Справа № 440/7784/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 липня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/7784/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- провести позивачу виплату пенсії за місцем проживання через уповноважену організацію відповідно до поданої заяви, установленої форми, згідно з додатком 1 із змінами, внесеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №546 від 26.05.2021, поданої 07.02.2024 через відділення 39631 АТ "Укрпошта";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити нараховані пенсії позивачу з березня 2024 року по сьогоднішній день через уповноважену організацію відповідно до поданої заяви, установленої форми, згідно з додатком 1 із змінами, внесеними відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №546 від 26.05.2021, поданої 07.02.2024 через відділення 39631 АТ "Укрпошта".

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Для усунення недоліків позовної заяви позивачеві судом встановлено строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

24.07.2024 позивачем подано заяву про відкриття адміністративного провадження, у якій зазначено, зокрема: "позивач є громадянкою та людиною, а також людиною в статусі громадянки (Союзу РСР), є основним кредитором, що повідомила в належний спосіб та порядок про свій правовий статус людини у статусі громадянина і відповідно в цьому статусі не має зобов`язань щодо сплати судового збору, який крім того, ще справляється на рахунки, що не належить органам місцевого самоврядування, що є ніщо іншим як поваленням конституційного ладу".

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: 1) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 2) забезпечення доведеності вини; 3) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 4) підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; 5) забезпечення обвинуваченому права на захист; 6) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 7) розумні строки розгляду справи судом; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; 9) обов`язковість судового рішення. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних. За неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 гривень.

У позовній заяві позивач, як підставу для звільнення від сплати судового збору, указує пункт 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір".

Так, пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір не справляється за подання, зокрема позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З огляду на вищевикладене, посилання позивача на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір", як на підставу звільнення від сплати судового збору, є безпідставними, оскільки спір не стосується відшкодування шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади АРК або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

Слід зазначити, що пункт 13 частини другої статті 3 Закону України "Про судовий збір" стосується вимог, передбачених частиною п`ятою статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто вимог про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимог про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень.

Водночас, стаття 5 Закону України "Про судовий збір" (пільги щодо сплати судового збору) не містить такої підстави звільнення від сплати судового збору, як зазначає позивач - "позивач є громадянкою та людиною, а також людиною в статусі громадянки (Союзу РСР), є основним кредитором, що повідомила в належний спосіб та порядок про свій правовий статус людини у статусі громадянина і відповідно в цьому статусі не має зобов`язань щодо сплати судового збору, який крім того, ще справляється на рахунки, що не належить органам місцевого самоврядування, що є ніщо іншим як поваленням конституційного ладу".

З огляду на вищевикладене, позивач повинна сплатити за вимогу немайнового характеру судовий збір у розмірі 1211,20 грн (3028,00 грн х 0,4).

Проте у матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору.

При цьому згідно з частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

Як визначено частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд звертає увагу заявника, що з метою розгляду клопотання про звільнення від сплати судового збору з урахуванням майнового стану сторони (платника судового збору), до суду мають бути подані відповідні докази, якими обґрунтовується рівень її майнового стану, зокрема, належним чином відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків та/або інші довідки за попередній календарний рік, які б підтвердили, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача.

Водночас, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків за період з 3 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року позивачем до суду не надано.

На підтвердження вищевикладеного позивачем надано виписку по картці/рахунку за період 22.06.2024 - 22.06.2024, тобто за 1 календарний день, що не є доказом того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача та/або не є доказом скрутного майнового стану позивача.

Інших доказів позивачем не надано.

Отже, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання до суду цього позову слід відмовити.

Таким чином, станом на 29.07.2024 недоліки позовної заяви позивачем не усунуті.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Положеннями частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини четвертої статті 169, статями 243, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення судового рішення шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.С. Канигіна