Справа № 480/1320/24
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2024 року Справа № 480/1320/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравченка Є.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1320/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (далі - відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 30.01.2024 № 70 про відмову у призначенні ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини;

- зобов`язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 допомогу при народженні дитини (сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що у 2022 році, після початку повномасштабної війни рф проти України, тимчасово перебуваючи у м. Рига, Латвійська Республіка, ОСОБА_1 народила дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з рішенням Посольства України в Латвійській Республіці від 10.11.2023 набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України».

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні вказаної допомоги у зв`язку з тим, що з дати народження дитини пройшло більше 12 місяців. Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.02.2024 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Від Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для призначення та виплати державної допомоги при народженні дитини, у зв`язку з тим, що відповідна заява була подана позивачем до органу соціального захисту населення пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Від представника позивача надійщла відповідь на відзив, в якій повторно зазначив, що позивач всупереч своїй волі змушена перебувати закордоном внаслідок військової агресії країни окупанта російської федерації та веденням бойових дій на території України, що мало наслідком неможливість своєчасного оформлення відповідних документів та звернення за отриманням допомоги. Також представник зауважив, що виплата допомоги при народженні дитини є частиною соціального захисту, який держава має забезпечити для своїх громадян, включаючи дітей. Позбавлення дитини виплат через поведінку батьків, які несвоєчасно звернулися за призначенням допомоги з причин воєнного стану, інших суперечить принципу верховенства права, так як дитина не несе відповідальності за дії своїх батьків чи третіх осіб. Позбавлення дитини допомоги при народженні буде непропорційним та несправедливим по відношенню до дитини та може негативно вплинути на її розвиток і благополуччя. Держава має вживати заходів для запобігання таким негативним наслідкам.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 (а.с.7- 8).

У 2022 році, після початку повномасштабної війни рф проти України, тимчасово перебуваючи у м. Рига, Латвійська Республіка, ОСОБА_1 народила дитину - сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який згідно з рішенням Посольства України в Латвійській Республіці від 10.11.2023 набув громадянства України на підставі ч. 1 ст.7 Закону України «Про громадянство України», що підтверджується довідкою Посольства України в Латвійській Республіцівід 10.11.2023 № 536-179 про реєстрацію особи громадянином України (а.с.12).

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини (а.с.16-17).

За результами розгляду заяви від 28.12.2023 та доданих документів Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради було прийнято рішення від 30.01.2024 № 70 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини у зв`язку з тим, що відповідна заява була подана позивачем до органу соціального захисту населення пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини (а.с. 18).

Вважаючи вказану відмову протиправною позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 3 Конституції України визнаються найвищою соціальною цінністю людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України від 21.11.1992 № 2811-ХІІ "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (далі - Закон № 2811-XII).

Цей Закон спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2811-ХІІ одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини.

Відповідно до ст. 10 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону № 2811-XII допомога при народженні першої та кожної наступної дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 11 Закону № 2811-XII для призначення допомоги при народженні дитини до органу праці та соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним.

Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Зазначені норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок № 1751, у редакціїї на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, відповідно до п. 12 цього Порядку допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Отже, процитованими вище правовими нормами передбачені певні обмеження, які стосуються строку подання заяви про призначення допомоги при народженні дитини.

Судом встановлено, що син позивачки, ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті м. Рига (Латвійська Республіка), який згідно з рішенням Посольства України в Латвійській Республіці від 10.11.2023 набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України».

28 грудня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

Відтак, очевидним є пропуск позивачем строку для звернення за допомогою при народженні дитини.

Разом з тим, слід врахувати, що позивачка з об`єктивних причин була позбавлена можливості своєчасно подати відповідну заяву, оскільки перебувала за межами України, а виїзд позивачки за межі України і як наслідок народження дитини закордоном обумовлюється військовою агресією російської федерації проти України.

В цьому аспекті суд зауважує, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався. Його дія триває донині.

Відтак, суд визнає обґрунтованими доводи позивачки про те, що початок війни росії проти України та введення воєнного стану у нашій державі внаслідок збройної військової агресії є тими винятковими обставинами, які обумовили народження дитини позивачки закордоном та її несвоєчасне звернення з заявою про виплату допомоги при народженні дитини.

При цьому, суд враховує, що п. 11 Порядку № 1751 передбачено, що у період дії воєнного стану для призначення допомоги при народженні дитини один із батьків (опікун), який тимчасово перебуває за межами України (крім осіб, які перебувають на території держави, визнаної згідно із законом державою-окупантом та/або державою-агресором щодо України), надсилає до органу соціального захисту населення за своїм зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (перебування) заяву та видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини.

Так, як встановлено судом до заяви про надання допомоги при народженні дитини позивачем зокрема було долучено довідку Посольства України в Латвійській Республіці про реєстрацію особи громадянином України від 10.11.2023 № 536-179, відповідно до змісту якої згідно з рішенням Посольства України в Латвійській Республіці ОСОБА_2 від 10.11.2023 року набув громадянства України на підставі ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України».

Відтак, після отримання від компетентних органів усіх необхідних документів відповідно до переліку, встановленого п. 11 Порядку № 1751, зокрема довідки Посольства України в Латвійській Республіці про реєстрацію особи громадянином України від 10.11.2023 № 536-179, у позивача виникла реальна можливість звернутися до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про отримання допомоги при народженні дитини.

Отже, на думку суду, пропущення позивачкою законодавчо встановленого строку звернення із заявою про виплату допомоги при народженні дитини відбулося з об`єктивних причин та є дійсно істотними перешкодами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивачем заявлені вимоги фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення.

Приписами статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 7 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пункту 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21.12.1995), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. Неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Такий правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 760/183158/16-а.

Відтак, виходячи з принципу верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та встановлених фактичних обставин позивачка має право на отримання від держави допомоги у зв`язку з народженням дитини.

Стосовно інших посилань відзиву/позову, то суд зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позовної заяви отримали достатню оцінку.

Таким чином, з огляду на необхідність захисту прав та інтересів малолітньої дитини, яка є громадянином України, і перед якою держава Україна має певні зобов`язання, враховуючи ту обставину, що виїзд позивачки за межі України і як наслідок народження дитини закордоном обумовлюється військовою агресією російської федерації проти України, виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 30.01.2024 № 70 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини.

Застосовуючи механізм захисту права позивача на пенсію, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити, шляхом прийняття рішення про зобов`язання відповідача здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , за заявою від 28.12.2023 у порядку та розмірі, встановлених статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради від 30.01.2024 № 70 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги при народженні дитини.

Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Сумської міської ради (вул. Харківська, 35, м.Суми, Сумська область, 40000, ) здійснити призначення, нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) допомоги при народженні дитини, ОСОБА_2 , за її заявою від 28.12.2023 у порядку та розмірі, встановлених статтею 12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради (вул. Харківська, 35, м.Суми, Сумська область, 40000, ) суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко