Справа № 420/29654/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Головного управління ДПС в Одеській області (далі по тексту - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 23174/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 24.08.2023 року Головного управління ДПС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що Головним державним інспектором Антоновою Л.О. Причорноморського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС в Одеській області на підставі п. 20.1.4 ст. 20 Податкового кодексу України було проведено перевірку позивача, щодо порушення термінів сплати ПДВ. За результатами перевірки складено Акт № 18735/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 11.07.2023 року. Відповідно до Акту перевірки податковим органом були встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 термінів сплати самостійно визначеного платником податків грошового зобов`язання з плати ПДВ в розмірі 130386,36 грн., протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України. На підставі Акту перевірки, ГУ ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 21374/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 24.08.2023 року, якими застосовано до позивача штраф за несвоєчасну сплату ПДВ у розмірі 54126,59 грн. Відповідно до податкове повідомлення-рішення № 21374/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 24.08.2023 року штраф був застосовано на підставі ст. 124, п. 129.6 ст. 129 ПК України у розмірі 25% від суми несвоєчасно сплаченого ПДВ. Також в податковому повідомленні-рішенні № 21374/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року вказано, що сума несвоєчасно сплаченого ПДВ становить 216506,36 грн., що не відповідає висновкам Акту № 18735/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 11.07.2023 року. Також позивач не заперечує щодо висновків акту Акт № 18735/15-32-24-09/ від 11.07.2023 року, яким були встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного платником податків грошового зобов`язання з плати ПДВ в розмірі 130386,36 грн., протягом строків визначених п. 57.1 ст. 57 ПК України. Проте позивач вважає прийняте податкове повідомлення-рішення протиправним і тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Доводи позивача щодо протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення мотивовані наступним.

Так, позивачем зазначено, що відповідальність за скоєння податкового правопорушення, що передбачена, у тому числі, пунктом 124.2 статті 124 Податкового кодексу України настає лише у разі, коли контролюючий орган доведе, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але не вчиняв певні дії або допускаючи бездіяльність, діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

В акті камеральної перевірки № 18735/15-32-24-09/ від 11.07.2023 року податковим органом зазначено, що інформація щодо наявності пом`якшуючих обставин (стаття 112-1 Податкового кодексу України) або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку (стаття 112 Податкового кодексу України) станом на момент підписання акту камеральної перевірки відсутня. При цьому, в акті перевірки податковий орган посилався лише на той факт, що терміни сплати закріплені в п.57.1 ст. 57 Податкового кодексу України та зазначені у податкових повідомленнях-рішеннях, які знаходяться у вільному доступі.

Разом з цим, позивач зауважує, що його дії не можуть бути кваліфікованими як нерозумні, недобросовісними, а саме підставою несвоєчасного погашення заборгованості слугував воєнний стан в Україні, через який ведення підприємництва дуже ускладнюється та не завжди є змога сплачувати всі зобов`язання у визначений строк та звертає увагу на те, що ним не порушено 30-денний строк для погашення заборгованості.

Також, Позивач звертає увагу суду на ту обставину, що в акті перевірки № 18735/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 11.07.2023 року податковим органом встановлено факт несвоєчасної сплати суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість у сумі 130386,36 грн., а згідно розрахунку до податкового повідомлення-рішення 21374/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року податковим органом врахована загальна сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість вже 216506,36 грн., що не відповідає акту перевірки.

Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що позивачем як платником податку не були вчинені умисні дії щодо порушення строків сплати зобов`язань з ПДВ та при цьому, контролюючим органом на якого покладено обов`язок доказування не наведено жодного доказу такого умислу в акті перевірки № 18735/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 11.07.2023 року можна дійти до висновку, що податкове повідомлення-рішення № 21374/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 24.08.2023 року Головного управління ДПС в Одеській області не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, тобто прийнято відповідачем необґрунтовано, безпідставно, без з`ясування та врахування усіх обставин, що мають значення для його прийняття, а відтак є протиправним і підлягає скасуванню.

Ухвалою від 06.11.2023 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду належним чином завірених копій документів доданих до позову.

04.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 06.11.2023 року.

Ухвалою від 06.12.2023 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та ухвалив розгляд справи №420/29654/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 10.01.2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 10.01.2024 року, сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Підготовче судове засідання відкладено на 07.02.2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 07.02.2024 року, з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно.

Ухвалою від 07.02.2024 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/29654/23 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 13.03.2024 року.

13.02.2043 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідно до відзиву відповідач з позовними вимогами не погоджується, вважає їх необґрунтованими, з огляду на наступне.

Так, відповідач зазначив, що на підставі п. п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, у порядку, абз.2 п. п. 76.3 ст.76 Податкового кодексу України проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість з питання своєчасності сплати платника ПДВ ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 ). При перевірці використано: податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2021 року № від 18.11.2021 року, грудень 2021 року № від 18.01.2022 року, липень 2022 року № від 18.08.2022 року, серпень 2022 року № від 19.09.2022 року, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, затверджений Наказом МФУ від 28.01.2016 № 21 (із змінами та доповненнями, внесеними Наказом МФУ від 01.03.2021 № 131): лютий 2022 від 02.09.2022 №, квітень 2023 № від 13.06.2023. В ході проведення камеральної перевірки встановлено факт несвоєчасної сплати суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 130386,36 грн.

В ході проведення камеральної перевірки фізичною особою - підприємцем не дотримані правила та норми, встановлені Кодексом. Слід зазначити, що платник податків та його посадові особи на момент вчинення порушення податкового законодавства в частині своєчасної сплати узгоджених зобов`язань з податку на додану вартість, мали можливість для дотримання правил та норм, встановлених Кодексом, проте не вжив достатніх заходів для їх дотримання, а саме: - платник був обізнаний із граничними строками узгоджених сум грошових зобов`язань згідно податкових декларацiй з податку на додану вартість, вказаних в таблиці. Адже терміни сплати закріплено в п. 57.1 ст. 57 Кодексу та зазначено у податковому повідомленні-рішенні, які знаходяться у вільному доступі. Однак платником не було вжито достатніх заходів для своєчасної сплати узгодженої суми грошових зобов`язань через те, що він діяв нерозумно та без належної обачності. Дані дії ОСОБА_1 вважаються винними, зважаючи на те, що особа мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте ОСОБА_1 не вжито достатніх заходів щодо їх дотримання. За наслідками перевірки виявлення порушення п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України, несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 130386,36 грн. Відповідальність платника за порушення вимог Кодексу та інших нормативних документів передбачена відповідно до п.124.2 ст.124 Кодексу, застосовується штраф у розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання. Інформація щодо наявності пом`якшуючих обставин (стаття 1121 Кодексу) або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку (стаття 112 Кодексу) станом на момент підписання акту камеральної перевірки відсутня. Відповідно до ст. 86 Кодексу у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. Заява щодо неможливості виконання податкових обов`язків відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, від Національної енергетичної компанії до контролюючого органу не надходила.

Підготовче судове засідання, призначене на 13.03.2024 року, було перенесено у зв`язку з перебування судді у відпустці. Призначено підготовче судове засідання на 19.03.2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 19.03.2024 року, з`явилися представники сторін.

Ухвалою від 19.03.2024 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 420/29654/23 до судового розгляду на 10.04.2024 року.

Судове засідання, призначене на 10.04.2024 року, було перенесено на 01.05.2024 року у зв`язку з оголошення повітряної тривоги в м. Одеса.

В судове засідання, призначене на 01.05.2024 року, з`явилася представник відповідача. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників відповідача щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 01.05.2024 року, суд задовольнив клопотання представника відповідача та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши сторін, розглянувши подані заяви по суті справи та докази для їх обґрунтування, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, судом встановлено наступні обставини та факти.

Відомості про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 16.12.2021 року, номер запису про реєстрацію 005097779. Основного видом економічної діяльності за КВЕД є: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами. Інші: 46.32 Оптова торгівля м`ясом і м`ясними продуктами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 56.30 Обслуговування напоями.

Позивач має статус платника податку на додану вартість з 12.09.2012 року.

На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, абз. 2 п.п. 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України головним державним інспектором Причорноморського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Антоновою Л.О. проведено перевірку податкової звітності з податку на додану вартість з питань своєчасності сплати платника ПДВ фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено Акт камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість щодо порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов`язань № 18735/15-32-24-09/ НОМЕР_1 від 11.07.2023 року.

Зазначеною перевіркою виявлено порушення п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу - несвоєчасна сплата узгодженого податкового зобов`язання з ПДВ в загальній сумі 130386,36 грн., а саме:

- податкова декларація з податку на додану вартість за листопад 2021 року № від 18.11.2021 року, граничний термін сплати 30.11.2021, дата сплати 08.12.2021, кількість днів затримки сплати 8, сума сплаченого податкового боргу 6168,12;

- податкова декларація з податку на додану вартість за грудень 2021 року № від 18.01.2022 року, граничний термін сплати 31.01.2022, дата сплати 16.05.2022, кількість днів затримки сплати 105, сума сплаченого податкового боргу 1370,12;

- податкова декларація з податку на додану вартість за липень 2022 року № від 18.08.2022 року, граничний термін сплати 30.08.2022, дата сплати 15.09.2022, кількість днів затримки сплати 16, сума сплаченого податкового боргу 38920,12;

- податкова декларація з податку на додану вартість за серпень 2022 року № від 19.09.2022 року, граничний термін сплати 30.09.2022, дата сплати 03.10.2022, кількість днів затримки сплати 3, сума сплаченого податкового боргу 37497,00;

- податкова декларація з податку на додану вартість за жовтень 2022 року № від 16.11.2022 року, граничний термін сплати 30.11.2022, дата сплати 01.12.2022, кількість днів затримки сплати 1, сума сплаченого податкового боргу 41513,00;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 02.09.2022 року, граничний термін сплати 02.09.2022, дата сплати 15.10.2022, кількість днів затримки сплати 13, сума сплаченого податкового боргу 19,00;

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 13.06.2023 року, граничний термін сплати 13.06.2023, дата сплати 14.06.2023, кількість днів затримки сплати 1, сума сплаченого податкового боргу 4899,00.

На підставі висновків акту перевірки № 18735/15-32-24-09/ від 11.07.2023 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 21374/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року, згідно з яким на підставі статей 124 / підпункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України за затримку на 1, 3, 8, 13, 16, 105 календарних днів сплати /зарахування банком або органом , що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів/за несплату (перерахування) фізичною особою грошового зобов`язання-податків/авансових внесків єдиного податку в сумі 216506,36 грн. зобов`язано позивача сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 54126,59 грн.

З Розрахунку штрафних (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахунку) грошового зобов`язання відповідно статті 124 Податкового кодексу України (додаток до податкового повідомлення-рішення № 21374/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року), вбачається, що штрафні (фінансових) санкцій за порушення правил сплати (перерахунку) грошового зобов`язання відповідно статті 124 Податкового кодексу України нараховані не лише за документами звітності зазначеним в Акті перевірки № 18735/15-32-24-09/ від 11.07.2023 року, а за документами:

- № від 19.06.2023 року, граничний термін сплати 01.07.2023, дата сплати 01.07.2023, кількість днів затримки сплати 1, сума сплаченого податкового боргу 39109,12;

- № від 19.06.2023 року, граничний термін сплати 01.07.2023, дата сплати 01.07.2023, кількість днів затримки сплати 1, сума сплаченого податкового боргу 4304,88;

- № від 19.07.2023 року, граничний термін сплати 01.08.2023, дата сплати 03.08.2023, кількість днів затримки сплати 3, сума сплаченого податкового боргу 2305,12;

- № від 19.07.2023 року, граничний термін сплати 01.08.2023, дата сплати 03.08.2023, кількість днів затримки сплати 3, сума сплаченого податкового боргу 40400,88.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням № 21374/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 67 Конституції України закріплено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Стаття 124 ПК України визначає відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) грошового зобов`язання.

Так, згідно з пунктом 124.1 цієї статті у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Якщо зарахування коштів з електронного рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість в оплату узгодженої суми грошового зобов`язання, визначеного в уточнюючому розрахунку до податкової декларації, здійснюється на наступний операційний (банківський) день, штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Відповідно до пункту 124.2 статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 124.3 статті 124 ПК України діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

Підпунктом 109.1 статті 109 ПК України встановлено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом. Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Пунктами 109.2, 109.3 статті 109 ПК України встановлено, що порушення податкового законодавства та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України. У випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

Стаття 112 ПК України визначає загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Зокрема, встановлено, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (пункт 112.1). Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності (пункт 112.2). У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків. Порядок доведення обставин, за яких особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинене податкове правопорушення, в межах судового провадження визначається процесуальним законодавством. Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи (пункт 112.7).

Також цієї нормою у пункті 112.8 визначено обставини, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а у статті 112-1 ПК України - обставини, що пом`якшують відповідальність особи.

У постановах від 16 березня 2023 року у справі №600/747/22-а, від 03 серпня 2023 року у справі №520/22505/21, від 22 серпня 2023 року у справі №520/18519/21 Верховний Суд сформулював висновки, які дають можливість розмежувати обставини, які утворюють склад правопорушення, за яке платник податків може бути притягнутий до відповідальності на підставі пунктів 124.1, 124.2 або 124.3 статті 124 ПК України.

Так, позиція Верховного Суду, якщо її систематизувати, полягає в тому, що відповідальність, передбачена пунктом 124.1 статті 124 ПК України, не пов`язана із встановленням/доведенням вини платника податків у формі умислу у вчиненому діянні (дії або бездіяльності). Для притягнення до фінансової відповідальності платника податків згідно з цією нормою за загальним правилом достатнім є виявлення факту допущення платником податків порушення строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Водночас обов`язковою умовою, з якою законодавець пов`язує настання відповідальності у вигляді штрафу за пунктами 124.2 і 124.3 статті 124 ПК України є доведення контролюючим органом вини платника податків у формі умислу, а саме, - що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Невиконання або неналежне виконання встановлених законодавством правил завжди є наслідком дій (бездіяльності) особи, які кваліфікуються як умисні, оскільки як невиконання так і неналежне виконання є порушенням обов`язків, закріплених за платником податків у статті 16 ПК України. Вина є характеризуючою обставиною дій (бездіяльності) особи, яка полягає у тому, що особа повинна та може дотримуватися встановлених Кодексом правил та норм. Вина в податкових правопорушеннях завжди нерозривно пов`язана з встановленням умислу. У противагу цьому слід зазначити, що умисел у діях платника податків відсутній, якщо результат його поведінки не залежить від змісту і порядку дій. Тобто у разі, коли платник, діючи своєчасно, добросовісно й з належною обачністю не зміг би уникнути негативних наслідків податкового характеру. Відтак, особа вважається такою, що умисно допустила порушення податкової дисципліни, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Тобто умовами, які визначають вину особи, у розумінні статті 112 Кодексу є:

встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи, у вчинені податкового правопорушення.

Тобто обов`язок доведення вини, Податкового кодексу України покладено на контролюючий орган, без виконання якого, особу не можливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого, умовою є наявність вини.

Так, згідно з пунктом 109.3 статті 109 Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи, лише у випадках визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу.

Юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу на підставі пункту 124.2 статті 124 Податкового кодексу України, є обов`язок доведення контролюючим органом умислу платника податків, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм Податкового кодексу України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.12.2022 у справі №520/9294/21 та від 03.08.2023 у справі №520/22505/21.

Суд вважає, що для притягнення платника податків до відповідальності на підставі пункту 124.2 статті 124 ПК України обов`язково має бути встановлений факт за умисного діяння щодо несвоєчасної сплати узгоджених сум грошових зобов`язань.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з пунктом 76.2 статті 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.

За змістом пункту 86.1 статті 86 ПК України матеріалами перевірки є: акт (довідка) перевірки з інформативними додатками, які є його невід`ємною частиною; заперечення, надані платником податків до акта (довідки) перевірки (у разі їх наявності на час розгляду); пояснення та їх документальне підтвердження, які надані платником податків відповідно до підпункту 16.1.15 пункту 16.1 статті 16 та відповідно до абзацу другого підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 розділу I цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 86.7.4 пункту 86.7 статті 86 ПК України під час розгляду матеріалів перевірки комісія з питань розгляду заперечень: встановлює, чи вчинив платник податку, щодо якого було складено акт перевірки, порушення податкового, валютного та/або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; розглядає обставини вчинених правопорушень, які відображені в акті перевірки, а також встановлені при розгляді наданих платником податків відповідно до цього пункту письмових пояснень та їх документального підтвердження (зокрема щодо обставин, що стосуються події правопорушення, та вжитих платником податків заходів щодо дотримання правил та норм законодавства, з посиланням на документи та інші фактичні дані, що підтверджують зазначені обставини); досліджує питання наявності або відсутності обставин, що виключають вину у вчиненні правопорушення (крім правопорушень, відповідальність за які настає незалежно від наявності вини), пом`якшують або звільняють від відповідальності; досліджує питання щодо необхідності проведення перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; визначає розмір грошових зобов`язань та/або суму зменшення бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, та/або суму зменшення податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету, зокрема при використанні права на податкову знижку, та/або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, а також необхідність надсилання (вручення) платнику податків відповідного податкового повідомлення-рішення у випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу. За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки. У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів. У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, проведеної на підставі підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу у зв`язку з розглядом наданих у порядку, визначеному цим пунктом, заперечень до акта (довідки) перевірки, або розглядом скарги на прийняте контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу, який проводив таку перевірку, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Розгляд таких заперечень окремо не здійснюється. Такі заперечення долучаються до матеріалів перевірки або матеріалів щодо розгляду скарги, а наведені в них факти та дані враховуються контролюючим органом при формуванні у передбаченому цим підпунктом порядку висновку за результатами розгляду матеріалів перевірки або під час розгляду скарги на прийняте податкове повідомлення-рішення у порядку, встановленому статтею 56 цього Кодексу.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. За наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та додаткових документів і пояснень, зокрема документів, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, поданих у порядку, встановленому цією статтею, податкове повідомлення-рішення приймається в порядку та строки, визначені пунктом 86.7 цієї статті.

Проаналізувавши вказані положення законодавства, суд доходить висновку, що у випадку встановлення контролюючим органом на підставі сукупності відповідних даних податкових декларацій та електронних систем і реєстрів обставин, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог податкового законодавства, він (контролюючий орган) не позбавлений можливості констатувати в діяннях платника податків винного діяння в умисній формі.

Разом з тим, такі обставини з відповідним обґрунтуванням висновків про умисність діяння в обов`язковому порядку мають бути зазначені в акті камеральної перевірки, який за усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації щодо виявленого порушення, а його висновки можуть бути спростовані шляхом подання до контролюючого органу заперечень на акт перевірки (постанова Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі №140/388/19).

За змістом ПК України подання заперечень на акт перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому контролюючий орган безпосередньо вже в акті перевірки має зазначити усі обставини, які у подальшому будуть предметом розгляду під час прийняття податкового повідомлення-рішення.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння платником податків встановленого контролюючим органом складу правопорушення, за яке його може бути притягнуто до відповідальності, та забезпечує реальну можливість реалізації права, передбаченого пунктом 86.7 статті 86 ПК України, щодо надання платником податків своїх заперечень та додаткових документів і пояснень, зокрема, але не виключно, документів, що спростовують встановлені обставини та висновки щодо вини, підтверджують наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу.

Відсутність в акті камеральної перевірки обставин, які характеризують таку ознаку виявленого діяння як умисність, на думку суду, вказує на необґрунтованість прийняття в подальшому податкового повідомлення-рішення на підставі пункту 124.2 статті 124 ПК України.

Судом встановлено, що акти камеральної перевірки не містять жодних обґрунтувань умисного вчинення позивачем порушення норм пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України та необхідності застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених пунктом 124.2 статті 124 Податкового кодексу України.

Доказів умисності несвоєчасної сплати позивачем узгоджених сум грошових зобов`язань відповідачем до суду не надано.

Разом з тим позивач посилається, що підставою несвоєчасного погашення заборгованості слугував воєнний стан в Україні, через який ведення підприємництва дуже ускладнюється та не завжди є змога сплачувати всі зобов`язання у визначений строк та звертає увагу на те, що ним не порушено 30-денний строк для погашення заборгованості.

Отже, з огляду на встановлені обставини у справі та враховуючи наведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд доходить висновку, щодо недоведеності винних дій позивача, та протиправність прийняття контролюючим органом податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням зазначеного, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 21374/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., згідно платіжної інструкції № 8521 від 27.10.2023 року.

Таким чином, враховуючи задоволення позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 1073,60 грн. суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № 23174/15-32-24-09/ від 24.08.2023 року.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 30.07.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва