Справа № 300/5746/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"29" липня 2024 р. Справа № 300/5746/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Біньковська Н.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
Приписами пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Суд наголошує, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Зі змісту прохальної частини позову слідує, що позивач просить суд зобов`язати повторно розглянути заяву від 07.02.2023 про призначення пенсії по інвалідності із зарахуванням до страхового стажу 2943 днів, набутих в Королівстві Іспанії.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 07.02.2023 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. 20.04.2023 позивач надав органу пенсійного фонду заяву про направлення документів для підтвердження страхового стажу, набутого на території Королівства Іспанії для його врахування при визначенні права на пенсію в Україні. Стверджує, що пенсійний орган листом від 23.06.2023 повідомив позивача про направлення документів для підтвердження набутого страхового стажу на території Королівства Іспанії листом Пенсійного фонду України від 22.06.2023.

Листом від 25.01.2024 Пенсійний фонд України надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області формуляр UKR/E-3 від 20.04.2023/03.10.2023 заповнений у відповідності до Угоди між Україною та Королівством Іспанії про соціальне забезпечення, згідно якого підтверджено компетентним органом Королівства Іспанії періоди страхування позивача в загальній кількості 2943 дні. Вказаний лист надійшов до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та зареєстрований 02.02.2024 за № 193/16.

Зі змісту доданих до позовної заяви документів слідує, що 07.02.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.02.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії.

Листом від 17.02.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вказане рішення надіслано ОСОБА_1

20.04.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про направлення документів для підтвердження страхового стажу, набутого на території Королівства Іспанії для його врахування при визначенні права на пенсію в Україні.

02.04.2024 ОСОБА_1 вдруге звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Адвокат позивача у позові стверджує, що позивач дізнався про порушення свого права на соціальне забезпечення за період з 25.01.2023 по 31.01.2024 лише з повідомлення пенсійного органу від 10 червня 2024 року.

З цього приводу суд зауважує, що факт неотримання пенсії після 07.02.2023 (звернення до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності) та звернення 20.04.2023 із заявою про направлення документів для підтвердження страхового стажу, набутого на території Королівства Іспанії для його врахування при визначенні права на пенсію в Україні і звернення вдруге із заявою від 02.04.2024 про призначення пенсії свідчить про обізнаність позивача про не призначення йому пенсії по інвалідності.

Окрім цього, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.02.2023, яке позивач просить скасувати, надіслано йому листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 17.02.2023.

До суду із цим позовом позивач звернувся 23.07.2024.

Таким чином, із змісту позовної заяви слідує, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду із вказаним позовом. При цьому, позивачем не зазначено обставин та не надано доказів, що об`єктивно унеможливили б своєчасне звернення до суду у строк, встановлений КАС України.

Не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду отримання позивачем листа від пенсійного органу, оскільки вказаний документ свідчать лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в спірному випадку.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частинами 1, 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із частинами 9, 10 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України суд проводить розгляд судової справи за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

У відповідності до пункту 113 розділу V «Перехідні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яке затверджено Рішенням Вищої ради правосуддя 17 серпня 2021 року №1845/0/15-21, до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Приписами підпунктів 15.1, 15.3. пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення передбачених цим Кодексом дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи такі дії вчиняються в такому порядку: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі; розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами у формах, визначених Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рада суддів України у рішенні від 05.08.2022 №26 з метою підвищення рівня використання інструментів електронного судочинства під час відправлення правосуддя в умовах скрутного фінансового забезпечення судів рекомендувала судам у разі відсутності можливості у суді роздрукувати документи, що надійшли до суду в електронній формі через значний їх обсяг, звертатися до учасників судових проваджень з пропозицією додатково подати відповідні документи для суду у паперовій формі.

Цим самим рішенням Рада суддів України закликала усіх учасників судових проваджень:

- з розумінням поставитися до існуючих проблем фінансування судової гілки влади в умовах воєнного стану;

- при подачі значного обсягу документів до суду в електронній формі (понад 30 аркушів) - додатково подавати їх суду в паперовій формі.

Таким чином, з огляду на критичне фінансування судів в умовах воєнного стану при подачі позивачем до суду значного обсягу документів в електронній формі (понад 30 аркушів) слід додатково подавати їх суду в паперовій формі.

Однак, в порушення п. 4 ст. 161, ч. 9 ст. 18 КАС України до матеріалів позову не додано доказів в підтвердження доводів позовної заяви у паперовій формі, хоча повідомлення про відсутність можливості роздрукувати документи великого обсягу (понад 30 аркушів) від 23.07.2024 отримано представником позивача ОСОБА_2 23.07.2024 о 12:35 год.

З наведеного слідує, що учасник справи, визначаючи у позовній заяві про певні обставини, зобов`язаний при зверненні до суду подати відповідні докази, які ними засвідчуються.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Зі змісту прохальної частини позову слідує, що позивачем звернено до суду одну позовну вимогу немайнового характеру.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлюються ставки судового збору, зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України Про судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", який вступив в дію з 01.01.2024 встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2024 року складає 3028,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову із заявленою позивачем однією позовною вимогою немайнового характеру складає 968,96 грн. (3028,00 х 0,4 х 0,8).

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

До позовної заяви долучено платіжну інструкцію про сплату судового збору за № 0.0..1 від 14.06.2024 в сумі 968,96 грн.

Водночас, платіжну інструкцію з аналогічним номером, датою та розміром сплаченого судового збору №0.0..1 від 14.06.2024 було подано позивачем до Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справах №300/5602/24, що підтверджується довідкою відділу документального забезпечення канцелярії.

Тобто, відповідного зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за матеріалами адміністративної справи № 300/5746/24 не відбулося.

За таких обставин, вказана вище платіжна інструкція № 0.0..1 від 14.06.2024 про сплату судового збору в сумі 968,96 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви.

Суд зазначає, що інформація щодо платіжних реквізитів для перерахування судового збору міститься на офіційному веб-порталі "Судова влада" в розділі "Івано-Франківський окружний адміністративний суд".

За таких обставин, позовну заяву подано без додержання вимог статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій, - залишити без руху.

Надати позивачу з дня вручення цієї ухвали десятиденний строк для усунення вказаних в ній недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та документа про сплату судового збору в розмірі 968,96 грн.

Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у визначений строк позовна заява буде повернена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.