Справа № 620/1980/24
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1980/24 Головуючий у І інстанції - Падій В.В.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Василенка Я.М., Костюк Л.О.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 172 від 26.01.2024;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 53 о/с від 26.01.2024.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог Позивачем зазначено, що його неправомірно звільнено зі служби в поліції, оскільки в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, а службове розслідування проведено поверхнево, без врахування всіх обставин.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмолено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників Сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України з 15.02.2013 та в Національній поліції України з 07.11.2015 на посаді поліцейського - водія відділення поліції № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області.

Відповідно до наказу Начальника ГУНП в Чернігівській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 26 січня 2024 року № 172, за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, в частині перебування 24.01.2024 у форменному одязі поліції (однострої) у громадському місці (с. Горобіївка) з ознаками алкогольного сп`яніння, керування цього ж дня транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тим самим вчинення дій, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру і авторитет Національної поліції України, до поліцейського - Водія відділення поліції № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області, сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

На підставі, зокрема наказу Начальника ГУНП в Чернігівській області від 26 січня 2024 року № 172, наказом Начальника ГУНП в Чернігівській області «По особовому складу» від 26 січня 2024 року № 53 о/с, за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» Позивача з 26 січня 2024 року звільнено зі служби в поліції.

Позивач, вважаючи накази від 26 січня 2024 року № 172, № 53 о/с протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог чинного законодавства, звернувся з даним адміністративним позовом до адміністративного суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджуються обставини вчинення Позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у знаходженні у громадському місці, у форменному одязі, у стані алкогольного сп`яніння, тож така поведінка Позивача безумовно підриває авторитет поліції, формування негативної думки у населення про поліцію та дискредитації звання працівника поліції, що, відповідно, свідчить про недотримання ним вимог законодавства, а також присяги працівника поліції і посадових обов`язків.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що Відповідач правомірно та обґрунтовано застосував до Позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог якої останній зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента країни і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, як, зокрема, звільнення з посади.

Згідно з порядком накладання дисциплінарних стягнень, визначеним у статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Відповідно до статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що службове розслідування обов`язково повинно передувати звільненню, якщо особу рядового чи начальницького складу звільняють за порушення нею службової дисципліни.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.01.2024 Т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Чернігівській області Д. Кудрою подано на ім`я начальника ГУНП в Чернігівській області І. Іщенко рапорт № 8рап/124/51/01 -2024 (а.с. 51), в якому зокрема зазначено, що 24.01.2024 поліцейськими з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області складено адміністративні матеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно поліцейського-водія ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціальний жетон № 0056625.

У зв`язку з викладеним, з метою повної та всебічної перевірки обставин події за участю поліцейського, Т.в.о. начальника УГІ ГУНП в Чернігівській області Д. Кудра просив вирішити питання про призначення службового розслідування.

Відповідно до наказу Начальника ГУНП в Чернігівській області І. Іщенка «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 24.01.2024 № 150 (а.с. 50) з метою повного, всебічного та об`єктивного вивчення викладеної інформації, відповідно до статей 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VІІІ, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію.

За результатами службового розслідування складено висновок від 26 січня 2024 року, затверджений Начальником ГУНП в Чернігівській області І. Іщенком.

Зі змісту висновку службового розслідування вбачається, що 24.01.2024 о 15:19 год. на спецлінію 102 з мобільного номеру НОМЕР_2 звернулась жінка (дані не назвала), котра повідомила, про те, що в центрі с. Горобіївка Срібнянського району, поблизу сільради на автомобілі державний номерний знак НОМЕР_1 приїхали два працівники поліції у форменому одязі, у стані алкогольного сп`яніння, один з працівників поліції ОСОБА_21. Більше інформації не надала, так як на фоні кричать люди, надалі зник зв`язок. На передзвін не відповіла.

Дана подія зареєстрована до ITC «ІПНП» (журналу ЄО) ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області за № 206 від 24.01.2024.

З метою реагування на вказане повідомлення, на місце події виїхав Т.в.о начальника ВП № 1 (смт. Срібне) Прилуцького РВП полковник поліції Омельченко М.П. спільно з Т.в.о. начальника СД ВП № 1 (смт. Срібне) Прилуцького РВП майором поліції Бабенком Ю.В .

Близько 16:30 год. рухаючись в напрямку с. Горобіївка, на автодорозі 0-250404 с. Савинці-смт. Срібне (біля виїзду в с. Савинці), останніми було помічено автомобіль ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням сержанта поліції ОСОБА_1 , котрий перебував у форменому одязі, без пасажирів у салоні автомобіля. Блиманням фар, полковник поліції Омельченко М.П. зупинив автомобіль ВАЗ 21104. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , в останнього були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння та на місце події викликано наряд ГРПП «БАК-100», у складі поліцейського з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП сержанта поліції Фесак Д.М. та інспектора з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП старшого лейтенанта поліції Климової А.М .

Сержант поліції ОСОБА_1 надав добровільну згоду на проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 ARPC-0196 «DRAGER», за результатами огляду проба позитивна - 2,16 проміле (тест № 1291), про що сержантом поліції Фесак Д.М. складено Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

З результатами перевірки сержант поліції ОСОБА_1 погодився та відносно останнього складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу серії БД № 003420 від 24.01.2024, складеного Інспектором з реагування патрульної поліції ВП № 1 Прилуцького РВП старшим лейтенантом поліції Климовою А.М. , водій ОСОБА_1 24.01.2024 о 16 год. 39 хв., на автодорозі 0-250404 с. Савинці-смт. Срібне керував транспортним засобом ВАЗ 21104, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, освідування проводилося зі згоди водія на приладі газоаналізатор Alcotest 6820 ARPC-0196 «DRAGER», показник 2,16 проміле, що зафіксовано на службову бодікамеру.

До адміністративного протоколу долучено: диск з відео, акт огляду на стан сп`яніння, чек № 1291.

По закінченню складання адміністративних матеріалів сержанта поліції ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та сам автомобіль залишено на узбіччі автодороги без порушень ПДР.

Крім того, в ході подальшого встановлення обставин, викладених у зверненні на спецлінію 102 з мобільного номеру НОМЕР_2 (ЄО 206 ВП № 1 Прилуцького РВП), встановлено, що поліцейськими, які зі слів Заявниці близько 15:29 год. перебували у центрі с. Горобіївка Срібнянського району у форменому одязі, у стані алкогольного сп`яніння, виявилися помічник чергового ВП № 1 (смт. Срібне) Прилуцького РВП ГУНП області старший сержант поліції ОСОБА_10 та поліцейський - водій ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_1 .

Опитаний в ході службового розслідування поліцейський - водій ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_1 (Позивач) пояснив, що 24.01.2024 близько 12:00 год. покинув ВП № 1 після добового чергування і після цього поїхав у с. Савенці до матері, повіз їй ліки, оскільки вона хворіє раком 4 стадії. Побувши вдома з мамою, близько 13:00 год. приїхав до свого товариша ОСОБА_11 , який також проживає у с. Савинці, разом вони почали лагодити йому автомобіль. В ході ремонтування ОСОБА_12 запропонував випити пива, опитуваний випив три банки пива і три чарки горілки та після всього цього вони знаходилися в гаражі, говорили, потім попросили ОСОБА_13 (брат ОСОБА_10 ) звозити їх у сусіднє село Горобіївка, щоб випити кави. Коли вони туди приїхали, замовили дві кави і вийшли на подвір`я. Разом за ними вийшла продавець ОСОБА_14 , яка поговорила декілька хвилин і пішла назад до Магазину. Вони декілька хвилин постояли біля магазину, сіли у автомобіль опитуваного і брат ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ) повіз їх у с. Савинці до ОСОБА_17 додому, після чого ОСОБА_18 пішов до будинку, а опитуваний ще декілька хвилин говорив з Вадимом, після чого поїхав до смт. Срібне.

По дорозі до смт. Срібне опитуваного зупинив мигаючими фарами начальник ВП № 1 Омельченко М.П. , після чого опитуваний зупинився та увімкнув аварійну сигналізацію. Після чого приїхали патрульні ВП № 1 і запропонували пройти тест на алкогольне сп`яніння.

Табельної вогнепальної зброї з Позивачем не було, її здали після добового чергування до КЗЗ, весь цей час опитуваний перебував у форменному одязі, так як був після добового чергування.

Аналогічні пояснення з приводу вживання 24.01.2024 року алкогольних напоїв ним та ОСОБА_1 , обставин перебування у селі Горобіївка надав помічник чергового ВП № 1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_10 .

Спираючись на отриману інформацію, було прийнято рішення про проведення огляду ОСОБА_1 та ОСОБА_10 на стан сп`яніння у КНП «Прилуцькій центральній районній лікарні».

За результатами огляду станом на 21:20 год. ОСОБА_1 (Позивач) - 1,05 проміле, ОСОБА_10 - 1,32 проміле.

На підтвердження зазначеного у розпорядження дисциплінарної комісії надано:

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лі карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2024 № 3, відповідно до якого у приміщенні КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,05%);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лі карських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.01.2024 № 3, відповідно до якого у приміщенні КНП «Прилуцька центральна міська лікарня» проведено огляд ОСОБА_10 , за результатами якого останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,32%).

У Висновку службового розслідування зазначено, що аналізом зібраних в ході службового розслідування матеріалів, пояснень поліцейських та очевидців події, на переконання дисциплінарної комісії підтверджується факт керування 24.01.2024 сержантом поліції ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння,

Крім того, дисциплінарною комісією встановлено факт вчинення 24.01.2024 сержантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_10 дій, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості, оскільки останні, перебуваючи поза службою, будучи діючими працівниками поліції, знаходячись у форменому одязі поліції (однострої), перебували у громадському місці (с. Горобіївка) у стані алкогольного сп`яніння.

У вказаному Висновку службового розслідування обставин, що пом`якшують відповідальність сержанта поліції ОСОБА_1 відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність сержанта поліції ОСОБА_1 відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, вимог керівництва ГУНП в Чернігівській області та Національної поліції України, в частині перебування 24.01.2024 у форменному одязі поліції (однострої) у громадському місці (с. Горобіївка) у стані алкогольного сп`яніння, керування цього ж дня транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тим самим вчинення дій, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості, поліцейський-водій ВП № 1 Прилуцького РВІІ ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_1 (0056625) підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей.

Відповідно до частини першої Розділу ІІ Правил передбачено, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Частиною другою Розділу ІІ Правил визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено, зокрема, перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

У постановах Верховного Суду України від 29 вересня 2015 року (справа № 21-1288а15) та від 20 жовтня 2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що службова дисципліна поліцейського полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

При цьому в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Дотримання вищезазначених вимог Дисциплінарного статуту та Правил є обов`язком кожного поліцейського не залежно від того перебуває він під час виконання службових обов`язків чи у позаслужбовий час, що пов`язане з особливостями проходження служби в Національній поліції України.

Працівник поліції, керуючись Присягою, відповідно до службового обов`язку, дотримуючись професійних честі і гідності, бере на себе моральне зобов`язання бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті, залишатися за будь-яких обставин чесним і непідкупним, відданим інтересам служби.

Поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально-етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, закріплених у нормативно-правових актах спеціального законодавства, які пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.

Такі проступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до поліцейського, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого типу стягнення - звільнення зі служби.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15, від 29 вересня 2020 року у справі № 0340/1334/18.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що дії Позивача, встановлені за результатами проведеної службової перевірки є вчинком, який дискредитує систему органів поліції та поліцейських в очах громадськості, відтак, є підставою для звільнення та зазначає, що дотримання вимог Дисциплінарного статуту та Правил повинно здійснюватися працівниками поліції, як в робочий, так і в позаробочий час.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ст. 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Відповідачем за наслідками службового розслідування встановлено порушення Позивачем службової дисципліни, що виразилось в появі 24.01.2024 у форменному одязі поліції (однострої) у громадському місці (с. Горобіївка) у стані алкогольного сп`яніння, керування цього ж дня транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тим самим вчинення дій, що дискредитують звання поліцейського, підривають довіру та авторитет Національної поліції України в очах громадськості, наслідком чого стало прийняття спірних наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 26.01.2024 № 172 та про звільнення Позивача із служби в поліції від 26.01.2024 № 53 о/с.

Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що Наказ ГУНП в Чернігівській області № 150 від 24.01.2024 року «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» був зареєстрований у підрозділі документального забезпечення лише 26.01.2024 року. Таким чином, службове розслідування проведене дисциплінарною комісією з 24.01.2024 по 26.01.2024 було поза межами повноважень дисциплінарної комісії.

Крім того, Позивач наголосив, що Дисциплінарній комісії надавав пояснення під тиском.

Проте, Верховний Суд у постанові від 26 червня 2019 року справі № 1640/3394/18 дійшов висновку, що порушення процедури може бути підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення. Скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, саме по собі посилання на порушення процедури прийняття акта чи його оформлення, не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, оскільки не кожен дефект акта призводить до його неправомірності.

Колегія суддів звертає увагу, що наказ «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» № 150 було прийнято 24.01.2024, про що знав і сам Позивач, оскільки 25.01.2024 власноручно надавав письмові пояснення відповідно до положень, зокрема статті 18 Дисциплінарного статуту, п. 1 ч. 2 якого передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Крім того, ані матеріали службового розслідування, ані матеріали даної адміністративної справи не містять будь-яких письмових скарг Позивача на дії осіб, які проводили службове розслідування, зокрема щодо надання пояснень під тиском.

Також, Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що Дисциплінарна комісія не досліджувала та не надавала належної оцінки письмовим поясненням ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які стверджували, що ОСОБА_1 24.01.2024 року, перебуваючи в с. Горобіївка Прилуцького району Чернігівської області не був у стані алкогольного сп`яніння та автомобілем не керував.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що вказані доводи Позивача спростовуються Висновком службового розслідування (а.с. 45зв). Крім того, і ОСОБА_19 , і ОСОБА_20 підтвердили, що Позивач був у стані алкогольного сп`яніння та керував автомобілем.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що під час прийняття оскаржуваних наказів про притягнення Позивача до дисциплінарної відповідальності, та про звільнення останнього зі служби в поліції, Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому позовні вимоги щодо визнання їх протиправними та скасування задоволенню не підлягають.

Також, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови у поновленні Позивача на посаді та стягненні на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки вказані позовні вимоги є похідними від вимог про скасування наказів про звільнення, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що долучені Відповідачем до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими що підтверджують правомірність дій Відповідача.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими і правильними.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Я.М. Василенко

Л.О. Костюк

Повний текст складено 29.07.2024 року.