Справа № 580/4893/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року справа № 580/4893/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації про стягнення коштів,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивачка) подала позов до Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (далі Департамент, відповідач), в якому просить стягнути з Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі у період з 16.12.2023 до дня ухвалення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням від 17.05.2023 у справі № 580/7962/21, яке набрало законної сили 24.08.2023, Черкаський окружний адміністративний суд, зокрема, поновив позивачку на посаді начальника управління фінансового, правового та господарського забезпечення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації з 07.09.2021, однак судове рішення в цій частині відповідач не виконав, що відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України є підставою для стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Ухвалою від 31.05.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).

02.07.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що у відповідача відсутня посада начальника управління фінансового, правового та господарського забезпечення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації. Також, посада, яку займала ОСОБА_1 не є тотожною посадам, які є в Департаменті будівництва Черкаської обласної державної адміністрації за посадовими обов`язками. Звернув увагу суду щодо неможливості введення посади, яку обіймала позивачка, оскільки утворення даного управління суперечить вимогам пункту п`ятому Постанови КМУ від 26 листопада 2008 року № 1040 та пункту третьому Постанови КМУ від 26 січня 2011 року № 59, зокрема безпосередньому підпорядкуванню юридичної, бухгалтерської служби державної служби в державному органі - керівникові бюджетної установи або його заступникові, які однак суд не врахував при винесені рішення. Вважає, що невиконання рішення в частині поновлення позивачки на посаді виникло не з вини відповідача, у зв`язку із чим то позовні вимоги вважає такими, що не підлягають задоволенню.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що рішенням від 17 травня 2023 року по справі № 580/7962/21, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року, Черкаський окружний адміністративний суд позов ОСОБА_1 задовольнив частково:

- визнав протиправним та скасував наказ Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації від 06 вересня 2021 року № 128-ос Про звільнення ОСОБА_1 ;

- поновив ОСОБА_1 на посаді начальника управління фінансового, правового та господарського забезпечення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації з 07 вересня 2021 року;

- стягнув з Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2021 року по 17 травня 2023 року у сумі 220975,20 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі № 580/7962/21 підлягало негайному виконанню у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Постановою від 01 червня 2023 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) відкрив виконавче провадження № 71931848 на підставі виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду від 29 травня 2023 року № 580/7962/21 про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління фінансового, правового та господарського забезпечення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації з 07 вересня 2021 року.

16 червня 2023 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) прийняв постанову про накладення на Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації штрафу у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця.

26 червня 2023 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) прийняв постанову про накладення на Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації штрафу у розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця.

Також 26 червня 2023 року головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) направив до Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження № 71931848 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження.

Зазначені обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації середнього заробітку час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі.

Постановою від 14.05.2024 у справі № 580/8817/23 Шостий апеляційний адміністративний суд позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково:

- стягнув середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 у розмірі 48583,20 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовив;

- допустив до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в межах суми стягнення за один місяць.

Виходячи зі змісту мотивувальної частини постанови від 14.05.2024 Шостий апеляційний адміністративний суд обчислив розмір середнього заробітку за період з 18 травня 2023 року по 25 вересня 2023 року включно.

У зв`язку із подальшим невиконанням відповідачем рішення суду у частині поновлення позивачки на посаді, позивачка вважає наявними підстави для стягнення з 16.12.2023 середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі, у зв`язку із чим звернулась із цим позовом до суду.

Під час надання правової оцінки спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (ч. 1).

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч. 2).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 371 КАС України встановлено, що рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Відповідно до абз. 8 ст. 235 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню.

Статтею 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Аналіз правових норм чинного законодавства, що регулює правовідносини в сфері проходження громадянами публічної служби та звільнення з публічної служби, дає підстави для висновку, що рішення судів про поновлення на роботі є обов`язковими та виконуються негайно з часу його оголошення, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави.

Рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу, водночас відповідно до ст. 236 КЗпП України виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі проводиться незалежно від вини роботодавця в цій затримці. Закон пов`язує цю виплату виключно із фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2024 року у справі №640/4614/20.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі ст. 236 КЗпП України суду потрібно встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення; у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після ухвалення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Вказана правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16 лютого 2018 року у справі №807/2713/13-а, від 27 червня 2019 року у справі №821/1678/16, від 31 липня 2019 року у справі №813/593/17, від 25 вересня 2019 року у справі №813/4668/16, від 27 листопада 2019 року у справі №802/1183/16-а, від 19 грудня 2019 року у справі №2а-7683/12/1370, від 05 лютого 2020 року у справі №815/1676/18, від 05 березня 2020 року у справі №280/360/19, від 26 листопада 2020 року у справі №500/2501/19, від 19 квітня 2021 року у справі №826/11861/17, від 24 червня 2021 року у справі №640/15058/19, від 20 липня 2021 року у справі №826/3465/18, від 23 березня 2023 року у справі №420/8539/21.

Як встановив суд, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року по справі № 580/7962/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково, зокрема позивача поновлено на посаді начальника управління фінансового, правового та господарського забезпечення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації з 07 вересня 2021 року.

Разом з тим, станом на час звернення позивачки до суду з цим позовом у матеріалах справи відсутні жодні докази виконання рішення суду у справі № 580/7962/21 в частині поновлення позивачки на посаді.

Суд звертає увагу, що станом на час розгляду цієї справи рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у справі № 580/7962/21 набрало законної сили та є обов`язком до виконання.

Посилання відповідача на поважність причин невиконання рішення суду у зв`язку з введенням в дію змін до структури та штатного розпису Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на 2021 рік у зв`язку з чим посада начальника управління фінансового, правового та господарського забезпечення Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації скорочена та не є тотожною посадам наявним в Департаменті будівництва Черкаської обласної державної адміністрації за посадовими обов`язками, на думку суду не спростовують обставину невиконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що на користь позивачки має бути відшкодований середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

За вказаних обставин, беручи до уваги, що згідно з постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2024 у справі № 580/8817/23 охоплюється період, за який здійснено відшкодування лише до 25.09.2023, суд доходить висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, для повного та належного захисту прав позивачки, та наявності підстав для стягнення середнього заробітку за період з 26.09.2024 по 30.07.2024 року (дата ухвалення рішення у цій справі) включно.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановив Черкаський окружний адміністративний суд в рішенні від 17 травня 2023 року у справі № 580/7962/21, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 на час звільнення складає 522,40 грн.

Кількість робочих днів у період з 26.09.2023 по 30.07.2024 включно складала 210 днів.

Таким чином середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за вказаний період становить 109704 грн (522,40 грн.*210 днів).

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в межах суми стягнення за один місяць в сумі 10970,40 грн (522,40 х 21).

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Щодо вимоги позивача встановити контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення у адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є диспозитивним правом суду, що може використовуватись залежно від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Позивачка не навела аргументованих доводів та не надала доказів того, що рішення суду в цій справі буде відповідачем тривалий час не виконано, у зв`язку з чим своєчасно у межах розумних строків не будуть поновлені її права, а тому суд доходить висновку, що у задоволенні вимоги про встановлення контролю за виконанням рішення суду належить відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат в частині стягнення витрат на правову допомогу, суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 132 КАС України такі витрати належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з вимогами ст. 134 КАС України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з абз. 1 ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд врахував, що в обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу представниця позивачки подала суду розрахунок суми судових витрат.

Водночас, суду не надано Акту приймання-передачі наданих послуг, а також жодних доказів оплати за професійну правничу допомогу.

Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України, в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим.

Оскільки позивачка у сукупності не надала належних та допустимих доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, відсутні підстави для їх стягнення на користь позивачки.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат в частині стягнення судового збору, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання цього позову, то підстави для розподілу судових витрат в цій частині відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту будівництва Черкаської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді за період з 26.09.2023 по 30.07.2024 включно в розмірі 109704 (сто дев`ять тисяч сімсот чотири) грн 00 коп. з утриманням із вказаної суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 10970 (десять тисяч дев`ятсот сімдесят сім) грн 40 коп.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Департамент будівництва Черкаської обласної державної адміністрації (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 223, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 30.07.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК