Справа № 120/15648/23
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/15648/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик В.В.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

24 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Смілянця Е. С. Сторчака В. Ю. ,

за участю: секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

представника відповідача: Кухрівського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Євровікна" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євровікна" (далі ТОВ "Євровікна") звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «С» від 11.07.2023 року № .

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року позов задоволено:

-визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «С» від 11.07.2023 року № .

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, уповноваженого представника, в судове засідання не направив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 09.06.2023 року № 2733, виданого ГУ ДПС у Вінницькій області, головним державним інспектором відділу перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту ГУ ДПС у Вінницькій області, відповідно до п.п.191.1.4. п.191.1 ст.191, п.п.20.1.4. п.20.1 ст.20, п.п. 78.1.1. п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82, п. 69.2 ст. 69 підр.10 розд. ХХ перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, на підставі наказу ГУ ДПС у Вінницькій області від 09.06.2023 року №1676к, на підставі повідомлення уповноваженого банку щодо порушення законодавчо встановленого строку розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ "Євровікна" з питань дотримання вимог валютного законодавства при проведенні розрахунків по договору поставки № GRAF/FT/011221 від 01.12.2021 року за період з 01.12.2021 року по 31.05.2023 року.

Перевірка проводилась з 12.06.2023 року по 16.06.2023 року.

За результатами перевірки ТОВ "Євровікна", посадовими особами відповідача складено Акт від 16.06.2023 року № 10413/02-32-07-06/32538170, у якому зафіксовано порушення ТОВ "Євровікна" вимог ч.3 ст.13 Закону України "Про валюту і валютні операції", п.21 розділу ІІ "Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року № 5, в результаті чого допущено порушення вимог валютного законодавства по договору поставки №GRAF/FT/011221 від 01.12.2021 року, укладеному із нерезидентом GRAF Synergy S.r.l., Італія:

-за операцією, здійсненою 10.12.2021 року, на суму 140000,00 євро, за період з 10.12.2022 року по 29.04.2023 року;

-за операцією, здійсненою 13.12.2021 року, на суму 22875,00 євро, за період з 13.12.2022 року по 29.04.2023 року.

За результатами розгляду заперечення на Акт перевірки, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області складено Висновок № 127/02-32-07-06 від 05.07.2023 року, у якому висновки, наведені у Акті позапланової перевірки від 16.06.2023 року № 10413/02-32-07-06/32538170 залишено без змін, а заперечення TOB "Євровікна" без задоволення.

На підставі Акта перевірки від 16.06.2023 року № 10413/02-32-07-06/32538170, Головним управлінням ДПС у Вінницькій області прийнято податкове повідомлення - рішення форми «С» від 11.07.2023 року № , яким застосовано пеню в розмірі 2 643 324,59 грн. за порушення вимог валютного законодавства.

За наслідками адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення, ДПС України прийнято рішення №16199-00-06-01-02-06 від 25.09.2023 року, яким податкове повідомлення-рішення від 11.07.2023 року № залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

В подальшому позивач оскаржив вищезазначене податкове повідомлення-рішення в судовому порядку.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, враховуючи висновки Верховного Суду, висловлені постанові від 16 березня 2023 року у даній справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює ПК України.

Згідно підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків-сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

У пп.14.1.265 п.14.1 ст.14 ПК України міститься визначення, що штрафна санкція (фінансова санкція, штраф)-плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з осіб, що вчинили податкове правопорушення або порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У пп. 14.1.162 п.14.1 ст.14 ПК України закріплено, що пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, визначені Законом України "Про валюту та валютні операції" від 21 червня 2018 року № 2473-VIII (далі - Закон № 2473-VIII).

Частиною першою статті 3 Закону № 2473-VIII встановлено, що відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

За змістом частини четвертої статті 11 Закону № 2473-VIII органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

Частинами п`ятою, шостою цієї статті Закону передбачено, що Національний банк України у визначеному ним порядку здійснює валютний нагляд за уповноваженими установами.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Частиною дев`ятою статті 11 Закону № 2473-VIII унормовано, що органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій. Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

За приписами частини десятої статті 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом.

У пункті 2 частини першої статті 12 Закону № 2473-VIII зазначено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Частинами першою, третьою, п`ятою, восьмою статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.

Правління Національного банку України постановою № 5 від 02 січня 2019 року затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі - Положення № 5).

Це Положення, відповідно до пункту 1, визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.

Згідно з пунктами 21, 23 Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.

З матеріалів справи з`ясовано, що 01.12.2021 року між ТОВ "ЄВРОВІКНА" в особі директора ОСОБА_1 (далі-Покупець) було укладено договір поставки № GRAF/FT/011221 від 01.12.2021 року (далі - Договір) із нерезидентом GRAF Synergy S.r.l., Італія, в особі директора Gianfranco Ferranti (далі-Постачальник).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцю Устаткування для виробництва віконних та дверних блоків із профільованого ПВХ (далі-Устаткування), вказане у Специфікації (Додаток № 1 до Договору, далі - Специфікація), яка є невід`ємною частиною цього Договору, на умовах FCA-Nonantola, Італійська Республіка (згідно з Incoterms 2020), Покупець зобов`язується прийняти Устаткування та сплатити за нього ціну відповідно з умовами цього Договору.

За умовами п. 2.2 відвантаження Обладнання зі складу Постачальника має бути виконана у строк не більше 365 календарних днів з моменту отримання Постачальником від Покупця першої частини попередньої оплати за умови своєчасного виконання Покупцем зобов`язань, передбачених пп. 5.2.1. та 5.2.2. цього Договору.

Ціна цього Договору складає 325 750 Євро без ПДВ (п. 5.1 Договору).

П.5.2 Договору визначено, що оплата вартості Обладнання, що поставляється, проводиться в наступному порядку:

5.2.1. Покупець здійснює передоплату у розмірі 50% ціни Договору, що становить 162 875 (сто шістдесят дві тисячі вісімсот сімдесят п`ять) Євро, без ПДВ, протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту набрання чинності цим Договором.

5.2.2. Друга частина оплати за цим Договором 5.2.2 розмірі 50% ціни Договору, що становить 162 875 Євро, без ПДВ, виробляється протягом 5 банківських днів з моменту отримання Покупцем від Постачальника Сповіщення про готовність Обладнання до відвантаження зі складу заводу-виробника.

10.12.2021 року ТОВ "Євровікна" сплатило Постачальнику 140 000 Євро, а 13.12.2021 року 22 875 Євро, таким чином виконавши зобов`язання щодо оплати авансового платежу, в розмірі 50% вартості товару, що підтверджується відповідними платіжними інструкціями.

Відповідно Постачальник повинен був виготовити і передати ТОВ "Євровікна" товар у строк не пізніше 13.12.2022 року.

25.11.2022 року ТОВ "Євровікна" отримало від Постачальника повідомлення про готовність товару до відвантаження.

Згідно умов зовнішньоекономічного контракту позивач зобов`язаний був сплатити другу частину вартості товару, що становить 162 875 Євро, протягом 5 банківських днів з дати такого повідомлення.

Розділом 7 "Форс-мажор" Договору визначено, що Сторона, яка не виконує свої зобов`язання внаслідок дії непереборної сили, повинна невідкладно сповістити другу сторону про форс-мажорні обставини та їх вплив на виконання зобов`язань по Договору.

Впродовж 10 днів з настання форс-мажорних обставин, Сторони Договору погоджують порядок спільних дій, який оформлюється у вигляді додатку до цього Договору.

В свою чергу, позивач повідомив листом №22/105 від 28.11.2022 року Постачальника про те, що не зможе виконати зобов`язання відповідно до п.п. 5.2.2 п.5.2 договору в силу обставин непереборної сили, оскільки 14.07.2022 року російською федерацією здійснений масовий ракетний обстріл м. Вінниця, внаслідок чого був зруйнований офіс позивача та пожежа, яка виникла на місці влучання, знищила первинну фінансово-господарську документацію та зумовила припинення роботи офісу.

Під час перевірки позивачем надано контролюючому органу пояснення та документи, які стосуються виконання договору поставки № GRAF/FT/011221 від 01.12.2021 року, зокрема повідомлено, що поставка товару за цим договором не відбулася за відсутності вини позивача, з причин повномасштабної збройної військової агресії російської федерації проти України, яка розпочалась 24.02.2022 року та пожежею, яка повністю зруйнувала офісне приміщення позивача (вул. Замостянська, 26, м. Вінниця) внаслідок масового ракетного обстрілу по Будинку Офіцерів у м. Вінниця, а тому несплата другої частини вартості товару призвела до затримки його поставки Постачальником у строки встановлені договором.

В законодавчо встановлений строк імпортний товар від нерезидента на митну територію України не надійшов.

Станом на 10.12.2022 року за розрахунками по Договору за операцією, здійсненою 10.12.2021 року утворилась прострочена дебіторська заборгованість в сумі 140 000 Євро, граничний строк погашення якої минув 09.12.2022 року.

17.02.2023 року між ТОВ "ЄВРОВІКНА" в особі директора Харченка С.А. та нерезидентом GRAF Synergy S.r.l., Італія, в особі директора Gianfranco Ferranti був укладений додатковий договір.

Згідно вказаного додаткового договору Сторони домовились змінити пункт 2.2 Договору поставки виклавши його у новій редакції:

« 2.2. Відвантаження Обладнання зі складу Постачальника має бути виправлена у строк не більше 575 календарних днів з моменту отримання Постачальником від Покупця першої частини попередньої оплати за умови своєчасного виконання Покупцем зобов`язань передбачених пп. 5.2.1 та 5.2.2. справжнього договору".

Усі інші умови Договору про постачання залишаються без змін (п.2 додаткового договору).

Вказана сума простроченої дебіторської заборгованості закрилась в повному обсязі, в сумі 140000,00 Євро / 5 618 508 грн. шляхом надходження від нерезидента обладнання (автоматична чотирьохголовочна зварювальна машина з ЧПК SL4FF-EVO, код товару ) загальною вартістю 346 149 Євро / 13891720,90 грн., згідно митної декларації № 23UA75U0 від 01.05.2023 року, яке, згідно відбитку штампу Закарпатської митниці, проставленого на товаро - супровідному документі - CMR № 080992 від 27.04.2023 року, перетнуло митий кордон України 29.04.2023 року.

Станом на 31.05.2023 року за розрахунками по договору поставки №GRAF/FT/011221 від 01.12.2021 року дебіторська/кредиторська заборгованість не рахується - сальдо розрахунків дорівнює нулю. Розрахунки за Договором завершено. Договір виконано.

Частиною шостою статті 13 Закону № 2473-VIIІ визначено, у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Так, згідно Сертифікату 24.07.2023 року Вінницька торгово-промислова палата, на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 р. №44(5), із змінами та доповненнями, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, ракетний обстріл цивільних об`єктів м. Вінниці, пожежа; ТОВ "Євровікна" щодо обов`язку (зобов?язання), а саме: здійснити поставку з імпорту товару - обладнання для виробництва віконних та дверних блоків - у строки, зазначені в Договорі поставки № GRAF/FT/011221 від 01.12.2021 року, укладеного з компанією GRAF Synergy S.R.L. (Італія), але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати), у термін: до 10.12.2022 року, які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): дата настання: 14.07.2022 року; дата закінчення: 16.02.2023 року.

Отже, вказаним сертифікатом підтверджено, що зазначені обставини з 14.07.2022 року до їх закінчення 16.02.2023 року, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для ТОВ "Євровікна", а тому порушення позивачем строків розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності було здійснено з об`єктивних причин внаслідок збройної агресії з боку російської федерації.

Статтею 112 Податкового кодексу України встановлені загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Відповідно до п.112.1, п.112.7 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Разом з тим, відповідач вказує на те, що станом на момент проведення перевірки позивач не заявляв про існування форс-мажорних обставин. Проте, оскаржуючи спірне податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, посилалося на виникнення під час виконання зовнішньоекономічних операцій форс-мажорних обставин, на підтвердження чого надало копії сертифікатів Вінницької торгово-промислової палати.

В свою чергу, колегія суддів зазначає наступне.

За правилом, закріпленим у пункті 44.6 статті 44 ПК України, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому цього пункту, платник не надає посадовим особам контролюючого органу документи, що підтверджують показники податкової звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника на час складання такої звітності.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що у зазначених положеннях закону мова йде саме про документи, які підтверджують показники податкової звітності, а не про всі документи.

Отже, позиція відповідача у цьому випадку є помилковою, оскільки сертифікати торгово-промислової палати не належать до первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності, та безпосередньо не пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, а тому положення пункту 44.6 статті 44 ПК України у спірних правовідносинах не застосовуються.

Натомість, у постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 802/1069/13-а викладено такий висновок: «Відповідно до підпункту 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України у разі, якщо платником податків подано в установленому порядку органу державної податкової служби заперечення до акта перевірки або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення і коли платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки, - здійснюється документальна позапланова перевірка. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Системний аналіз наведених вище правових норм свідчить про те, що законодавцем передбачено право платника податків надати контролюючому органу документи, які були відсутні під час перевірки. При цьому, якщо платник податків у запереченнях на акт перевірки посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, до прийняття рішення за результатами такої перевірки це зумовлює обов`язок податкового органу щодо призначення та проведення позапланової перевірки».

Відтак підпункт 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 ПК України допускає виникнення такої ситуації, коли після проведення перевірки та/або після прийняття за наслідками перевірки рішення (під час процедури адміністративного оскарження) виникають певні обставини, які є новими та не були досліджені під час перевірки.

При цьому, зазначена норма надає платнику податку право посилатися на нові обставини у двох альтернативних випадках: 1) або у запереченнях на акт перевірки (тобто до прийняття податкового повідомлення-рішення); 2) або у скарзі на прийняте за результатами перевірки податкове повідомлення-рішення (тобто на стадії процедури оскарження рішення в адміністративному порядку).

За наявності одного із таких випадків, контролюючий орган зобов`язаний прийняти до уваги зазначені платником податку обставини та надати їм належну оцінку у відповідному документі: у рішенні за результатами розгляду заперечень на акт перевірки або у рішенні за результатами розгляду скарги.

Також колегія суддів наголошує, що сертифікат торгово-промислової палати може підтверджувати наявність форс-мажорних обставин, що мали місце до його видачі, шляхом зазначення конкретного періоду часу, протягом якого існували надзвичайні, невідворотні та непередбачувані обставини.

Отже, платник податку має право подати документи на підтвердження виникнення форс-мажорних обставин після проведення перевірки на стадії надання заперечень на акт перевірки або на стадії оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

У спірних правовідносинах, хоча сертифікат торгово-промислової палати і був отриманий після прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, останній засвідчує існування непереборних обставин у період з 14.07.2022 по 16.02.2023 року, що включає в себе період, за який контролюючий орган нарахував пеню за порушення строків розрахунків.

Таким чином, факт виникнення форс-мажорних обставин відповідачем не спростовано, а відповідно перебіг строку вищевказаних розрахунків зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Форс-мажор розглядається як обставина непереборної сили, запобігти якій зобов`язана сторона не має змоги. Відповідно, неналежне виконання договору не є наслідком її неправомірних дій і виключає наявність вини, яка є обов`язковою умовою для настання відповідальності за порушення зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, отримання сертифікату не змінює правової оцінки характеру спірних правовідносин, оскільки в змісті сертифікату чітко визначено часові межі дії обставин непереборної сили.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, висловленими у постанові від 04 липня 2024 року у справі № 380/8597/23.

Враховуючи вищезазначене, корлегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що наявність підтверджених Вінницькою торгово-промисловою палатою форс-мажорних обставин, відповідно до пп.112.8.9. п.112.8 ст. 112 Податкового кодексу України та п. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», є підставою для звільнення ТОВ "Євровікна" від відповідальності за порушення вимог ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» та нарахування позивачу пені за ч.5 ст.13 зазначеного Закону.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 липня 2024 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Смілянець Е. С. Сторчак В. Ю.