Справа № 600/2824/23-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №600/2824/23-а
судді Верховного Суду Мартинюк Н.М. до постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 2 липня 2024 року у справі №600/2824/23-а за позовом Департаменту капітального будівництва, містобудування та архітектури Чернівецької обласної державної адміністрації до Західного офісу Державної аудиторської служби України, Управління Західного офісу Держаудитслужби у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги.
У травні 2023 року Департамент капітального будівництва Чернівецької обласної державної адміністрації пред`явив позов до Західного офісу Державної аудиторської служби України, у якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати вимогу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області від 10 квітня 2023 року №132406-14/1005-2023 «Щодо усунення порушень законодавства».
Позов був обґрунтований тим, що оскаржена вимога є необґрунтованою та неконкретизованою, а спосіб усунення виявлених відповідачем порушення (шляхом забезпечення відшкодування завищеної вартості підрядних робіт) не узгоджується із нормами бюджетного законодавства.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 2 листопада 2023 року, позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що оскаржена вимоги є індивідуально-правовим актом і спрямована на коригування роботи позивача, щоби забезпечити відшкодування до бюджету коштів, оплачених позивачем, за завищені обсяг та вартість виконаних робіт, тоді як збитки бюджету позивачем нанесені не були, а тому вимога стосовно виконання цього зобов`язання, по-перше, є неконкретизованою, оскільки не зазначено, яким чином усунути зазначені порушення, а по-друге, може призвести до безпідставного позбавлення позивача коштів, що є неспівмірним із встановленими порушеннями.

У грудні 2023 року Західний офіс Державної аудиторської служби України оскаржив ці судові рішення в касаційному порядку на підставі пунктів 1, 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, просив їх скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 2 липня 2024 року касаційну скаргу Західного офісу Державної аудиторської служби України залишив без задоволення, а оскаржені судові рішення залишив без змін.

Верховний Суд мотивував постанову від 2 липня 2024 року тим, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення з додержанням норм матеріального, а встановлені порушення норм процесуального права не є підставою для їхнього скасування.

Я не можу погодитися з рішенням моїх поважних колег і вважаю, що у задоволенні касаційної скарги належало відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 34 КАС України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.

Згідно з частинами першою - третьою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У цій справі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області провело ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності в Департаменті капітального будівництва, містобудування та архітектури Чернівецької обласної державної адміністрації (ОВА) за період з 1 січня 2021 року до 31 грудня 2022 року та у результаті цього склало акт №06-33/3 від 22 березня 2023 року, у якому зафіксовало ряд порушень та недоліків.

Не погоджуючись із цим актом, Департамент капітального будівництва, містобудування та архітектури Чернівецької обласної державної адміністрації (ОВА) надав Управлінню Західного офісу Держаудитслужби в Чернівецькій області свої застереження (заперечення) від 3 березня 2023 року №04-29/328.

Під час проведення ревізії Держаудитслужба виявила ряд фінансових порушень та недотримання окремих вимог нормативно-правових актів на загальну суму 4420817,81 грн, з них: незаконних витрат, що призвели до збитків на 2154045,07 грн, з яких на час формування вимоги відшкодовано 603759,30 грн, зайве відрахування на утримання служби замовника 38840,45 грн, з яких відшкодовано 10935,31 грн та порушень, що не призвели до збитків на 2227932,29 грн.

Надалі Управління Західного офісу Держаудитслужби листом від 10 квітня 2023 року №132406-14/1005-2023 надіслало позивачу вимогу «Щодо усунення порушень законодавства» наступного змісту:

1) забезпечити відшкодування завищеної вартості підрядних робіт ТОВ «ПМК 113» - 113477 грн, ТОВ «Фелікс Ком» - 29529,77 грн та ТОВ «ДОР-БУД 1НВЕСТ СВ» - 1407279 грн, загальна сума відшкодування - 1 550 285,77 грн та зайво відрахованих на утримання служби замовника 27905,14 грн згідно ст. 22, 610-625 Цивільного кодексу України, ст. 216-229 Господарського кодексу України;

2) не допускати в подальшому порушень Закону України від 25 грудня 2015 року №922-VІІІ «Про публічні закупівлі» (із змінами).

На моє переконання, така вимога є обґрунтованою, чіткою й зрозумілою та відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України.

За таких обставин і міркувань я вважаю, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про створення відповідачем оскарженою вимогою правової невизначеності для позивача.

На мій погляд, доводи скаржника про неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанції норм матеріального права мали раціональне обґрунтування.

З цих підстав, на мою думку, касаційну скаргу слід було задовольнити, а оскаржені судові рішення належало скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

……………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду