Справа № 580/2550/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року справа № 580/2550/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А. В., розглянувши у письмовому провадженні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі позивач) з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті суми боргу пенсії, що підлягала виплаті ОСОБА_2 і залишилися недоодержаною, у зв`язку з його смертю, у розмірі 218 784,59 грн;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 недоодержану пенсію її померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 218 784,59 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що сума пенсії у розмірі 218 784,59 грн, що була нарахована на виконання рішення суду в справі № 580/549/22, залишилась невиплаченою її чоловіку в зв`язку із його смертю. Відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ недоодержана сума пенсії її чоловіка має бути виплачена позивачу, як дружині.

Відповідач 15.04.2024 подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Відзив обґрунтований тим, що Головне управління не наділене повноваженнями щодо самостійного розпорядження коштами фонду, тому виконання зазначеного рішення суду повинно здійснюватись за окремою бюджетною програмою. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Тому, зазначає відповідач, доплата пенсії у сумі 218 784,59 грн, нарахована ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 29.03.2022 у справі № 580/549/22, залишилася невиплаченою. Вважає, що вимоги позивача щодо зобов`язання Головного управління виплатити доплату до пенсії, яка належала померлому пенсіонеру на підставі зазначеного рішення суду, є безпідставними.

Ухвалою від 22.03.2024 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

З`ясувавши доводи учасників справи, викладені у заявах по суті, подані письмові докази, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 20.03.2002.

Позивач є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 01.08.1967 серії НОМЕР_2 .

Рішенням від 29.03.2022, що набрало законної сили 29.04.2022, з урахуванням ухвали суду про виправлення описки від 13.05.2022, у справі № 580/549/22 Черкаський окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2021 № ФР33411, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та виплатити різницю пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

З листа Головного управління від 03.06.2022 № 2762-2468/К-02/8-2300/22 вбачається, що відповідач здійснив перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки та нарахував ОСОБА_2 доплату пенсії за період із 01.04.2019 до 30.06.2022 у сумі 218 784,59 грн.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.07.2023 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в особі представника адвоката Руденко Ю. В. звернулася до відповідача із заявою від 22.01.2024 щодо виплати їй боргу по рішенню суду померлого чоловіка.

Відповідач листом від 06.02.2024 № 2300-0504-8/8965 повідомив позивача, що через відсутність фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів доплату пенсії, нарахованої рішенням суду за життя ОСОБА_2 , не виплачено. Оскільки рішення суду від 29.03.2022 у справі № 580/549/22 винесено на користь ОСОБА_2 , виплачувати позивачу нараховану на виконання рішення суду доплату пенсії підстав немає. Також зазначив, що відповідно до ст. 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягають виплаті пенсіонерові й залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII).

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Як встановив вище суд, згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 01.08.1967 серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 .

Рішенням від 29.03.2022 у справі № 580/549/22 суд зобов`язав відповідача провести перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з 01.04.2019 на підставі оновленої довідки.

Відповідач здійснив перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки та нарахував ОСОБА_2 доплату пенсії за період із 01.04.2019 до 30.06.2022 у сумі 218 784,59 грн.

Чоловік позивача ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй заборгованості по виплаті пенсії померлому чоловіку в спірній сумі, у відповідь на яку відповідач листом від 06.02.2024 № 2300-0504-8/8965 повідомив позивача, що через відсутність фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, доплату пенсії, нарахованої рішенням суду за життя ОСОБА_2 , не виплачено. Оскільки рішення суду від 29.03.2022 у справі № 580/549/22 винесено на користь ОСОБА_2 , виплачувати позивачу нараховану на виконання рішення суду доплату пенсії підстав немає. Зазначив, що відповідно до ст. 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягають виплаті пенсіонерові й залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини.

Аналіз наведених обставин вказує на те, що суми пенсії, нараховані ОСОБА_2 на виконання рішення суду від 29.03.2022 у справі № 580/549/22 у сумі 218 784,59 грн, залишились невиплаченими.

Суд врахував, що позивач є членом сім`ї (дружиною) померлого, звернулася до відповідача щодо виплати нарахованих, але не виплачених сум, у межах 6 місячного строку після смерті пенсіонера, у зв`язку із чим суд дійшов висновку, що вказана сума коштів належить виплаті позивачу в силу прямої вказівки ч. 1 ст. 61 Закону № 2262-ХІІ.

Тому суд вважає, що відповідач відмовив позивачу у виплаті нарахованих на виконання рішення суду в справі № 580/549/22 сум пенсії у розмірі 218 784,59 грн з підстав того, що рішення суду винесено на користь ОСОБА_2 , безпідставно. Суд зазначає, що така позиція позивача суперечить приписам ч. 1 ст. 61 Закону № 2262 та не містить жодних правових обґрунтувань.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління щодо не здійснення виплати позивачу сум пенсії у розмірі 218 784,59 грн, що підлягали виплаті її померлому чоловіку і залишилася недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Щодо позовної вимоги стягнути з відповідача на користь позивача спірну суму недоотриманої пенсії, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та статутом Пенсійного фонду.

Відповідач визнає факт невиплати перерахованої пенсії на виконання зазначеного рішення суду.

Проте, грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, не знаходяться на його рахунках.

Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону № 1058-IV кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України.

Статтею 73 зазначеного Закону визначений вичерпний перелік цілей, на які використовуються кошти Пенсійного фонду України, і встановлено заборону використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

У ч. 1 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень від 05.06.2012 № 4901-VI (далі Закон № 4901-VI) встановлено, що держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до підпунктів 4, 7 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасну та у повному обсязі виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання, здійснює страхові виплати та надає соціальні послуги відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та інші виплати, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, в межах обсягів фінансування цих виплат; здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, виплати здійснює Головне управління Пенсійного фонду України винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, був затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 26.09.2018 № 20-1.

Саме ним було передбачено функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та внесення інформації до нього. 23.03.2021 постановою Правління ПФУ № 13-1 його визнано таким, що втратив чинність. Однак докази фактичного погашення заборгованості наповненого відповідачем Реєстру відсутні, як і відсутні докази наявності коштів для виплати перерахованої пенсії позивачу.

Суд врахував, що фактична невиплата нарахованих коштів зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Аналогічну позицію Верховний Суд висловив у постанові від 23.04.2020 у справі № 560/523/19, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України є обов`язковою для врахування судом першої інстанції.

Верховний Суд у вказаному рішенні врахував, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення; аналізувати акти законодавства; враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства.

Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо.

Суд врахував, що станом на час розгляду цієї справи загальна сума заборгованості за рішеннями судів, що надійшли до відповідача, за 2020-2024 значно перевищила видатки, передбачені бюджетом Головного управління на її погашення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача виплатити позивачу недоодержану пенсію померлого чоловіка в сумі 218 784,59 грн.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Згідно частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з частковим задоволення позову судові витрати підлягають розподілу пропорційно до задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 187,85 грн, отже на відповідача покладаються судові витрати у сумі 1 093,93 грн (розрахунок: 2 187,85/2).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо проведення ОСОБА_1 виплати недоодержаної суми пенсії її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в загальній сумі 218 784,59 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) здійснити виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) недоодержаної суми пенсії її чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в загальній сумі 218 784 (двісті вісімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) гривні 59 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18000, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 093 (одна тисяча дев`ятсот три) гривні 93 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Алла РУДЕНКО