Справа № 440/17283/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/17283/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України, про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

До Полтавського окружного адміністративного суду 20.11.2023 надійшов позов Головного управління ДПС у Полтавській області до Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт", у якому позивач просив надати йому дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 3878829,74 грн за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має узгоджений податковий борг у розмірі 3878829,34 грн., самостійно який не сплачений. Зважаючи на відсутність у відповідача коштів на рахунках, наявні підстави для надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі. Позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

2. Позиція відповідача та третьої особи.

Відповідач про розгляд справи повідомлений у визначеному Кодексом адміністративного судочинства України порядку, відзив на позов до суду не надав.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

А відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Від представника третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких останній заперечував щодо доводів, викладених у позовній заяві.

3. Процесуальні дії у справі.

Суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник позивача надіслав заперечення на пояснення третьої особи, підтримував позицію, викладену в позовній заяві.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

Державне підприємство «Полтавське управління геофізичних робіт» (далі - Відповідач, ДП «ПУГР») зареєстроване як платник податків з 21.12.1991 та станом на сьогодні перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Полтавській області/

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Полтавській області від 03.11.2023 року №18991/5/16-31-05-08 ДП «ПУГР» станом на 01.11.2023 має податковий борг в сумі 7125224,16 грн., який складається з: податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) - 6994071,41 грн, земельного податку з юридичних осіб - 126076,81 грн.; податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки - 3535,75 грн.; екологічного податку - 69,25 грн., штрафних санкцій за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг - 8,03 грн., земельного податку з юридичних осіб - 1462,91 грн, в тому числі сума податкового боргу, яка заявляється в судовому порядку для отримання дозволу на реалізацію заставного майна в рахунок погашення податкового боргу платника податків становить 3878829,74 грн.

Згідно інтегрованої картки особового рахунку платника податків, що ведеться в ГУ ДПС у Полтавській області, за ДП «ПУГР» рахується податковий борг у загальному розмірі 3878829,74 грн, в т.ч. з: - податку на додану вартість у розмірі 3785614,54 грн; земельного податку з юридичних осіб (тг м. Полтава) у розмірі 88355,30 ґрн; -податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений ридичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 3535,75, - земельного податку з юридичних осіб (тг с. Коломацьк) у розмірі 1324,15 гривні.

ГУ ДПС у Полтавській області ініційовано звернення до Полтавського окружного адміністративного суду, щодо стягнення коштів з рахунків за податковим боргом з ДП «ПУГР», за результатом розгляду якого рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі № 440/9092/21 позов задоволено, стягнуто з рахунків відповідача кошти у розмірі 3827739,38 гривень. Рішення суду згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 11.11.2021.

21.10.2022 року прийнято рішення №22/16-31-13-05-22 про стягнення коштів платника податків ДП «ПУГР» з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 51159,61 грн

На виконання рішення №22/16-31-13-05-22 та рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №440/9092/21 було направлено платіжні інструкції від 14.09.2023 № 987, 986, 985, 984, 978, 977, 976, 979, 980, 981, 982, 983, 973, 972, 975, 974, 998, 997, 995, 996, 994, 993, 991, 992, 989, 990, 988, 999, від 07.04.2023 № 269, 268. 267, 273, 271, 272, 269, 271, 273, 275, 274, 277, 276, 279, 278, 280, 268, від 21.10.2022 № 358, 357, 359, 376, 375, 377, 372, 373, 374, 361, 363, 362, 364, 365, 367, 366, 369, 368, 370, 371, від 07.04.2023 №239, 241, 238, 240, 246, 247, 248, 249, 242, 243, 244, 245, 251, 250, 253, 252, 255, 254, 256, 257, 258, 259, 260, 26, 262, 263, 264, 265, інкасові доручення від 21.12.2021 № 636, 635, 633, 634, 626, 625, 628, 627, 632, 631, 629, 630, 610, 609, 611, 612, 624, 621, 622, 620, 619, 618, 917, 615, 616, 613, 614, щодо стягнення податкового боргу з рахунків ДП «ПУГР», які повернуті без виконання «на рахунку кошти відсутні».

Головним управлінням ДФС у Полтавській області винесено Рішення про опис майна у податкову заставу від 01.08.2018 № 287/16-01.

На підставі вищезазначеного рішення, складено акт опису майна у податкову заставу №5/16-31-17-02-23 від 28.08.2018.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом вважається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.5 цієї статті у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

За змістом пп. 14.1.155, п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. З метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Якщо майно платника податків є неподільним і його балансова вартість більша від суми податкового боргу, таке майно підлягає опису у податкову заставу у повному обсязі (пункт 89.6 статті 89 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок продажу майна, що перебуває у податковій заставі, врегульовано положеннями статті 95 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1244.

Так, відповідно до пункту 95.1 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

При цьому стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України).

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

За змістом пункту 95.9. статті 95 ПК України, у разі якщо продажу підлягає цілісний майновий комплекс підприємства, майно якого перебуває у державній або комунальній власності, чи якщо згідно із законодавством з питань приватизації для відчуження майна підприємства необхідна попередня згода органу приватизації або іншого державного органу, уповноваженого здійснювати управління корпоративними правами, продаж майна такого підприємства організовується державним органом приватизації за поданням відповідного контролюючого органу із дотриманням законодавства з питань приватизації. При цьому інші способи приватизації, крім грошової, не дозволяються.

Державний орган приватизації зобов`язаний організувати продаж цілісного майнового комплексу протягом 60 календарних днів з дня надходження подання контролюючого органу.

При цьому, процедура стягнення з платника податків податкового боргу за рахунок грошових коштів у судовому порядку передує виникненню права контролюючого органу на звернення до суду щодо надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі.

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.

Лише сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Так, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, контролюючий орган повинен обґрунтувати, в першу чергу, недостатність у такого платника грошових коштів - готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив такий контролюючий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом переданого на розгляд суду у цій справі спору є правовідносини щодо надання податковому органу дозволу на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 3878829,74 грн за рахунок майна платника податків ДП "ПУГР", що перебуває в податковій заставі.

Контролюючий орган для доведення обставини відсутності коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника, надав відомості про діючі (закриті) рахунки відповідача у фінансових установах та інкасові доручення (розпорядження).

На всі діючі рахунки контролюючим органом виставлено інкасові доручення (розпорядження).

Суд встановив, що внаслідок виставлення контролюючим органом інкасових доручень банківськими установами, в яких відповідачем відкриті рахунки, податковий борг не погашено.

В інкасових дорученнях (розпорядженнях) містяться відмітки про повернення інкасових доручень (розпоряджень) у зв`язку з відсутністю грошових коштів; закриття чи відсутності вказаних у інкасових дорученнях рахунків у банку; у зв`язку з тим, що кошти, які є на окремих рахунках, забезпечують виконання постанов про арешт коштів боржника, що надійшли до банку раніше, та відсутністю інших коштів на рахунку, що можуть забезпечити виконання інкасових доручень контролюючого органу.

Таким чином, інкасовими дорученнями (розпорядженнями) підтверджено відсутність грошових коштів на всіх рахунках, відкритих відповідачем у фінансових установах та про які відомо контролюючому органу, або неможливість стягнення коштів через наявність постанов про арешт коштів боржника, що надійшли до банку раніше, або неможливість виконання вимоги через те, що рахунок відкритий для акумулювання страхових внесків за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Як зазначено вище, майно платника податків передано у податкову заставу, згідно з актом опису №5/16-31-17-02-23 від 28.08.2018.

Поряд з цим суд враховує, що наказом Фонду державного майна України від 14.07.2021 № 121 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 06.01.201 № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягаю приватизації в 2021 році (із змінами)» єдиний майновий комплекс державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» включено до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягаю приватизації.

Повноваження щодо підготовки до продажу та продаж вищезазначеного об`єкта покладено на Регіональне відділення Фонд державного майна України по Полтавській та Сумській областях.

Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна Україні по Полтавській та Сумській областях від 15.07.2021 № 780 «Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» прийняте рішення про його приватизацію шляхом продажу на аукціоні з умовами.

Оскільки підприємство не було реалізовано у 2021 році, його включено до Переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації».

Згідно преамбули Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (далі Закон № 2864-III) він спрямований на забезпечення економічної безпеки держави, недопущення руйнування цілісних майнових комплексів державних підприємств, захисту інтересів держави під час реалізації майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Статтею 1 Закону № 2864-III встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до статті 2 Закону № 2864-III для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних капіталів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

З аналізу наведеного слідує, що Законом № 2864-III встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків. При цьому, під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється, зокрема, відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами.

Вирішуючи спори у подібних правовідносинах, Верховний Суд у постановах від 11 лютого 2020 року справа №818/1604/16, від 31 березня 2020 року у справі № 818/2857/14, від 19 січня 2021 року у справі № 808/3932/15, від 25 березня 2021 року у справі № 806/1453/17, від 15 червня 2021 року у справі №815/5238/15, констатував, що майно підприємств відповідачів у справах, яке описане в податкову заставу належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства, а частка державної власності в статутному капіталі відповідачів становить не менше 25 %, та приходив до висновку про відсутність підстав для надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, застосовуючи положення Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна».

Для того щоб встановити чи розповсюджується дія мораторію, передбаченого статтею 1 Закону № 2864-III на спірні правовідносини, суд вважає за необхідне встановити чи віднесене майно підприємства, що описано в податкову заставу до об`єктів приватизації, яка його балансова вартість та чи є воно основним засобом виробництва, що забезпечує виробничу діяльність підприємства.

Позивач просить надати дозвіл на погашення податкового боргу ДП «ПУГР» за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі згідно з актом опису майна №5/16-31-17-02-23 від 28.08.2018.

Так, зі змісту наказу Фонду державного майна України від 06 січня 2021 року № 5 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2021 році» та наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році», зокрема, додатків до цих наказів «Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду», слідує, що до об`єктів малої приватизації віднесений Єдиний майновий комплекс державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт», що знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул. Заводська, 16.

При цьому суд враховує положення до ч. 2 ст. 191 ЦК України, згідно із якою до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

Наведене дає підстави стверджувати, що все майно позивача, яке описано в податкову заставу, віднесено до об`єктів приватизації, оскільки ДП «Полтавське управління геофізичних робіт» підлягає приватизації як єдиний майновий комплекс підприємства, а не його окремі частини, що в свою чергу свідчить про приватизацію всього майна підприємства.

Суд також зазначає, що податковим органом, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що майно ДП «Полтавське управління геофізичних робіт», яке описано в податкову заставу, не належить до основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності підприємства.

У свою чергу, що стосується посилань позивача на те, що в контексті спірних правовідносин норми Податкового кодексу України мають прерогативу по відношенню до інших законодавчих актів, а Законом № 2864-ІІІ не передбачений механізм звернення стягнення на майно боржника у процедурі погашення податкового боргу, то суд вважає останні безпідставними, адже пунктом 87.2 статті 87 ПК України чітко визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами, а відтак норми Закону № 2864-ІІІ, яким встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств, мають застосовуватися в обов`язковому порядку.

За наведених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 176, 177/.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Полтавській області до Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває у податковій заставі відмовити.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА