Справа № 215/2785/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 липня 2024 рокуСправа № 215/2785/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького районного управління поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

УСТАНОВИВ:

01.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- встановлення відсутності компетенції (повноважень) головного управління національної поліції Дніпропетровські області в особі Криворізького районного управління поліції при отриманні скарги від 06.06.23р. вх С-538у чи С-545у створювати штучні перешкоди для вирішення питання не підкорення Криворізькою міською радою, вимогам ст. 49,53 Конституції України і розкрадання фондів громади та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати прийняти ненормативний правовий акт після повторного розгляду скарги.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської обласні від 06.05.2024 року матеріали справи передані на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Матеріали позовної заяви надійшли до Дніпропетровського окружного адміністративного суду 28.05.2024 року.

На підставі положень частини другої статті 30 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

З матеріалів адміністративного позову вбачається, що провадження у справі не відкрито.

Ухвалою суду від 30.05.202024 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького районного управління поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишено без руху.

Не погодившись із ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської обласні від 06.05.2024 року, якою матеріали справи передані на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, позивачем подано апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.07.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 травня 2024 року по справі №215/2785/24, без змін.

18.07.2024 року справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

25.06.2024 року позивач подав заяву про відкриття провадження у справі, у якій просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки дохід позивача є меншим ніж прожитковий мінімум. На підтвердження матеріального стану позивачем надано копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу.

Також, згідно матеріалів справи, 25.06.2024 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді, в обґрунтування якої вказано про наявність сумнівів щодо дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності під час розгляду справи.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року передано заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі №215/2785/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького районного управління поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, для вирішення по суті у порядку ч. 4 ст.40 КАС України іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, для вирішення питання про відвід судді.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року (суддя Захарчук-Борисенко Н.В.) відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ількова В.В. у справі №215/2785/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького районного управління поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

30.07.2024 року справу передано судді Ількову В.В. для подальшого розгляду.

Вирішуючи питання про звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає про таке.

Правові засади справляння судового збору, коло платників, об`єкт та розмір ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VІ (далі по тексту - Закон України № 3674-VІ) в редакції, чинній на момент подання позовної заяви.

Законом України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, також визначено, що судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Статтею 2 даного Закону, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, передбачено, що платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції чинній на момент подання позовної заяви, визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Звернена до суду вимога свідчить про подання позову із однією вимогою немайнового характеру.

Так, відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України № 3674-VІ, в редакції, чинній на момент подання позовної заяви, визначено ставку судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі станом на 1 січня 2024 року становить 3028 грн.

З огляду на дату подання адміністративного позову, а саме травень 2024 року, про що свідчить реєстраційний штамп вхідної кореспонденції Тернівського районного суду м.Кривого Рогу, розмір ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову, що містить позовну вимогу немайнового характеру, який подано фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1211,20 грн. (3028 грн. х 0,4).

При цьому, позивач не відноситься до осіб, які звільнені від сплати судового збору згідно статті 5 Закону України № 3674-VІ, і, відповідно, повинен сплачувати судовий збір.

Натомість, до позовної заяви не додані будь-які докази, які б свідчили про сплату позивачем судового збору.

Разом з тим, позивач у позовній заяві просить суд про звільнення від сплати судового збору, в порядку статті 8 Закону України № 3674-VІ та статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування зазначеного клопотання про звільнення від сплати судового збору, скаржник посилається на майновий стан, посилаючись в додатках на довідку, яка видана Тернівським УПСЗН м. Кривий Ріг, а також на відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за 2023 рік.

Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу за 2024 рік до матеріалів справи долучено не було.

Слід вказати про те, що частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України Про судовий збір (далі - Закон № 3674-VI) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою статті 8 Закону № 3674-VI закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До позовної заяви позивачем було долучено довідку №1880 від 05.04.2024 року, видану Тернівським УПСЗН м.Кривий Ріг, в якій зазначено, що позивач знаходиться на обліку і отримує компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі по догляду за ОСОБА_2 , а саме: з січня 2022 року по лютий 2024 року компенсація складала 2393/2589,00/2250 грн. на місяць, відповідно. Всього 64284,00 грн.

5% від суми 64284,00 грн. становить 3214,20 грн., що перевищує ставку судового збору, який необхідно сплатити позивачем за подання даного позову до суду 1211,20 грн.

За вказаних обставин підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні.

Так, відповідно до приписів вказаної статті усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників адміністративного процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Окрім того, слід вказати, що на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2024 року, позивачем не було надано уточненого позову, для суду та відповідача, з зазначенням способу захисту порушених прав, свобод чи інтересів, відповідно до вимог частини першої статті 5 та п. 4, 5 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України України, де в прохальній частині позову має бути відображено які саме протиправні дії (бездіяльність) або рішення суб`єкта владних повноважень були ним вчинені (прийняті) та підлягають оскарженню; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також не надано належним чином засвідчені копії всіх документів, які додаються до позовної заяви, відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що недоліки встановлені ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2024р. не усунуто в повному обсязі, тобто позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись п.1 ч.4 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі Криворізького районного управління поліції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали та позовну заява разом із доданими матеріалами надіслати позивачу за зазначеною у позовній заяві адресою.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Ільков