Справа № 460/17898/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/17898/23 пров. № А/857/15459/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В. Глушка І.В.

з участю секретаря судового засідання Слободян І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року, ухвалене суддею Поліщук О.В. у м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 460/17898/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області капрала поліції Маха Дмитра Івановича, Заступника командира роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області молодшого капітана поліції Бівола Руслана Вікторовича, Поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП сержанта поліції Охремчука Сергія Миколайовича, Інспектора взводу № 2 роти № 6 батальйону УПП в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Лісовця Дмитра Вадимовича, Інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання утриматися від вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо незаконного затримання, тимчасового затримання транспортного засобу, відсторонення позивача від керування транспортними засобом, та огляду на стан алкогольного сп`яніння, 18.02.2023 у період часу з 22:40 год до 23:22 год за адресою: вул. Млинівська, 33А, м. Рівне;

- зобов`язати відповідачів утриматися від вчинення дій пов`язаних з забезпеченням розгляду справи, а саме щодо затримання, тимчасового затримання транспортного засобу, відсторонення від керування транспортними засобом та огляду на стан алкогольного сп`яніння, за фактом підозри у вчиненні адміністративного правопорушення 18.02.2023 у період часу з 22:40 год до 23:22 год за адресою: вул. Млинівська, 33А, м. Рівне.

08 травня 2024 року Рівненський окружний адміністративний суд прийняв постанову, якою в задоволенні позову відмовив.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки, зупинка транспортного засобу позивача мала місце в умовах воєнного стану та проведена під час проїзду через блокпост для здійснення поліцейського контролю, тому в патрульних поліцейських були достатні правові підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Крім того, суд зазначив, що заявлений позов, а також обраний позивачем спосіб захисту за своїм змістом не спрямовані на реальне та дієве поновлення прав, свобод чи інтересів позивача у відповідних правовідносинах, а саме лише ствердження й констатація про можливе порушення зі сторони відповідачів та вчинення ними протиправних дій, не мають своїм безпосереднім або ж опосередкованим правовим наслідком ефективний юридичний захист позивача.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що 18.02.2023 його затримали працівники патрульної поліції та відсторонили від керування транспортним засобом, а також примусили пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча, як вказує позивач, підстав для його затримання, так само як і для огляду на стан сп`яніння, не було. Враховуючи, що жодного адміністративного правопорушення позивач не вчиняв, вважає, що у відповідачів не було причин вчиняти описані вище дії та, відповідно, складати відносно нього матеріали про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 18.02.2023 під час несення служби у місті Рівному Рівненської області на блокпосту "Луцьке кільце", наряд патрульної поліції у складі молодшого лейтенанта поліції Лісовця Д.В., старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , та капрала поліції ОСОБА_3 , здійснював перевірку транспортних засобів на предмет виявлення речей (речовин), обіг яких заборонено чи обмежено, а також проводив перевірку документів у осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану».

Приблизно о 23 год 00 хв молодший лейтенант поліції ОСОБА_4 зупинив транспортний засіб марки «MAZDA», модель «5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував позивач.

Молодший лейтенант поліції Лісовець Д,В, в ході спілкування з позивачем, виявив у позивача ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

Також позивачу запропонували пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу, за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager № 6810. Позивач погодився на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується наявною у справі роздруківкою результатів тесту за підписом позивача.

Відповідно до роздруківки результатів тесту № 5437 (Alcotest Drager № 6810; прилад № ARCD - 0566; принтер № ARBE 5031; дата тестування 18.02.2023; час тестування 23:22 год), рівень алкоголю становив 0,00 % проміле, у зв`язку з чим протокол за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, відносно позивача не складався та останній покинув місце події.

Позивач, вважаючи, що в даному випадку мали місце протиправні дії патрульних поліцейських щодо його затримання, тимчасового затримання транспортного засобу, відсторонення від керування транспортними засобом та огляду на стан алкогольного сп`яніння, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

В силу приписів статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 31 Закону № 580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису тощо.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану», у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан, неодноразово продовжувався та який триває по сьогодні.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456 затверджений Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану (далі - Порядок № 1456).

Пунктом 10 Порядку № 1456 встановлено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі, зокрема, проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Суд констатує, що оскільки зупинка транспортного засобу позивача мала місце в умовах воєнного стану та проведена під час проїзду через блокпост для здійснення поліцейського контролю, тому в патрульних поліцейських були достатні правові підстави для зупинки транспортного засобу під керуванням позивача.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частиною другою цієї ж статті визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є не лише наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду, а також і можливість ефективного відновлення судом відповідних прав (свобод, інтересів) у спосіб, обраний позивачем (що є сутнісною метою судочинства).

Тому, для задоволення позову в адміністративній справі суд повинен установити передусім, що у зв`язку з прийняттям рішенням чи вчиненням дій (допущенням бездіяльності) суб`єктом владних повноважень безпосередньо порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача й що прийняте судом рішення може призвести до ефективного та реального поновлення таких прав, свобод чи інтересів позивача.

Зважаючи на те, що у відповідачі були правові підстави для зупинки поліцейського, в тому числі огляд на стан сп`яніння, який проводиться на підставі суб`єктивної оцінки поліцейського, виходячи із зовнішніх ознак особи, такі перевірка та огляд не призвели до порушення прав та інтересів позивача.

При цьому, позивач надав для перевірки відповідні документи та пройшов огляд, результат якого був негативним, після чого продовжив рух автомобілем.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання відповідачів утриматися від вчинення дій пов`язаних з забезпеченням розгляду справи, а саме щодо затримання, тимчасового затримання транспортного засобу, відсторонення від керування транспортними засобом та огляду на стан алкогольного сп`яніння, за фактом підозри у вчиненні адміністративного правопорушення 18.02.2023 у період часу з 22:40 год до 23:22 год за адресою: АДРЕСА_1 , то апеляційний суд зазначає, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права, свободи та інтереси.

Суд не наділений повноваженнями захищати права свободи чи інтереси особи від можливих негативних дій суб`єкта владних повноважень у майбутньому.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги з приводу зобов`язання відповідачів утриматись від вчинення певних дій спрямовані на майбутнє, оскільки, на час розгляду справи діями суб`єкта владних повноважень права, свободи чи інтереси не порушені.

Відтак, апеляційний суд вважає, що вирішення судом цього спору не впливає на обсяг прав позивача, при цьому позивач не надав жодних обґрунтувань у цій частині, які би засвідчували необхідність судового захисту та практичну ефективність рішення суду в цій справі, відповідно до обраного способу захисту.

Тому, апеляційний суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року в справі № 460/17898/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко

Повний текст постанови складений 31.07.2024 року