Справа № 320/23115/23
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У липні 2023 року Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації пред`явив позов до Антимонопольного комітету України, у якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 5 червня 2023 року №8002р/пкпз/.
На обґрунтування позову Департамент зазначав про те, що оскарженим рішенням Комісія зобов`язала його скасувати рішення про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будальянс Груп» переможцем за оголошеною позивачем процедурою закупівлі. Позивач доводив, що висновок відповідача про існування передбачених законом підстав для відхилення пропозиції цього учасника, є помилковим та не відповідає дійсності.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 4 жовтня 2023 року, позов задоволено.

Суди попередніх інстанцій виходили з того, що ТзОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» виконало усі вимоги тендерної документації, а тому оскаржене рішення є необґрунтованим та незаконним.

У жовтні 2023 року Антимонопольний комітет України оскаржив ці судові рішення в касаційному порядку на підставі пунктів 3, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, просив їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду постановою від 2 липня 2024 року касаційну скаргу Антимонопольного комітету України залишив без задоволення, а оскаржені судові рішення залишив без змін.

Верховний Суд мотивував постанову від 2 липня 2024 року тим, що суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення з додержанням норм матеріального, а встановлені порушення норм процесуального права не є підставою для їхнього скасування.

Я не можу погодитися з рішенням моїх поважних колег і вважаю, що у задоволенні касаційної скарги належало відмовити.

Відповідно до частини третьої статті 34 КАС України суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.

Згідно з частинами першою - третьою статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Згідно з обставинами цієї справи, Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації 2 березня 2023 року оголосив відкриті торги «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Житомирської області протяжністю 6941,5 км» (ДК 021:2015:63710000-9 - Послуги з обслуговування наземних видів транспорту) (2 лоти), UA-2023-03-02-012659-a.

Переможцем цієї закупівлі стало ТзОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп».

Приватне підприємство «Автомагістраль» як учасник тендеру оскаржило рішення тендерного комітету до Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель.

Рішенням від 5 червня 2023 року №8002-р/пк-пз Комісія зобов`язала Департамент регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації скасувати рішення про визнання ТзОВ «Будівельна компанія «Будальянс Груп» переможцем за процедурою закупівлі «Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення Житомирської області протяжністю 6941,5 км» (ДК 021:2015:63710000-9 - Послуги з обслуговування наземних видів транспорту) (2 лоти), оголошення про проведення якої оприлюднене на порталі Уповноваженого органу за №UA 2023 03-02-012659-a, за лотом №1.

Це рішення Комісія мотивувала тим, що:

1) у пропозиції переможця відсутній сертифікат відповідності на основний будівельний матеріал відповідно до додатку 5 тендерної документації, а саме на готову піщано-щебеневу суміш 0-40.

Крім того, надані переможцем сертифікати не підтверджують, що щебенево-піщана суміш сертифікована та відповідає вимогам ДСТУ Б В.2.7-30:2013; пісок із відсівів сертифікований та відповідати вимогам ДСТУ Б В.2.7-210:2010; бітуми нафтові дорожні сертифіковані та відповідають вимогам ДСТУ EN 12591:2017 та/або ДСТУ 4044:2019, ДСТУ 9116:2021; емульсії бітумні дорожні сертифіковані та відповідають вимогам ДСТУ Б В.2.7-129:2013; сіль для промислового переробляння сертифікована та відповідає вимогам ДСТУ 4246:2003.

Отже, пропозиція переможця не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації, відповідно, замовник мав передбачені підпунктом 2 пункту 41 Особливостей підстави для відхилення пропозиції переможця;

2) у договірній ціні відсутня інформація про кошти на покриття витрат, пов`язаних з придбанням обладнання, забезпечення яким покладається на учасника процедури закупівлі (підрядника).

Враховуючи викладене, пропозиція переможця не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації.

На моє переконання, таке рішення Комісії є обґрунтованим та відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України.

За таких обставин і міркувань я вважаю, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкового висновку про неконкретизацію тендерної документації в питанні стандартів, яким учасник мав засвідчити відповідність основних будівельних матеріалів, та виконання цим учасником умов тендерної документації.

На мій погляд, доводи скаржника про неправильне застосування судами першої й апеляційної інстанції норм матеріального права мали раціональне обґрунтування.

З цих підстав, на мою думку, касаційну скаргу слід було задовольнити, а оскаржені судові рішення належало скасувати й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

……………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду