Справа № 420/3466/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3466/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 01.02.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не видання наказів про виплату, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 01.04.2023 р. по 04.08.2023 р. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн. на місяць за період його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії та у розмірі 30 000 грн. в період проходження служби в зоні активних бойових дій;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати накази про виплату, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць під час його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії в період з 01.04.2023 р. по 04.08.2023 р.;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати накази про виплату, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць за період проходження служби в зоні активних бойових дій в період з 01.04.2023 р. по 04.08.2023 р.

06.02.2024 ухвалою суду адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали, визначено, що виявлені недоліки повинні бути усунені шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви з уточненими позовними вимогами (для суду та відповідача) та заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

До суду від представника ОСОБА_1 20.02.2024 надійшла заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою від 07 березня 2024 року поновлено позивачу строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 . Відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначено, 25 жовтня 2021 року між Міністерством оборони України в особі командира НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу, строком на три роки. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2021 р. №369 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 25.10.2021 р. №264-РС молодшого сержанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення. Після введення на території України воєнного стану ОСОБА_1 продовжував перебувати на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , виконував бойові завдання у Донецькій області (Бахмутський напрямок). 09 03.2023 р. під час виконання бойового завдання в Донецькій області ОСОБА_1 наступив на протипіхотну міну типу «ПФМ-1», внаслідок чого отримав мінно-вибухову травму правої стопи, відкритий перелом 1,2,3,4 плеснових кісток, основної фаланги 2-го пальця правої стопи. У зв`язку з отриманим пораненням ОСОБА_1 протягом тривалого часу фактично не міг ходити, переніс декілька операцій, проходив тривалу реабілітацію. Після отримання травми ОСОБА_1 перебував: з 10.03.2023 р. по 14.03.2023 р. на стаціонарному лікуванні в КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва Дніпропетровської міської ради»; з 15.03.2023 р. по 16.03.2023 р. на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 . Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 16.03.2023 р. визначено, що поранення пов`язане з проходженням військової служби. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких, у зв`язку з чим ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. З 17.03.2023 р. по 15.04.2023 р. ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я. 16.05.2023 р. Гарнізонною військовою ВЛК було проведено медичний огляд та встановлено діагноз: консолідуючий перелом II, III плеснових кісток правої стопи з тимчасовим порушенням функцій. Також визначено, що ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. З 17.05.2023 р. по 15.06.2023 р. ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров`я. З 22.05.2023 р. по 12.06.2023 р. позивач перебував на лікуванні в медичному центрі «Артромед». З 08.08.2023 р. ОСОБА_1 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 , отримав травму під час виконання бойового завдання 09.03.2023 р., перебував у зв`язку з цим на лікуванні, після чого продовжував проходити військову службу в зоні активних-бойових дій (на Бахмутському напрямку) за період з 01.04.2023 р. по 15.04.2023 р., 17.05.2023 р. по 15.06.2023 р. за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення не в повному обсязі отримав додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. з розрахунку на місяць, а за період з 16.04.2023 р. 16.05.2023 р., з 16.06.2023 р. по 04.08.2023 р. під час проходження служби на Бахмутському напрямку - у розмірі 30 000 грн з розрахунку на місяць. Врегулювати питання стосовно виплати додаткової винагороди у до судовому порядку не вбачається за можливе, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду.

25 березня 2024 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що військова частини НОМЕР_1 проти позову заперечує, вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач отримав поранення 09.03.2023 року. З 10.03.2023 по 14.03.2023 проходив лікування в КНП Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім. проф. М.Ф. Руднєва, на підтвердження чого надав виписний епікриз 2414. Даний факт також підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2023 року № 69. З 15.03.2023 по 16.03.2023 знаходився на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 , на підтвердження чого надав виписний епікриз №1002. В цей же день 16.03.2023 отримав довідку військово-лікарської комісії №548, якою визначено, що отримана травма є тяжкою, у зв`язку з чим позивач потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2023 року № 79, позивач 17 березня 2023 року прибув з лікування. 26.03.2023 року позивач написав рапорт на відпустку на станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії №548, та отримав відпускний квиток 29.03.2023 та з 30 березня вибув у відпустку на 17 діб. Даний факт підтверджується Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2023 року № 88. За березень 2023 року згідно довідки-розрахунку грошового забезпечення від 18 березня 2024 року №0989/3/10/1037 позивач отримав додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. За даний місяць виявлено переплату додаткової грошової винагороди позивачу, так як з 17 березня по 29 березня 2023 року позивач повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 з лікування та ніяких бойових завдань в даний проміжок часу не виконував, тому підстави для виплати додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відсутні. 14 квітня 2023 року позивач прибув з відпустки за станом здоров`я, та приступив до виконання службових обов`язків. Даний факт підтверджується Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2023 року №104. З 29 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року позивачу потрібно було виплачувати додаткову винагороду з розрахунку 100 000 грн. за час перебування у відпустці після тяжкого поранення. Військова частина НОМЕР_1 згідно довідки розрахунку грошового забезпечення від 18 березня 2024 року №0989/3/10/1037 виплачувала позивачу додаткову винагороду з розрахунку 30000 грн. Але так як в квітні 2023 року була переплата додаткової грошової винагороди яка дорівнює сумі недоплати, можна дійти висновку, що заборгованість перед позивачем у військовій частині НОМЕР_1 за квітень 2023 року відсутня. 14.05.2023 року позивач на підставі направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією від 14.05.2023 року №2297 вибув на проходження військово-лікарської комісії, що також підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.05.2023 року № 136. 16 травня 2023 року позивач отримав довідку гарнізонної військово-лікарської комісії, на підставі даної довідки потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. З 22.05.2023 року по 12.06.2023 року позивач самостійно проходив амбулаторне лікування в амбулаторно-поліклінічному закладі медичного центру спортивної реабілітації Артомед. Відповідно до пункту 1-2 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). За час перебування на амбулаторному лікуванні з 22.05.2023 по 12.06.2023 в МЦ Артомед та з моменту направлення на військово-лікарську комісію (14.05.2023) позивач не має права на отримання додаткової винагороди ні з розрахунку 30000 грн, ні з розрахунку 100000 грн. 17 червня 2023 року позивач повернувся до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.06.2023 року № 172. Для отримання додаткової винагороди з розрахунку 30000 грн. недостатньо просто виконувати обов`язки військової служби, для цього потрібно виконувати бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.06.2023 року № 183 позивач вважається таким, що від 19 червня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків на посаді сержанта резерву взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 . На даній посаді позивач ніяких завдань не виконував, відпочивав перед переведенням до нового місця служби. У зв`язку з чим, з моменту зарахування на посаду сержанта резервної роти додаткова винагорода з розрахунку 30000 грн. не виплачувалась. Додаткова винагорода з розрахунку 30000 грн. не виплачувалась в травні 2023 року, коли позивач не виконував ніяких завдань та за час поїздок на влк і самостійного амбулаторного лікування.

06 травня 2024 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де зазначено, що позивач не погоджується із запереченнями відповідача. Відповідачем визнано факти необхідності сплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку у розмірі 100000 грн за період з 30.03.2023 р. по 14.04.2023 р. під час його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, а також виплату такої винагороди відповідачем у розмірі 30 000 грн у зазначений період. Відповідачем було включено ОСОБА_1 до наказу про виплату додаткової винагороди і відповідно виплачено за березень 2023 р. 100 000 грн. Доводи відповідача наразі про здійснення «переплати» за березень 2023 р. є недоведеним припущенням та спробою виправдатись за недоплату додаткової винагороди у квітні 2023 р. Відповідач за період з 30.03.2023 р. по 14.04.2023 р. мав сплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду з розрахунку у розмірі 100 000 грн за період його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення, чого не зробив. Позивач мав отримувати з 15.04.2023 р. по 14.05.2023 р. додаткову винагороду з розрахунку у розмірі 30 000 грн. Відповідач визнає, що до моменту зарахування ОСОБА_1 на посаду сержанта резервної роти (згідно наказу №183 зарахований на посаду 28.06.2023 р.) позивач мав право на отримання додаткової винагороди з розрахунку у розмірі 30 000 грн з 15.04.2023 р. (після повернення з першої відпустки) до 14.05.2023 р. (до дня направлення на ВЛК). Відповідач не надав доказів, що підтверджують відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 з 15.04.2023 р. (після повернення з першої відпустки) до 14.05.2023 р. (до дня направлення на ВЛК) додаткової винагороди з розрахунку у розмірі 30 000 грн, коли позивач проходив військову службу в зоні активних бойових дій, виконував бойові (спеціальні) завдання, здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. ОСОБА_1 з 17.05.2023 р. по 17.06.2023 р. мав одержувати додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення На підставі направлення на медичний огляд від 14.05.2023 р. №2297, виданого відповідачем, та подання до ВЛК від 16.05.2023 р., ОСОБА_1 пройшов Гарнізонну ВЛК. Згідно довідки Гарнізонної ВЛК від 16.05.2023 р. №4174, ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів. З наданих відповідачем наказів №136 від 14.05.2023 р. та №172 від 17.06.2023 р. слідує, що ОСОБА_1 з 15.05.2023 р. вибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, а 17.06.2023 р. прибув з Військово-медичного клінічного центру Східного регіону м. Дніпро та приступив до виконання службових обов`язків на підставі довідки ВЛК від 16.05.2023 р. №4174. Отже перебування ОСОБА_1 на амбулаторному лікуванні не свідчить про відсутність підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн за період з 17.05.2023 р. по 17.06.2023 р., оскільки до наказів про виплату такої винагороди включаються військовослужбовці, які або перебувають на стаціонарному лікуванні (включаючи час переміщення з медичних закладів) або у відпустці для лікування після тяжкого поранення. Відповідач був зобов`язаний сплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розрахунку 100 000 грн за період його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17.05.2023 р. по 17.06.2023 р., чого не зробив. З 18.06.2023 р. по 09.07.2023 р., а також з 17.07.2023 р. по 04.04.2023 р. позивач мав право отримувати додаткову винагороду з розрахунку у розмірі 30 000 грн у зв`язку з проходженням ним служби на Бахмутському напрямку З 10.07.2023 р. по 17.07.2023 р. ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці. Доказів, що підтверджують відсутність підстав для нарахування та виплати позивач додаткової винагороди з розрахунку 30 000 грн за період з 18.06.2023 р. по 09.07.2023 р., а також з 17.07.2023 р. по 04.04.2023 р., коли позивач проходив

військову службу в зоні активних бойових дій, здійснював заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії відповідач не надав. Доводи відповідача про відпочинок позивача з дня його зарахування на посаду сержанта резервного взводу, невиконання ним ніяких завдань є виключно припущеннями, які доказами не підтверджені. Отже, з 18.06.2023 р. (день повернення ОСОБА_1 з відпустки для лікування) до 09.07.2023 р. (день надання щорічної відпустки), а також з 17.07.2023 р. (день повернення зі щорічної відпустки) по 04.08.2023 р. (день переведення ОСОБА_1 на інше місце служби) позивач мав право отримувати додаткову винагороду з розрахунку у розмірі 30 000 грн.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом та відповіддю на відзив, дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

25 жовтня 2021 року, ОСОБА_1 уклав з Міністерством оборони України в особі командира НОМЕР_2 окремої мотопіхотної бригади ОСОБА_2 контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського та старшинського складу строком на три роки (а.с. 11-12).

В період з 25.10.2021 року до 05 серпня 2023 року позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджено копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2021 року № 369 (а.с. 13).

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023 року № 1035 ОСОБА_1 видана довідка № 3427 від 30.06.2023 року.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2023 №3427 (а.с.24) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), сержант ОСОБА_1 09.03.2023 отримав: мінно-вибухову травму правої стопи, відкритий перелом 1,2,3,4 песневих кісток, основної фаланги 2-го пальця правої стопи з задовільним стоянням уламків. 09.03.2023 під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богданівка, Донецької області наступив на протипіхотну міну типу «ПФМ-1», внаслідок чого головний сержант-командир танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_1 отримав поранення. Поранення даного військовослужбовця настало при здійснені ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій області, пов`язане з захистом Батьківщини під час дії воєнного стану та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби. Ознак алкогольного сп`яніння не було виявлено. Перебував в засобах індивідуального захисту.

З досліджених судом матеріалів справи встановлено, що 09.03.2023 року ОСОБА_1 в 11.30 год. був поранення та проведено його евакуацію, що підтверджено записами в первинній медичній картці (а.с.24).

Згідно виписки епікріз № 2414 сержант в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «МБКЛМД Руднєва» ДМР з 10.03.2023 по 14.03.2023 року з діагнозом: МВТ правої стопи. Відкриті переломи 1,2,3,4 плесневих кісток, основної фаланги 2-го пальця правої стопи з задовільним стоянням уламків (а.с. 15).

Також в матеріалах справи наявний виписний епікриз військової частини НОМЕР_3 № 1002 із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , де зазначено, що в період з 15.03.2023 року по 16.03.2023 року позивач з находився на лікуванні в травматологічному відділенні. Виписаний з покращенням -2. Представлений на ВЛК на підставі статті 81 графи ІІ НМОУ № 402 від 2008 року: потребує відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів (а.с. 16).

Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_3 16 березня 2023 року сержанту к/с ОСОБА_1 проведено медичний огляд та встановлено діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): «Стан після операцій (10.03.2023, 12.03.2023, 13.03.2023) ХО ран з приводу мінно-вибухової травми, відкритих переломів І, ІІ, ІІІ, ІV плесневих кісток, основної фаланги ІІ пальця правої стопи з задовільним стоянням уламків. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до тяжких (наказ МОЗ України № 370 від 04.07.2007 року). На підставі статті: 81 графи ІІ Розкладу хвороб: Потребує відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів» (а.с. 17).

16 травня 2023 року гарнізонною військово-лікарською комісією проведено медичний огляд сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 . Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Консолідуючий перелом (08.03.2023) ІІ, ІІІ плеснових кісток правої стопи з тимчасовим порушенням функцій. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. На підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007 № 370 відноситься до тяжких травм. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ - потребує відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів, що підтверджено довідкою Клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги Військово медичного клінічного центру південного регіону від 16.05.2023 року (а.с. 22).

Матеріали справи містять виписку з медичної карти виданої позивачу ТОВ «Артромед», відповідно до яких ОСОБА_1 проходив в амбулаторно-поліклінічному закладі МЦ Артромед реабілітацію з 22.05.2023 по 12.06.2023 року. Діагноз: Стан після відкритого перелому 1,2,3,4 плесневих кісток, основної фаланги 2-го пальця правої стопи, контрактури правого гомілкового суглобу, гіпотрофії м`язів правої нижньої кінцівки, порушення функцій ходьби (а.с. 25).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.03.2023 № 69, сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта командира танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що вибуває до Центральної районної лікарні, с. Рай-Олександрівка з 10 березня 2023 року.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.03.2023 № 79, сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта командира танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з Центральної районної лікарні, с. Рай-Олександрівка, з військової частини НОМЕР_3 з 17 березня 2023 року.

На підставі рапорту сержанта ОСОБА_1 вх. 6414 від 26.03.2023 та відпускного квитка від 29.03.2023 року № 460 сержанту ОСОБА_1 головному сержанту командиру танка 1 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 надано відпустку до м. Одеса строком на 17 діб з 30 березня по 15 квітня 2023 року, що підтверджується витягом з наказу військової частини НОМЕР_1 від 29.03.2023 № 88.

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2023 № 104 позивач вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з відпустки за станом здоров`я з 14 квітня 2023 року та зарахований на продовольче забезпечення з 15 квітня 2023 року.

З 13 травня 2023 року ОСОБА_1 , з метою визначення придатності до подальшої служби у Збройних Силах України на підставі начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2023 року № 2297 вважається таким, що вибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону м. Одеса, що підтверджено витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.05.2023 року № 136.

З 17 червня 2023 року на підставі довідки військово-лікарської комісії від 16.05.2023 року № 4174 позивач вважається таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків з Військово-медичного клінічного центру Східного регіону м. Дніпро, що підтверджено витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.06.2023 року № 172.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 28.06.2023 року № 183 ОСОБА_1 , вважається таким, що з 28 червня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків на посаді сержанта резерву взводу запасної роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.07.2023 року № 194 позивач з 10 липня 2023 року по 16 липня 2023 року вибув у щорічну основну відпустку за 2023 рік.

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.07.2023 року № 202 позивач вважається таким, що 17 липня 2023 року прибув з щорічної основної відпустки та приступив до виконання службових обов`язків.

З 05 серпня 2023 року згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2023 року № 221 позивач виключений зі списків особового складу частини та знятий з усіх видів забезпечення та вважається таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби до ІНФОРМАЦІЯ_2

З дослідженої судом довідки-розрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 №0989/10/1037 від 18.03.2024 року, вбачається що позивачу було нараховано грошове забезпечення:

- в березні 2023 року 148187,20 грн., (в тому числі; додаткову винагороду 100000 грн., та допомога на оздоровлення 24093,60 грн.) виплачено 141217,96 грн.;

- в квітні 2023 року 54093,60 грн., (в тому числі додаткову винагороду 30000 грн.,) виплачено 48535,76 грн.;

- в травні 2023 року 25061,34 грн., (в тому числі додаткову винагороду 967,74 грн.,) виплачено 19938,98 грн.;

- в червні 2023 року 37924,25 грн., (в тому числі додаткову винагороду 14000 грн.,) виплачено 31963,60 грн.;

- в липні 2023 року 21338,00 грн., виплачено 10348,93 грн.;

- в серпні 2023 року 3441,61 грн., виплачено 1323,82 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не видання наказів про виплату, не нарахування та невиплату ОСОБА_1 в період з 01.04.2023 по 04.08.2023 року додаткової винагороди, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

В силу статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно пункту першого статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та триває до теперішнього часу.

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

На думку суду, аналіз наведених норм Постанови №168 дає підстави для висновку про встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Пунктом 2 розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок №260), визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою.

Згідно п. 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Пунктом 9 розділу XXXIV Порядку № 260, визначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

В пункті 11 розділу XXXIV Порядку №260, визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач отримав поранення 09 березня 2023 року та перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустках за станом здоров`я у спірний період, а саме:

- на стаціонарному лікуванні: з 10.03.2023 по 14.03.2023; з 15.03.2023 по 16.03.2023;

- у відпустці за станом здоров`я: з 30.03.2023 по 15.04.2023.

Відповідно до наданої відповідачем довідки від 18.03.2024 №0989/10/1037, за спірний період відповідач здійснив нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн в березні 2023 року та 30000 грн. в квітні 2023 року.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача підтвердив, що з 29 березня 2023 року по 14 квітня 2023 року позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн, за час перебування у відпустці після тяжкого поранення, а також, що в квітні 2023 року позивачу виплачена додаткова винагорода з розрахунку 30000 грн.

Також у відзиві зазначено, що «так як в минулому місяці (в квітні 2023 року) була переплата додаткової грошової винагороди яка дорівнює сумі недоплати, можна дійти висновку, що заборгованість перед позивачем у військовій частини НОМЕР_1 за квітень 2023 року відсутня».

При досліджені доказів, судом встановлено, що відповідачем видано наказ № 88 від 29.03.2023 року про надання відпустки ОСОБА_1 строком на 17 діб з 30.03.2023 по 15.04.2023 року за станом здоров`я.

Судом також досліджено довідку-розрахунок грошового забезпечення позивача від 18.03.2024 року №0989/10/1037, з якої не вбачається, що в квітні 2023 року (період перебування позивача у відпустці після тяжкого поранення до 15 квітня 2023 року) позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода з розрахунку 100000 грн, за час перебування у відпустці після тяжкого поранення, а також що було нараховано переплату додаткової грошової винагороди.

Також до суду відповідачем не надано жодного належного, достовірного та достатнього доказу (накази командира військової частини, документи бухгалтерського обліку), щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди чи переплати додаткової грошової винагороди, чи підстави перерахунку та утримання з позивача такої винагороди.

З урахуванням вище зазначеного та приписів ч.2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині:

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не видання наказу про виплату ОСОБА_1 в квітні 2023 року додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць за період перебування ОСОБА_1 у відпустці для лікування після тяжкого поранення;

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 01.04.2023 року по 15 квітня 2023 року додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100000 грн. на місяць за період перебування ОСОБА_1 у відпустці для лікування після тяжкого поранення;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розрахунку 100 000 грн. на місяць під час його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 01.04.2023 р. по 15.04.2023 року з урахуванням раніше виплачених сум.

З приводу позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не видання наказу про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розрахунку 100000 грн на місяць, щодо не нарахування та невиплати за період його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17 травня 2023 року по 17 червня 2023 року, суд зазначає наступне.

Порядком №260 та Постановою №168 передбачено виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. за час відпустки для лікування після тяжкого поранення.

Також з досліджених судом доказів встановлено, що 16 травня 2023 року позивач обстеження в Гарнізонній військово-лікарській комісії та отримав довідку від 16 травня 2023 року (а.с. 22), з висновку якої вбачається, що ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Відповідно до п. 180 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються: відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва);

В Розділі VIII Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.04.2009 № 170 вказано, що відпустку надає військовослужбовцю командир військової частини, де він проходить службу, на підставі рапорту безпосередньому командиру (начальнику).

Військовослужбовцям, які вибувають у відпустку, видаються відпускні квитки встановленого зразка.

При цьому, суд зазначає, що згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у

розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.

Отже, медичний висновок про ступінь важкості поранення та потреба у відпустці за станом здоров`я слугує підставою для прийняття рішення командирами військових частин щодо надання військовослужбовцям відпустки для лікування. При цьому для отримання відпустки військовослужбовець повинен подати рапорт безпосередньому командиру та отримати відпускний квиток.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів що позивач у період з 17.05.2023 по 17.06.2023 подавав рапорт безпосередньому командиру про отримання такої відпустки та отримував відпускний квиток, а також, що в зазначений період позивач перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення, оскільки до суду не надавалися сторонами накази про відпустку чи відпускний квиток.

В свою чергу, довідка, в якій зазначено про необхідність надання відпустки є лише підставою для вирішення командиром відповідного питання, а не є свідченням перебування військовослужбовця у відпустці.

Також під час розгляду справи до суду не надано належних доказів, що в період з 17 травня 2023 року по 17 червня 2023 року позивач проходив стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я.

З урахуванням вище викладеного судом не встановлено правових підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не видання наказу про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розрахунку 100000 грн на місяць, щодо не нарахування та невиплати за період його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 17 травня 2023 року по 17 червня 2023 року, оскільки судом не встановлено протиправну бездіяльність відповідача в зазначений період, оскільки рапорт позивачем про надання відпустки в період з 17 травня 2023 року по 17 червня 2023 року не подавався. А також відсутні підстави щодо нарахування та виплати позивачу за період з 17 травня 2023 року по 17 червня 2023 року додаткової винагороди в розрахунку 100000 грн на місяць.

Також суд звертає увагу, що з дослідженої довідкирозрахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 від 18 березня 2024 року вбачається, що за період з 22 травня 2023 року по 12 червня 2023 року під час проходження амбулаторного лікування позивача у ТОВ «Артромед» позивачу у відповідності до п. 9 розділу І Порядок №260 нараховано та виплачено грошове забезпечення.

Щодо позовних вимог про визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не видання наказів про виплату, не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 01.04.2023 р. по 04.08.2023 р. додаткової винагороди, у розмірі 30 000 грн. в період проходження служби в зоні активних бойових дій та зобов`язання видати накази про виплату, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000 грн в розрахунку на місяць за період проходження служби в зоні активних бойових дій в період з 01.04.2023 р. по 04.08.2023 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168, у редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць...

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з п. 2-1 Постанови №168, в редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023, установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Наказом Міністерстра оборони № 44 від 25.01.2023 доповнений розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260.

Відповідно до п. 2 розділу XXXIV Порядку № 260, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

- 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України (п. 3 розділу XXXIV Порядку № 260).

Відповідно до п. 4 розділу XXXIV Порядку №260 підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Положеннями розділу XXXIV Порядку №260 передбачено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин (п.8). Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п.9).

Проаналізувавши вищевказані положення Постанови №168 та Порядку № 260, суд доходить висновку, що додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень виплачується за умов виконання бойового (спеціального) завдання військовослужбовцем згідно з бойовими розпорядженнями

До суду не надані докази, що в період з 01.04.2023 року по 04.08.2023 року позивач виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями), а тому відсутні підстави для задоволення позову щодо зазначених позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до приписів ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не видання наказу про виплату ОСОБА_1 в квітні 2023 року додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. на місяць за період перебування ОСОБА_1 у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 01.04.2023 року по 15 квітня 2023 року додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з розрахунку 100000 грн. на місяць за період перебування ОСОБА_1 у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розрахунку 100 000 грн. на місяць під час його перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення в період з 01.04.2023 р. по 15.04.2023 року з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя О.А. Вовченко