповідно до проектної документації - 108,1 кв.м., житлова площа 82,9 кв.м, поверховість 2.

Приватним підприємством «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» виготовленого виготовлено технічний паспорт станом на 26.10.2020 року на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 51-56).

02.11.2020 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради ОСОБА_2 , індексний номер рішення 54907671, проведено реєстрацію змін розділу щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 101), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , змінено: назву нерухомого майна з одноквартирний будинок, об`єкт житлової нерухомості, на житловий будинок, одноквартирний будинок, об`єкт житлової нерухомості; загальну площу з 39 кв.м. на 108,1 кв.м.; житлову полощу з 13.3 кв.м на 82,9 кв.м.; підстава: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД 18, видавник: Управління ДАБК Одеської міської ради; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 26.10.2020, видавник: Приватним підприємством «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП», що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 30-47).

04.03.2021 року головними спеціалістами Управління ДАБК ОМР ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , головним спеціалістом ДКВ ОМР Шулєшовим В.І., головним спеціалістом МРА ОМР Семіліта І.С., за відсутності власника або уповноваженого представника, за адресою: м. Одеса, Іванівський переїзд, 10, складено Акт обстеження об`єкта містобудування щодо дотримання законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові на території м. Одеси (а.с. 57-58).

З Акту вбачається, що за результатами обстеження встановлено: «що за вищевказаною адресою ( АДРЕСА_1 ) розташований двоповерховий житловий будинок огороджений парканом без вільного доступу.

В Реєстрі будівельної діяльності наявна інформація щодо реєстрації Управлінням повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД79 та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 , замовник ОСОБА_1 ».

Під час обстеження будівельні роботи не проводились, будівельники та будівельна техніка відсутні.

В Реєстрі будівельної діяльності відсутні відомості щодо наявності містобудівних умов та обмежень для проектування за адресою: м. Одеса Іванівський переїзд, 10.

За інформацією Департаменту комунальної власності ОМР, рішення щодо відведення земельної ділянки у власність або оренду за адресою: АДРЕСА_1 , власник ОСОБА_1 , не приймалося.

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на житловий будинок загальною площею 108,1кв.м на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації за фізичною особою ОСОБА_1 ».

04.03.2021 року спеціалістами Відділу самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було складено Акт огляду земельної ділянки (а.с. 61), в якому зазначено, що «Відділом самоврядного контролю за використанням і охороною земель та дотриманням вимог земельного законодавства Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, була оглянута земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами візуального огляду було встановлено, що на вищевказаній земельній ділянці проводиться реконструкція житлового будинку. Згідно з інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно зазначена будівля загальною площею 108,1кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , належить гр.. ОСОБА_1 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД18, договору купівлі-продажу, серія та номер: 674 від 14.04.2020р., договору купівлі-продажу, серія та номер: 675 від 14.04.2020р., земельна ділянка огороджена парканом.

Інформація стосовно прийнятих рішень Одеської міської ради про надання у власність або оренду гр.. ОСОБА_1 зазначеної земельної ділянки у департаменті комунальної власності Одеської міської ради відсутня».

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 3038-ІV).

Приписами статті 10 Закону № 3038-VI визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі ст. 41 Закону № 3038-ІV державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону № 3038-ІV управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV)

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 3043-VII від 21.03.2018 р., основним завданням Управління є здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 2.2. вказаного положення Управління відповідно до покладених на нього завдань:

- надає, отримує документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію;

- приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків);

-подає Держархбудінспекції інформацію, необхідну для внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

- здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Одеси;

- здійснює контроль за виконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю;

- подає позови до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацію витрат та виступає замовником робіт зі знесення самочинно збудованого об`єкта;

- розглядає відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю;

- розглядає відповідно до законодавства України справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності з прийняттям відповідних рішень;

- здійснює інші повноваження, визначені чинним законодавством України.

Статтею 9 Закону № 687-XIV визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VІ.

Відповідно до ст. 1 Закону № 3038-VІ замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно зі ст. 4 Закону № 3038-VІ об`єктом будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Суб`єктами містобудування є, поміж іншого, фізичні та юридичні особи.

Частиною 1 ст. 34 Закону № 3038-VІ передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону № 3038-VІ зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 3038-VІ право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону № 3038-VІ виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Отримання замовником інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт, крім направлення повідомлення про початок виконання будівельних робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до частини першої цієї статті, не вимагається.

Пунктом 13 Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (далі - Порядку №466) передбачено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюється та надсилається рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до реєстру згідно з цим Порядком. У випадках, встановлених у Порядку ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під час реалізації експериментального проекту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2020 р. № 559, у разі подання повідомлення через електронний кабінет внесення до реєстру інформації, зазначеної у повідомленні, здійснюється в день його надходження автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру.

У свою чергу, за приписами п. 11 Порядку №466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За правилами ч. 1 ст. 39 Закону № 3038-VІ прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Форма декларації про готовність об`єкта до експлуатації, порядок її подання і реєстрації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Приписи ч. 4 ст. 39 Закону № 3038-VІ визначають, що прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка подана в паперовій формі, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня подання відповідних документів.

Реєстрація декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка подана в електронній формі через електронний кабінет або іншу державну інформаційну систему, інтегровану з електронною системою, здійснюється автоматично програмними засобами Реєстру будівельної діяльності в режимі реального часу з присвоєнням реєстраційного номера в цьому реєстрі та оприлюдненням цієї інформації на порталі електронної системи.

У декларації про готовність об`єкта до експлуатації, заяві про видачу сертифіката про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, сертифікаті про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та у Реєстрі будівельної діяльності зазначається, зокрема, така інформація:

1) ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) (у декларації/заяві зазначається для об`єктів, щодо яких проведено технічну інвентаризацію після запровадження електронної системи та яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва (закінченого будівництвом об`єкта) до подання декларації/заяви);

2) реєстраційний номер технічного паспорта закінченого будівництвом об`єкта в Реєстрі будівельної діяльності (у разі, якщо проведення технічної інвентаризації є обов`язковим);

3) реєстраційний номер результатів контрольного геодезичного знімання в Реєстрі будівельної діяльності (у разі видачі сертифіката).

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Закону № 3038-VІ орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації повертається замовнику в спосіб, відповідно до якого були подані документи (у паперовій або електронній формі).

Відомості про повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації підлягають внесенню до Реєстру будівельної діяльності.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється (ч. 8 ст. 39 Закону).

Статтею 39-1 Закону № 3038-VІ регламентовано питання внесення змін до повідомлення або декларації про готовність об`єкта до експлуатації, скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Так, абзацом 1 частини 2 статті 39-1 Закону № 3038-VІ передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Таким чином, реєстрація декларації/повідомлення про початок виконання будівельних робіт може бути скасована у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у них недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, виключною підставою для скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; будівництво здійснюється/здійснено за відсутності затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорту; скасовано містобудівні умови та обмеження.

При цьому виявлені недостовірні дані, зазначені у повідомленні про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із вказаних умов, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.

Згідно позицій Верховного Суду, висловлених, зокрема, у постановах від 24.10.2022 у справі № 640/22599/19, від 14.06.2023 у справі № 320/8929/21, від 11.06.2024 у справі №640/19122/21, реєстрація повідомлення/декларації про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, у спірному випадку вчинення особою дій щодо реалізації наданого йому таким повідомленням права на проведення будівельних робіт. З моменту реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, з якою пов`язується закінчення будівництва об`єкта містобудування, повідомлення про початок виконання будівельних робіт вичерпала свою дію. Після реєстрації права власності на утворені у результаті проведеної реконструкції об`єкти, декларація про готовність об`єкта до експлуатації новоствореного об`єкта містобудування, також вичерпала свою дію.

Як було встановлено раніше, 02.10.2020 року ОСОБА_1 подав до Управління ДАБК Одеської міської ради Повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)/про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометри фундаментів у плані місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 », яке Управління ДАБК Одеської міської ради зареєстровано за № ОД 79 від 02.10.2020 року

Згодом, 16.10.2020 року ОСОБА_1 подав до Управління ДАБК Одеської міської ради Декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) щодо об`єкта «Реконструкція житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без зміни зовнішньої геометри фундаментів у плані місце розташування об`єкта будівництва: АДРЕСА_1 », яка була зареєстрована Управлінням22.10.2020 року за № ОД 18.

У подальшому 02.11.2020 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною, індексний номер рішення 54907671, на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ОД 18, видавник: Управління ДАБК Одеської міської ради проведено реєстрацію змін розділу щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 101), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , змінено: назву нерухомого майна з одноквартирний будинок, об`єкт житлової нерухомості, на житловий будинок, одноквартирний будинок, об`єкт житлової нерухомості; загальну площу з 39 кв.м. на 108,1 кв.м.; житлову полощу з 13.3 кв.м на 82,9 кв.м.

Отже, припинення права відповідача на виконання будівельних робіт, набутого на підставі відповідного повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо спірного об`єкта є неможливим, оскільки такі роботи були завершені, а вказане повідомлення вичерпало свою дію шляхом виконання.

Крім іншого, як вже було підкреслено вище, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, й у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, від 01.10.2019 №826/9967/18, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 23.07.2019 у справі №826/5607/17, від 09.06.2021 у справі №826/2123/18, від 18.06.2021 у справі №420/3572/19, від 17.10.2023 у справі №440/12326/21.

Суд також підкреслює, що після реєстрації права власності на об`єкт будівництва, у разі виявлення визначених законом ознак, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, орган державного архітектурно - будівельного контролю зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень у сфері містобудівної діяльності та наслідків самочинного будівництва аж до звернення з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (об`єктів) у порядку, встановленому законом.

Вчинення саме таких дій у разі виявлення ознак самочинного будівництва об`єкта, будівельні роботи на якому вже завершено і стосовно якого зареєстровано декларацію про його готовність до експлуатації, зареєстровано право власності на нього, і буде належним виконанням органом державного архітектурно-будівельного контролю своїх повноважень, ефективним способом судового захисту.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №826/12543/16, а також у постановах Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 30.03.2021 у справі №826/5513/17 та від 24.10.2022 у справі №640/22599/19.

Таким чином, у площині спірних правовідносин суд приходить до висновку, що право на виконання будівельних робіт, яке у судовому порядку просить припинити Департамент, вже реалізовано і припинено у зв`язку із завершенням будівництва, введення об`єкта в експлуатацію та реєстрації на нього права власності.

Враховуючи вищенаведене та перевіривши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 79 від 02.10.2020 року на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без змін зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 18 від 22.10.2020 року на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без змін зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728, суд зазначає наступне.

За змістом статті 38 Закону № 3038-VІ у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Частинами першою - п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України установлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з частиною сьомою статті 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Згідно із абзацом 3 пункту 21 Порядку № 553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Відповідно до пунктів 4, 7 Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради з питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування, затвердженого рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 135 від 29.03.2018 р., Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради проводить позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт на відповідному об`єкті будівництва, за необхідності із залученням представника районної адміністрації Одеської міської ради, управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, департаменту комунальної власності Одеської міської ради в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради складає протокол, видає припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Отже, відповідно до вимог частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справах № 810/5680/15 та № 814/2645/15.

Положення частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлюють перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Тобто тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкті владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Зверненню суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом про зобов`язання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.

У постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 420/228/19 Верховний Суд висловив правові позиції про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 суд на підставі аналізу положень статті 376 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зробив висновок, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

У цій же справі убачається, що відсутні дві з обов`язкових та визначальних обставин, які дають позивачу право на звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва, а саме винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та встановлення факту невиконання відповідачем вимог зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Оскільки відсутній як юридичний факт та як адресований відповідачу акт індивідуальної дії - припис зобов`язального характеру, невиконання якого надавало би позивачу підстави для звернення до суду, а відтак і підстави для прийняття судом рішення про зобов`язання ОСОБА_1 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позиціє, висловленою Верховним Судом у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 540/1808/19.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Рисовський проти України» визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі, пов`язаній із земельними правовідносинами; в ній також викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування». ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі». Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки»). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії».

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. Цей принцип має різні прояви. Зокрема, він є одним з визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково співпадає з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону). Недоліки в роботі органу державної влади не можуть в подальшому призводити до негативних наслідків для особи.

В силу приписів пунктів 17, 21 Порядку № 553 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, перевіряючий мав видати припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, який у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання припису, мав надіслати йому рекомендованим листом з повідомленням.

Нескладення припису про усунення порушень за результатами проведеної перевірки, в ході якої було виявлено порушення дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, є свідченням недотримання Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Стосовно вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію № 54907671 від 02.11.2020 року, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною, суд зазначає наступне.

Вимога про скасування рішення про державну реєстрацію № 54907671 від 02.11.2020 року, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною є похідною від вимоги про зобов`язання відповідача привести земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Іванівський переїзд, 10, відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728, а з урахуванням того, що вказана вимога не підлягає задоволенню, вимога про скасування рішення про державну реєстрацію № 54907671 від 02.11.2020 року, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною, яка є похідною від основної вимоги, теж задоволенню не підлягає.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 420/8499/20.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодорової Ірини Григорівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Одеська міська рада про припинення права на виконання будівельних робіт, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт № ОД 79 від 02.10.2020 року на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без змін зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 ; скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта № ОД 18 від 22.10.2020 року на «Реконструкцію житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами без змін зовнішньої геометрії фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яке подане ОСОБА_1 ; зобов`язання ОСОБА_1 привести земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту від 07.08.2008 року реєстр. № 432пр-146-2728; скасування рішення про державну реєстрацію № 54907671 від 02.11.2020 року, прийняте державним реєстратором Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради Тодоровою Іриною Григорівною - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.07.2024 року.

Суддя Г.В. Лебедєва