Справа № 300/7425/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7425/23 пров. № А/857/2931/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року (прийняте у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Гомельчуком С. В.) в адміністративній справі № 300/7425/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, в якому просив:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.10.2023 № 35 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно із Законом України «Про державну службу»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області перевести на пенсію державного службовця з 26.09.2023 відповідно до п. 12 р. ХІ Закону № 889-VIII та статті 37 Закону № 3723-ХІІ, здійснивши нарахування і виплату пенсі (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках за №№ 589, 590, виданих Галицькою міською радою Івано-Франківської області 25.09.2023.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачем безпідставно йому відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, з тих підстав, що період роботи в органі місцевого самоврядування не може бути зараховано до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки така посада є посадою органу місцевого самоврядування. Вказав, що законодавством передбачено зарахування до стажу державної служби час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке вважає рішення суду першої інстанції прийнятим за неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду Україні в Хмельницькій області, 02.10.2023, прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії. У цьому рішенні зазначено, що станом на 01.05.2016 позивач не був державним службовцем, тобто був посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Відповідно до змін у законодавстві, що регулюють призначення пенсії посадовим особам органів місцевого самоврядування, з 04.07.2001 посада сільського голови віднесена до категорії посадових осіб органу місцевого самоврядування, а не до відповідних категорій державних службовців та не може зараховуватися до стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців. Отже, право на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу у позивача відсутнє, оскільки станом на 01.05.2016 позивач не обіймав посади державного службовця.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 22.02.2023 по справі № 320/12166/20 колегія суддів зауважила, що адміністративне судочинство спрямоване на захист уже порушених прав осіб у в сфері публічно-правових відносин, а для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що з прийняттям суб`єктом владних повноважень рішення, вчиненню ним дій чи допущенним бездіяльності порушуються права позивача. Захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Неможливо зобов`язати відповідача на майбутнє вчиняти дії чи утриматись від вчинення певних дій, оскільки відсутні факти порушення прав позивача в майбутньому. Вимога позивача врахувати при переведенні на державну службу довідку № 589 (посадовий склад, надбавки за ранг і вислугу років) та № 590 (про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби), видані Галицькою міською радою Івано-Франківської області від 25.09.2023, в даному випадку є похідною та заявлена передчасно, оскільки повинна вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на призначення пенсії за віком згідно з Законом № 889-VIII, а відтак спору щодо визначення розміру заробітної плати при призначенні пенсій у цій справі, не існувало. На підставі вищезазначеного просить суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Івано-Франківської області, з 26.06.2017 одержував пенсію по інвалідності, а з 08.10.2021 є одержувачем пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивач 26.09.2023 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про переведення його на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу; до заяви додані документи для розгляду, а саме: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, довідки про заробітну плату, витяг з реєстру страхувальників та довідка ОК-5.

Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішенням від 02.10.2023 № 35 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу, з тих підстав, що період роботи позивача з 30.06.1994 по 01.05.2016 в органі місцевого самоврядування не може бути враховано до стажу роботи, який дає право на пенсію державного службовця, оскільки посади, котрі обіймав позивач, є посадами органу місцевого самоврядування (а. с. 12).

Не погоджуючись з цим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтовував його тим, що посада сільського голови, яку обіймав позивач в органі місцевого самоврядування відповідно до статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, пункту 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

На підставі наведеного, з урахуванням наявності у позивача необхідного стажу державної служби в сукупності із досягненням відповідного віку та достатнім страховим стажем, відмова відповідача у переведенні позивача на пенсію державного службовця, відповідно до Закону України Про державну службу є протиправною.

Крім того, з метою належного захисту прав позивача, суд вважав за необхідне зобов`язати відповідний територіальний орган Пенсійного фонду перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу з 26.09.2023, здійснивши нарахування та виплату пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у розмірі 60% заробітної плати згідно довідок від 25.09.2023 за № 589 та від 25.09.2023 за № 590.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Пенсійне забезпечення державних службовців станом до 01.05.2016 регулював Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723 - ХІІ).

Водночас, з 01 травня 2016 року набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року за № 889-VIII (далі - Закон № 889-VІІІ), відповідно до статті 90 якого встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII втратив чинність Закон України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Цими пунктами передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З наведеного видно, що після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону № 3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права висловлена у постановах Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 569/350/17 (№ рішення в ЄДРСР 75082026), від 03.07.2018 у справі № 586/965/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75082148) та від 10.07.2018 у справі № 591/6970/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75227579).

Підставою для відмови позивачу в переведенні на пенсію державного службовця стала відсутність у позивача стажу на посадах державної служби, необхідного для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723.

Щодо цього колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону № 899-VIII стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналізуючи наведені норми обчислення стажу державної служби за період роботи до 01.05.2016, до моменту вступу в дію Закону № 899-VIII, здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Тобто, у цьому випадку необхідно керуватися Порядком № 283.

Згідно пункту 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-IIІ від 07.06.2001.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) відповідно до ст. 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування до четвертої категорії посад в органах місцевого самоврядування віднесено посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Крім того, статтею 46 Закону № 889 та пунктом 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229 передбачено, що, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна позиція повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними в постановах від 10.05.2018 у справі № 351/1792/17 та від 26.06.2018 у справі № 735/939/17.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону № 2493-IIІ (в редакції станом на 01.05.2016) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Як видно з матеріалів справи, згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 від 17.09.1979 № НОМЕР_1 , позивач 30.06.1994 переведений на посаду голови виконкому Мединської сільської ради народних депутатів, 14.07.1994 обраний головою виконкому Мединської сільської ради народних депутатів України та прийнято присягу державного службовця. 05.08.1994 йому присвоєно 10 ранг державного службовця, 30.06.1997 присвоєно 9 ранг державного службовця. 11.04.1998 обраний сільським головою Мединської сільської ради. 10.09.2001 прийнята присяга посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 15.04.2002 обраний сільським головою Мединської сільської ради. 21.03.2005 присвоєно 8 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 14.04.2006 обраний сільським головою Мединської сільської ради. 01.04.2007 присвоєно 7 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 12.11.2010 обраний сільським головою Мединської сільської ради, 13.11.2015 обраний сільським головою Мединської сільської ради. 27.11.2020 повноваження сільського голови припинено (а. с. 9 - 11).

Отже посада сільського голови, яку обіймав позивач в органі місцевого самоврядування відповідно до статті 14 Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування, пункту 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням наявності у позивача необхідного стажу державної служби сукупно з досягненням відповідного віку та достатнім страховим стажем, відмова відповідача у переведенні позивача на пенсію державного службовця відповідно до Закону України Про державну службу є протиправною, відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 02.10.2023 № 35 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію згідно із Законом України Про державну службу необхідно визнати протиправним та скасувати.

Щодо доводів про врахування при переведенні позивача на пенсію державного службовця виданих Галицькою міською радою Івано-Франківської області довідок від 25.09.2023 за №№ 589, 590, суд зазначає таке.

Суд звертає увагу на те, що у справі, яка розглядається, спір виник щодо права позивача на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ сукупно з пунктом 12 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, оскільки територіальний орган Пенсійного фонду України не визнав цього права за позивачем.

За результатами розгляду заяви позивача пенсійним органом зроблено висновок, що він не має права на отримання пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення на пенсію державного службовця здійснено не було, і питання щодо сум заробітної плати, які мають враховуватися при визначенні розміру пенсії державного службовця на час звернення позивача у цій справі пенсійним органом не вирішувалося.

Тобто, вимоги позивача зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити нарахування і виплату пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках за №№ 589, 590, виданих Галицькою міською радою Івано-Франківської області 25.09.2023 є передчасними, оскільки стосуються розміру пенсійних виплат, який ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією, наслідки якої можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України, а, отже, така вимога спрямована на майбутнє, через, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що судовому захисту підлягає тільки порушене право.

Вищевказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12 вересня 2023 року у справі № 560/8328/22.

Відтак, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо здійснення нарахування і виплати пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках за № 589 та № 590, виданих Галицькою міською радою Івано-Франківської області 25.09.2023 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року в адміністративній справі № 300/7425/23, в частині задоволення позовних вимог щодо здійснення нарахування і виплати пенсії (з урахуванням виплачених сум) у розмірі 60 відсотків заробітної плати, зазначених у довідках за № 589 та № 590, виданих Галицькою міською радою Івано-Франківської області 25.09.2023 скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин