Справа № 523/3680/24
Суддя: АВРАМЕНКО А. М.
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/3680/24
(2-а/199/30/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

12.07.2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Авраменка А.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, третя особа Департамент патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся позивач із вищевказаним адміністративним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 21 лютого 2024 року відносно позивача інспектором УПП в Одеській області було складено спірну постанову серії БАД №037398, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.133-1 ч.6 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу. Позивач вважає вказану постанову у справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що підлягає скасуванню із подальшим закриття провадження у справі, через те, що зазначене у постанові адміністративне правопорушення та його обставини є недоведеним, позивачем правопорушення не вчинялось, докази, зокрема акт, до якого відсилає постанова, є неналежними. Послався позивач і на те, що в спірній постанові не викладено належним чином суть інкримінованого правопорушення. З цих підстав позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, який просив задовольнити та скасувати спірну постанову, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 07 березня 2024 року матеріали позовної заяви направлено за підсудністю до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2024 року адміністративну позовну залишено без руху, надано позивачу відповідний строк для усунення виявленого недоліку позову.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2024 року у зв`язку із повним та своєчасним усуненням позивачем недоліку його позову адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника третьої особи про витребування доказів.

Сторонами клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не подано.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Представником третьої особи подано суду пояснення щодо позову, оформлені як відзив, в яких представник третьої особи просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі з тих підстав, що позивачем вказано неналежного відповідача, спірна постанова винесена правомірно та із дотриманням вимог закону, вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами, зокрема відеозаписом з нагрудного реєстратора та актом, на якому ґрунтується постанова. Окремі недоліки при оформленні акту та інших матеріалів справи не спростовують факт вчинення правопорушення та не повинні братись судом до уваги.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені на ступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №037398 від 21 лютого 2024 року, винесеною інспектором патрульної поліції 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом ОСОБА_2 , позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.133-1 ч.6 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення в розмірі 680 гривень. Суть інкримінованого адміністративного правопорушення згідно постанови полягає в тому, що позивач, керуючи транспортним засобом «MAN L2000» д.н.з. НОМЕР_1 , 21 лютого 2024 року о 12 годині 20 хвилин на 21 км Старомиколаївського шосе Одеської області здійснював перевезення вантажу та порушив вимоги ЄУТР, режим праці та відпочинку на підставі акту УТБ №046732. Копіям постанови наявна в матеріалах справи.

В той же час, відповідно до копії акту №046732 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21 лютого 2024 року під час перевірки було виявлено безперервний період керування водієм за робочу зміну 16 лютого 2024 року більше 4,5 годин, а загальний період керування більше 10 годин. Копія акту наявна у матеріалах справи.

Відтак, з вищевикладеного слідує невідповідність зазначеної в акті дати події інкримінованого правопорушення даті події, вказаній у спірній постанові (16 лютого 2024 року та 21 лютого 2024 року відповідно), в той час як спірна постанова ґрунтується виключно на означеному акті, як на єдиному доказі вчиненого правопорушення.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами КАС України, КУпАП, Законом України «Про національну поліцію», Законом України «Про автомобільний транспорт», ПК України, Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340 (далі Положення).

Так, положеннями ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» в якості одного із обов`язків водія транспортного засобу визначено необхідність дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Пунктом 4.1 розділу IV Положення передбачено, що після керування протягом 4 годин 30 хвилин водій повинен зробити перерву для відпочинку та харчування тривалістю не менше 45 хвилин, якщо не настає період щоденного (міжзмінного) відпочинку.

Пунктом 2.3 розділу II Положення визначено, що якщо за умовами роботи не може бути додержана встановлена для водіїв щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин. Рішення про запровадження підсумованого обліку робочого часу приймається Перевізником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). У разі підсумованого обліку робочого часу водія нормальна тривалість робочого дня (зміни) без урахування часу перерви не може перевищувати 10 годин. Тривалість періоду керування не може перевищувати 56 годин на тиждень та 90 годин протягом двох тижнів. Якщо нормальна тривалість робочого дня охоплює тривалі простої, очікування у ТЗ чи на робочому місці або якщо водію необхідно дати змогу доїхати до відповідного місця відпочинку, тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин за умови, що час керування протягом дня (зміни) не перевищує 10 годин, але не частіше ніж двічі на тиждень, та 9 годин в інші дні.

Пунктом 3.1 розділу III Положеннями передбачено, що змінний період керування водія, включаючи надурочні роботи, не повинен перевищувати 10 годин не частіше ніж двічі на тиждень та 9 годин в інші дні.

Нормою ст.133-1 ч.6 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення встановленого режиму праці і відпочинку водіїв у вигляді штрафу на водіїв у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян суб`єктів господарської діяльності у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом ст.ст.222, 254, 258, 283 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.133-1 ч.6 КУпАП, розглядаються органами Національної поліції із винесенням за результатами такого розгляду постанов без попереднього складення протоколу про адміністративне правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Нормою ст.288 ч.1 п.3 КУпАП передбачена можливість оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в тому числі в районний в місті суд, в порядку визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Положеннями ст.286 ч.2 КАС України передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.20 ч.1 п.1 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.4 КАС України, ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.222 КУпАП суб`єктами владних повноважень є працівники/посадові особи органів і підрозділів Національної поліції.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються ст.ст.279-1-279-4 КУпАП.

Нормою ст.286 ч.3 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених положень законодавства, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, за змістом ст.ст.9-12, 133-1, 245, 251, 280 КУпАП необхідною і обов`язковою умовою для визнання особи винною у вчиненні певного адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ст.133-1 ч.6 КУпАП, а отже і притягнення такої особи до адміністративної відповідальності із накладенням відповідного адміністративного стягнення, є встановлення події інкримінованого адміністративного правопорушення, а при її наявності всіх обов`язкових ознак його складу. Останнє означає доведення належними, допустимими, достовірними, дійсними та достатніми доказами наявності у вчиненому в певний час та місці і за певних обставин діянні цієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, всіх обов`язкових ознак складу вказаного адміністративного правопорушення, до якого належить об`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони, а також суб`єкт правопорушення. Якщо відсутня (не доведена) хоча б одна з ознак складу правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року по справі №204/8036/16-а.

Стосовно об`єктивної сторони, то з аналізу диспозиції ст.133-1 ч.6 КУпАП слідує, що диспозиція цієї статті є банкетною та відсилає до іншого нормативно-правового акту, зокрема Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340, яке і визначає ті обов`язки, вимоги, порушення яких утворює ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.133-1 ч.6 КУпАП.

Відповідно до ст.283 КУпАП постанова за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, має містити, дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 5 та додатку 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, визначено, що постанова про накладення адміністративного стягнення повинна містити, окрім іншого, викладення суті адміністративного правопорушення. Тобто у постанові має бути викладено докладно обставини та факти, які утворюю об`єктивну сторону інкримінованого адміністративного правопорушення, в тому числі, але не виключно, дату, час та місце вчинення правопорушення і в чому саме воно полягало.

Так, у спірній постанові БАД №037398 зазначено, що позивачем інкриміноване йому правопорушення вчинено 21 лютого 2024 року о 12 годині 20 хвилин і полягає у порушенні ним, як водієм, режиму праці та відпочинку на підставі акту №046732. Конкретні обставини та ознаки порушень режиму праці та відпочинку у постанові не наведено, наявне лише посилання на згаданий акт. Натомість, відповідно до копії означеного акту №046732, який міститься у матеріалах справи, порушення водієм режиму праці та відпочинку відбулось 16 лютого 2024 року, тобто в зовсім інший день, аніж вказано у спірній постанові. При цьому матеріали справи, зокрема заперечень проти позову третьої особи, не містять жодних інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, аніж згаданий акт, який, як вбачається з його змісту, може бути доказом вчинення саме викладеного у постанові правопорушення, оскільки не збігаються дати інкримінованого у постанові правопорушення та зазначеного акті, а отже це різні події. Крім того, копія спірної постанови у своєму змісті не містить посилань на наявність будь-яких інших доказів. Щодо копії відеозапису, надісланого суду третьою особою, то такий запис також не може бути доказом інкримінованого у спірній постанові правопорушення, оскільки фіксує лише процес заповнення інспектором спірної постанови і не більше.

В силу презумпції невинуватості, яка встановлена нормою ст.62 Конституції України та підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події та складу правопорушення, зокрема винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія, вина особи та/або інші обов`язкові ознаки складу інкримінованого адміністративного правопорушення мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. На означеній обставині наголосив у своїх правових висновках Верховний Суд у постанові від 08 липня 2020 року по справі №463/1352/16-а.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи судом не підтверджено наявність в діянні позивача, зазначеному у спірній постанові, ознак об`єктивної сторони складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст.133-1 ч.6 КУпАП, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і можливість їх задоволення шляхом скасування спірної постанови із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.23 Закону України «Про національну поліцію», ст.49 Закону України «Про автомобільний транспорт», п.2.3 розділу II, п.3.1 розділу III п.4.1 розділу IV Положення, п.5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, п.5 та додатку 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 ст.ст.9-12, 36, 133-1, 222, 245, 251, 254, 258, 280, 283, 288 КУпАП, ст.ст.2, 4, 7, 9, 19, 20, 72-78, 94, 132, 134, 139, 194, 205, 229, 241-246, 250, 255, 257, 258, 268, 271, 272, 276, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (адреса місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 5), третя особа Департамент патрульної поліції (; адреса місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3), про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №037398 від 21 лютого 2024 року, винесену інспектором патрульної поліції 1 взводу 1 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом Московченко В.В., якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.133-1 ч.6 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень, скасувати.

Справу про адміністративні правопорушення, передбачене ст.133-1 ч.6 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.М. Авраменко