Справа № 560/7858/24
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7858/24
РІШЕННЯ

іменем України

31 липня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.02.2024 № та від 26.02.2024 № .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки не відповідають дійсності, вважає, що ним не було допущено порушень податкового законодавства під час здійснення господарської діяльності.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У відзиві на позов відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Свою позицію мотивував посиланням на встановлені в ході фактичної перевірки позивача порушення, які стали підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до наказу податкового органу від 05.02.2024 №481-11 "Про проведення фактичної перевірки", направлень на перевірку №688, №689 від 05.02.2024, на підставі пп. 80.2.2, 80.2.5, 80.2.7 п. 80.2 ст. 80 ПК України посадовими особами Головного управління ДПС у Хмельницькій області проведено фактичну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за місцем здійснення господарської діяльності, а саме у магазині " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 05.02.2024 №1873/22- 01-07-05/, яким зафіксовано наступні порушення:

- п. 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995, внаслідок проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та/або програмний реєстратор розрахункових операцій без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

- статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР, встановлено факти роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

На підставі акта фактичної перевірки від 05.02.2024 №1873/22-01-07-05/ Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області прийняті податкові повідомлення - рішення:

- від 26.02.2023 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5100 грн за проведення розрахункових операцій з реалізації підакцизних товарів через РРО без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД;

- від 26.02.2023 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 26.02.2023 №, то суд зазначає наступне.

В ході проведення фактичної перевірки встановлено порушення позивачем режиму попереднього програмування реєстратора розрахункових операцій в частині не зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів, а саме: 08.12.2023 о 11 год. 39 хв. згідно з фіскальним чеком № від 08.12.2023 реалізовано глінтвейн вино червоне сухе "Мерло" в кількості 1 порція за ціною 35,00 грн без зазначення коду згідно з УКТ ЗЕД для вказаного підакцизного товару.

Факт реалізації підтверджується даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України (далі - СОД РРО), зокрема інформацією по чеку ФН від 08.12.2023, що є додатком №2 до акта.

Також вказаний факт підтверджує у своєму позові позивач та додає копію чеку ФН від 08.12.2023, де відсутній код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для вказаного підакцизного товару.

Позивач пояснює відсутність у чеку коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД через можливий технічний збій. Разом з цим жодних доказів, які б підтверджували збій в роботі РРО до позовної заяви не додає, що ставить під сумнів таке твердження.

Наявність іншого чеку від 08.12.2023 та зазначення в ньому коду згідно з УКТ ЗЕД під час реалізації аналогічного товару не спростовує вчинене позивачем порушення. На думку суду, вказане може свідчити про виявлення та виправлення позивачем вказаного недоліку.

Згідно з чинним законодавством обов`язок щодо належного програмування РРО та відображення у розрахункових документах кодів УКТ ЗЕД, а також забезпечення передачі до контролюючого органу розрахункових документів із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів лежить на продавцях підакцизних товарів.

Пункт 11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" №265/95-ВР від 06.07.1995 передбачає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів із використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості.

Відповідно до пп. 14.1.145 п. 14.1 ст. 14 ПК України підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку.

Згідно з п. 215.1 ст. 215 ПК України до підакцизних товарів належать, зокрема, алкогольні напої та пиво.

Статтею 8 Закону №265/95-ВР передбачено, що форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій (далі - РРО) або програмних РРО (далі - ПРРО) чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п. 1 розд. І Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, визначено форми і зміст розрахункових документів /електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку мають надаватися особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту, зокрема: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, мають відповідати його вимогам.

Згідно до п. 2 розд. II Положення №13 цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковим реквізитом форми фіскального касового чеку на товари (послуги) та фіскального касового чеку видачі коштів.

Відповідно до п.7 ст.17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

Зважаючи на викладене відповідачем правомірно застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкцій в сумі 5100 грн згідно з податковим повідомленням-рішенням від 26.02.2023 № за проведення розрахункових операцій з реалізації підакцизних товарів через РРО без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Щодо правомірності податкового повідомлення - рішення від 26.02.2023 №, то суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

За порушення вимог указаної статті до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції згідно з абзацом 7 частини другої статті 17 цього Закону у вигляді штрафу, зокрема, у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами без наявності ліцензій - у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином, суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж алкогольних та/або тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлюються на спеціальних бланках та повинні містити необхідні відомості, зокрема, термін дії.

Під час проведення перевірки встановлено факти реалізації алкогольних напоїв без наявної ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (зокрема, сидр і перрі).

Судом встановлено, що 01.11.2023 для ФОП ОСОБА_1 видано ліцензію реєстраційний номер НОМЕР_2 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) із терміном дії з 02.11.2023 до 02.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин "Барви хмелю".

Так, положеннями ст. 15 Закону України №481/95-ВР регламентовано, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, мають право продавати сидр та перрі (без додання спирту) без отримання окремої ліцензії на право роздрібної торгівлі цими алкогольними напоями.

Чинним законодавством передбачено два види ліцензій на роздрібну торгівлю:

1) ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, отримавши яку суб`єкти господарювання мають право здійснювати роздрібну торгівлю будь якими алкогольними напоями, у тому числі сидром та перрі (без додання спирту), за умови що торгівельна площа місця торгівлі не менше 20 кв. метрів;

2) ліцензію на роздрібну торгівлю сидром та перрі (без додання спирту).

Таким чином, з наведеного вбачається, що чинним законодавством не передбачено отримання окремих ліцензій на роздрібну торгівлю пивом та іншими алкогольними напоями.

Отже, єдиною умовою, що позбавляє суб`єкта господарювання, який має ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, права здійснювати продаж інших алкогольних напоїв, крім пива є те, що торгівельна площа місця торгівлі становить менше 20 кв. м.

В матеріалах справи є копія заяви позивача щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, де вказана площа магазину "Барви хмелю" - 30 кв.м.

Відповідачем доказів на підтвердження того, що торгівельна площа місця торгівлі становить менше 20 кв. м. суду не надано.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що наявна у позивача ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) дає останньому право на торгівлю будь-якими алкогольними напоями, а не виключно пивом, як вважає відповідач.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 26.02.2024 щодо застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в сумі 17000 грн за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розподілу пропорційно кількості задоволених позовних вимог, а тому на користь позивача слід стягнути 1514 грн судового збору.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує наступне.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч. 5, 7 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених правових норм свідчить, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації виключно стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

З матеріалів справи встановлено, що позивач подав підтверджуючі докази надання правової допомоги, зокрема: договір про надання правничої допомоги укладений 13.05.2024, акт приймання - передачі правничої допомоги від 02.07.2024, в якому також зазначено перелік наданих послуг та їх вартість та квитанції про оплату правничої допомоги від 02.07.2024 та 03.07.2024 на загальну суму 5400 грн.

При визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що розгляд справи проводився за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та часткове задоволення позову, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 1500 гривень у суді першої інстанції є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатом обсягом послуг, тому підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області форми "С" № від 26.02.2024.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 3014 (три тисячі чотирнадцять) грн 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17, м.Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29001 , ідентифікаційний номер - 44070171)

Головуючий суддя Я.В. Драновський