Справа № 135/849/24
Суддя: Корнієнко О. М.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 135/849/24
Провадження № 2-а/135/5/24
РІШЕННЯ

іменем України

24.07.2024 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,

розглянувши в м. Ладижин у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, у якому просить скасувати постанову серії ЕГА №1475155 від 26.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою було притягнуто його до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

У позові зазначив, що 26.06.24 поліцейським ГРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Залізняком В.М. відносно позивача винесено постанову серії ЕГА №1475155 про накладання на нього ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП. Відповідно до вказаної постанови зазначено, що ОСОБА_1 розпивав алкоголь, перебуваючи в м.Ладижині по вулиці Будівельників, біля кафе «Інь-Янь». Зателефонував на спецлінію 102 та повідомив, що в нього виник конфлікт з невідомими особами і що дані особи викинули його велосипед, хоча прибувши на місце виклику інформація свого підтвердження не знайшла, а тому ОСОБА_1 своїми діями здійснив завідомо неправдивий виклик, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП і як наслідок на нього було накладено штраф у сумі 3400 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням процедури розгляду через не складення протоколу, та відсутністю доказів його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП. Позивач вказує на те, що адміністративна відповідальність за ст.183 КУпАП настає за завідомо неправдивий виклик поліції, тобто за виклик, при якому відсутні будь-які порушення прав заявника або небезпека та відповідно відсутня необхідність прибуття на місце події працівників поліції, а не виклик, за результатами розгляду якого не підтверджено у повному обсязі всі твердження чи слова заявника, повідомлені ним під час здійснення такого виклику.

Крім того, позивач стверджує, що працівником поліції не надано доказів, що при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП належним чином перевірено інформацію, повідомлену позивачем, зокрема не опитано свідків, а також не доведено чи була надана інформація дійсно завідомо неправдивою. До того ж як зазначає позивач, у постанові не відображено даних про осіб, стосовно яких було здійснено виклик, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вчинили стосовно позивача дрібне хуліганство, а саме словесно погрожували, виражались нецензурною лайкою, викинули належний йому велосипед за межі майданчика кафе «Інь-Янь», причому частина вищезазначених активних дій здійснювались у присутності працівника поліції, пояснення від осіб, стосовно яких був здійснений виклик не відбиралися.

На обґрунтування своїх вимог позивач також вказує на те, що 02.07.2024 р. Ладижинським міським судом Вінницької області у справ № 135/834/24 винесено постанову, якою ОСОБА_2 визнано винуватим у виненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накладено нього адміністративне стягнення у виді штрафу. В постанові, зокрема зазначено, що судом встановлено, що 26.06.2024 близько 20 год.00 хв. в м. Ладижин по вул. Будівельників, біля кафе «Інь-Янь» ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, а саме: викинув через паркан велосипед марки «Leon», який належить ОСОБА_1 , чим скоїв правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Вінницькій області Ільяшова В.В. подала до суду відзив на позовну заяву. У відзиві зазначила, що позов не визнають, вважають, що вимоги позовної заяви є безпідставними та необґрунтованими. У відзиві стверджує, що згідно електроного рапорту поліцейського, заявник, громадянин ОСОБА_1 розпивав алкоголь, перебуваючи в м. Ладижин по вул. Будівельників в кафе «Інь-Янь», зателефонував на спецлінію 102 та повідомили про те, що в нього виник конфлікт з невідомими особами, та проте, що дані особи викинули його велосипед. Прибувши на місце виклику інформація не знайшла свого не знайшла свого підтвердження та заявник претензій ні до кого не мав. Своїми діями здійснив завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. Тому відносно громадянина ОСОБА_1 , було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ст.183 КУпАП.

Крім цього, у відзиві зазначається, що згідно відеозапису із портативного відео реєстратора № 797693 встановлено наявність велосипеда, при цьому гр.. ОСОБА_1 заявив, що жодних претензій ні до кого не має, заяву писати не буде. Із даного відеозапису також встановлено порушення координації рухів у гр. ОСОБА_1 , що являється ознакою алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735. А згідно відеозапису із портативного відео реєстратора № 797707 було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесено відносно гр. ОСОБА_1 постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП, при цьому позивач озвучив відмову від її підпису, проте заперечень щодо інкримінованого правопорушення не висловлював.

Таким чином, відповідач вважає, що обставини викладені у електронному рапорті поліцейського, складеному за результатами реагування на повідомлення гр. ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження, гр.. ОСОБА_1 здійснив завідомо неправомірний виклик спеціальних служб, а саме поліції.

ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення пiдтверджуються складеною постановою у справі про адмiнiстративне правопорушення, із змісту якої чітко вбачаються час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

На підставі викладеного просить у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕГА № 1475155 вiд 26.06.2024 р. у справі про адмiнiстративне правопорушення передбачене ст. 183 КУпАП, відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.06.2024 р. поліцейським ГРПП ВП №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області сержантом поліції Залізняком В.М. винесено постанову серії ЕГА № 1475155 згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Як зазначено у постанові,позивач ОСОБА_1 , перебуваючи в м.Ладижин по вул.Будівельників, біля кафе «Інь-Янь» розпивав алкоголь. У кафе, як значиться у постанові, ОСОБА_1 зателефонував на спецлінію 102 та повідомив, що в нього виник конфлікт з невідомими особами і що дані особи викинули його велосипед. Прибувши на місце виклику інформація свого підтвердження не знайшла, а тому ОСОБА_1 своїми діями здійснив завідомо неправдивий виклик, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП і як наслідок на нього було накладено штраф у сумі 3400 грн.

Позивач у позові заперечує щодо вчинення правопорушення, що ставиться йому в провину. Зазначає про те, що доказів правопорушення немає. При цьому позивачем зазначено докази на спростування його винуватості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам що виникли суд враховує таке.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається постанови по справі № 135/834/24, яка розміщена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, та на яку посилається позивач,26.06.2024 близько 20 год. 00 хв. в м.Ладижин по вул.Будівельників, біля кафе «Інь-Янь» ОСОБА_2 вчинив дрібне хуліганство, а саме: викинув через паркан велосипед марки «Leon», який належить ОСОБА_1 .. Винність ОСОБА_2 доведена матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ №772988 від 29.06.2024; реєстрацією адміністративного правопорушення працівником поліції ВП №3 Гайсинського РУП від 27.06.2024; копією протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.06.2024; письмовими поясненнями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн на користь держави.

Як видно з оспорюваної позивачем ОСОБА_1 постанови серії серії ЕГА № 1475155, зазначено, що ОСОБА_1 , перебуваючи в м.Ладижин по вул.Будівельників, біля кафе «Інь-Янь» розпивав алкоголь. У кафе, як значиться у постанові, ОСОБА_1 зателефонував на спецлінію 102 та повідомив, що в нього виник конфлікт з невідомими особами і що дані особи викинули його велосипед. Прибувши на місце виклику інформація свого підтвердження не знайшла, а тому ОСОБА_1 своїми діями здійснив завідомо неправдивий виклик, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП і як наслідок на нього було накладено штраф у сумі 3400 грн.

Відповідно до диспозиції ст. 183 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Тобто, для встановлення складу правопорушення необхідно встановити факт завідомо неправдивого виклику спеціальних служб, зокрема, поліції.

Разом з тим, судом встановлено, що 26.06.2024 біля 20 години працівники поліції, приїхавши на виклик ОСОБА_1 , який ним було здійснено по службі 102, виявили порушення, вчинене ОСОБА_2 , відносно якого склали протокол за ст. 173 КУпАП.

В подальшому за вчинення даного правопорушення ОСОБА_2 судом було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Враховуючи викладене, судом достеменно встановлено, що 26.06.2024 здійснюючи виїзд за результатами повідомлення ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено факт правопорушення, складено протокол щодо порушника громадського порядку.

Відтак, судом встановлено, що виклик ОСОБА_1 працівників поліції не був завідомо неправдивим.

У поданому відповідачем відзиві на позов зазначається, що позивач розпивав алкоголь в кафе, мав ознаки алкогольного сп?яніння. Разом з тим, дана обставина жодним чином не свідчить про здійснення ним 26.06.2024 неправдивого виклику, оскільки законодавством не заборонено викликати працівників поліції особам, які вживають алкоголь чи мають ознаки сп?яніння, в разі вчинення щодо них адміністративного правопорушення чи фіксування такими особами правопорушення.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто докази - це урегульована процесуальним законодавством, існуюча у певній процесуальній формі інформація (фактичні дані), яка надає можливість адміністративному суду, що розглядає справу, достеменно або певним чином відтворити та встановити усі обставини публічно-правового спору, які мають значення для правильного вирішення адміністративної справи.

Законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням їхньої якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення відповідного судового рішення.

Так, докази мають бути: належними (стаття 73 КАС України); допустимими (стаття 74 КАС України); достовірними (стаття 75 КАС України); достатніми (стаття 76 КАС України).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення в якій винесено оскаржувану постанову протокол поліцейським не складався, докази у виді письмових пояснень не долучались. Матеріали справи фактично складаються лише із оскаржуваної постанови.

В судовому засіданні не встановлено достатніх доказів, які підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема об`єктивної сторони його складу, за що передбачена відповідальність ст. 183 КУпАП. Відповідачем не доведено те, що позивач 26.06.2024 здійснив завідомо неправдивий виклик працівників поліції. Натомість позивачем зазначено докази на спростування цієї обставини, викладеної у постанові.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Слід зазначити, що сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише опис обставин, які визнані поліцейським підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 року по справі № 338/1/17 та від 29.04.2020 року по справі № 161/5372/17.

Верховним Судом зазначено, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову. Докази, надані відповідачем по справі, мають бути належним чином досліджені судами першої та апеляційної інстанцій із наданням їм відповідної правової оцінки на предмет їх належності і допустимості, повноти та достатності для визнання правомірності дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17, зазначено, що при винесенні покарання за правопорушення суди не можуть покладатися лише на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Саме відповідач, повинен довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», де Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП є недоведеним. Тому суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Щодо стягнення судових витрат, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 22 КУпАП, ст. ст. 6, 77, 79, 241 246, 268, 269, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1475155 від 26.06.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3 400 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя