Справа № 599/1218/24
Суддя: Іваницький О. Р.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

н.п.2-а/599/11/2024
Справа № 599/1218/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2024 р.

Зборівський районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Іваницького О.Р.

при секретарі Сеньківській З.І.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в м.Зборові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління поліції в Тернопільській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позивач посилається на те, що інспектором СРПП відділення поліції №2 (м.Зборів) Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області 15 травня 2024 року винесено постанову серії ББА № 573096 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.5 ст. 121, ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.126 КУпАП України. Згідно постанови він 15 травня 2024 року о 18 год. 58 хв., в с. Озерна вул. Довга керував скутером без шолома, який не був зареєстрований у відповідному порядку та під час перевірки не пред`явив посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.п.2.3г, 2.9в, 2.1а ПДР України. Вважає дії інспектора неправомірними та просить визнати постанову серії ББА № 573096 від 15 травня 2023 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити, оскільки транспортним засобом не керував.

Позивач позовні вимоги підтримав, про що подав відповідну заяву.

Від представника Головного управління Національної поліції в області надійшов відзив на адміністративний позов в якому просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позов - без задоволення.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з таких підстав.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що інспектором СРПП відділення поліції №2 (м.Зборів) Тернопільського РУ ГУНП в Тернопільській області 15 травня 2024 року винесено постанову серії ББА № 573096 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень передбачених ч.5 ст. 121, ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.126 КУпАП України. Згідно постанови ОСОБА_1 15 травня 2024 року о 18 год. 58 хв., в с. Озерна вул. Довга керував скутером без шолома, який не був зареєстрований у відповідному порядку та під час перевірки не пред`явив посвідчення відповідної категорії, чим порушив п.п.2.3г, 2.9в, 2.1а ПДР України. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства, доведення факту неправомірності дій позивача покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Підставою для накладення інспектором поліції штрафу може бути фото- та відеофіксація, а також показання свідків. Представником Головного управління Національної поліції в Тернопільській області до відзиву додано диск відео-фіксація події, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також у ході спілкування при перевірці реєстраційних документів та складання постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що він не керував скутером, а котився без заведення двигуна, в зв`язку з чим вважає, що не підлягає адміністративній відповідальності.

Суд вважає, такі доводи безпідставними, оскільки визначення терміну "керуванняя транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що позивачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, яким спростовуються обставини викладені в серії ББА № 573096 від 15 травня 2024 року суд вважає, що вимоги про скасування даної постави є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.9, 72, 242 КАС України, 1,4,7,9,251,283 КУпАП, -

ВИРІШИВ:

Постанову поліцейського СРПП відділення поліції №2 (м.Зборів) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області серії ЕНА № 1262217 від 15 травня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 3400 гривень залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів через Зборівський районний суд.

Суддя Зборівського

районного суду Іваницький О.Р.