Справа № 320/996/24
Суддя: Перепелиця А.М.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у залишенні позову без розгляду

29 липня 2024 року № 320/996/24

Київський окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Перепелиця А.М., розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві до Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України про про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся керівник Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у місті Києві (далі - позивач) з позовом до Інституту електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить:

- зобов`язати Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України (адреса; вул. Казимира Малевича, 11, м. Київ, ) привести захисну споруду цивільного захисту сховище №105092, що знаходиться за адресою: вул. Велика Васильківська, 86 у м. Києві, у стан готовності до використання за призначенням відповідно до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у матеріалах справи документами.

До суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено про пропуск позивачем тримісячного строку звернення до суду.

У свою чергу, позивачем подано до суду письмові заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду, відповідно до яких представник вважає вказане клопотання безпідставним з огляду на те, що у спірних правовідносинах має місце триваюче правопорушення.

Дослідивши клопотання про залишення позову без розгляду, перевіривши наявні в матеріалах справи документи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з частиною першою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 122 КАС України визначено, що Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини першої якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини третьої вказаної статті якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту право на пред`явлення визначених законом вимог.

Вищенаведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 17.09.2021 у справі №420/473/20.

Позивач посилається на те, що в межах спірних правовідносин має місце триваюче правопорушення, оскільки станом на 2023 рік порушення, які були зафіксовані у актах від 26.06.2019, від 30.07.2020, від 27.10.2021, від 13.07.2022 та від 02.05.2023 Інститутом електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України не усунуто, що підтверджено Актом від 17.08.2023 та протоколом огляду місця події від 09.11.2023.

Досліджуючи пояснення позивача щодо строків звернення до суду з долученими до матеріалів справи доказами, суд зазначає, що у даному випадку прокурор звертається з позовом на захист інтересів держави у зв`язку із невиконанням та порушенням вимог законодавства України у сфері цивільного захисту, що призводить до порушення державних інтересів та встановлених державою гарантій по забезпеченню конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності, насамперед в умовах збройної агресії російської федерації проти України.

Посилання відповідача на акт від 17.08.2023, з дати складання якого має відраховуватись тримісячний строк звернення, суд вважає необґрунтованим, оскільки позивачем не оспорюється Акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту сховища №105092 від 17.08.2023, вказаний акт є лише підтвердженням порушення, яке триває і на даний час.

У постанові Верховного Суду України від 24.11.2015 року у справі №800/259/15, судом вказано, що сама по собі бездіяльність це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі не вчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Тобто бездіяльність не має чітко окреслених часових меж, а саме явище бездіяльності є триваючим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого адміністративного суду України від 16.07.2017 року у справі № К/800/53809/15.

Позиція щодо обрахунку строків за триваючими правопорушеннями викладена у рішенні Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 420/3261/19, у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі № 464/2638/17, постанові Верховного Суду від 26.03.2018 року у справі № 800/506/17 і підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.08.2018 року у цій же справі, постанові Верховного Суду у справі № 464/2638/17 від 19.06.2018 року.

Верховний Суд дійшов висновку, що триваюче правопорушення це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, яке припиняється або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності), ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Отже, Верховний Суд встановив, що строки давності не поширюються на триваючі правопорушення, а триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припинення дії відповідної норми закону.

Враховуючи, що з 2019 року, на думку позивача, Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона Національної академії наук України не приводить захисну споруду цивільного захисту сховище №105092, що знаходиться за адресою: вул. Велика Васильківська, 86 у м. Києві в готовність, порушення продовжує тривати та на дату звернення прокурора до суду з позовом, а тому у вказаному випадку не припинили існувати підстави для звернення до суду.

З огляду на вищевикладене, суд вважає що керівником Голосіївської окружної прокуратури міста Києва не порушено строк звернення до суду із даним позовом, а тому клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 122, 240, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви у справі №320/996/24 без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Перепелиця А.М.