Справа № 600/2135/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 липня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2135/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо незвільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, у зв`язку з доглядом за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інвалідом І групи, яка потребує постійного стороннього догляду.

В обґрунтування позову позивач посилався на те, що він має право на звільнення з військової служби під час дії воєнного стану відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Вказує, що під час проходження військової служби в нього виникли обставини щодо необхідності догляду за ОСОБА_2 , яка залежить від сторонніх осіб у виконанні щоденних життєво важливих соціально-побутових функцій, ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда І групи підгрупи «Б» (безтерміново). У вересні 2023 році позивач подавав відповідачу рапорт про звільнення з військової служби, проте йому була надана фотокопія рапорту з пропозицією «Не підлягає звільненню, оскільки до рапорту не долучено копію МСЕК». У квітні 2024 року позивач звертався до відповідача із рапортом про звільнення з військової служби, який був зареєстрований 17 квітня 2024 року №690/330/13, натомість у рапорті уповноваженою особою військової частиниА0284 зазначено пропозицію: «Не підлягає звільненню оскільки в медичній документації відсутній висновок щодо потреби в постійному сторонньому догляді». Водночас позивач вважає, що законодавством не передбачено правового наслідку у вигляді залишення рапорту без розгляду або пропозиції вищого командування із зазначенням того, що військовослужбовець не підлягає звільненню з військової служби. Натомість поняття «пропозиція» за своїм значенням не є відмовою за результатом розгляду рапорту і не є остаточним рішенням. При цьому зміст пропозицій щодо відсутності підстав для звільнення позивача з військової служби носять, на його думку, формальний характер, що, відповідно, створює перешкоди у розгляді рапорта про звільнення з військової служби. Тобто відповідачем допущено по відношенню до позивача протиправну бездіяльність, що порушує його права та інтереси.

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки поданий позивачем разом з рапортом про звільнення висновок (заключення) ЛКК №1001 від 15 вересня 2023 року та довідка МСЕК №584838 від 14 грудня 2023 року не може вважатися належною підставою для його звільнення з військової служби під час дії воєнного стану за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Висновок ЛКК, наданий позивачем, не може бути визнаний документом, на підставі якого він підлягає звільненню з військової служби, оскільки виданий комісією висновок може підтверджувати обставини лише стосовно особи, яка не досягла 18 років, а у наданій довідці МСЕК не зазначено про необхідність постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю. Для підтвердження необхідності постійного стороннього догляду за особою, яка його потребує, позивач повинен був надати військовій частині разом з рапортом про звільнення з військової служби висновок медико-соціальної експертизи, в якому має бути зазначено, що особа з інвалідністю потребує постійного стороннього догляду.

У поданій до суду відповіді на відзив представник позивача посилався на безпідставність доводів відзиву в частині законності не врахування висновку ЛКК та документів, які підтверджують наявність необхідності у здійсненні постійного догляду за ОСОБА_2 , оскільки підтвердженням факту у необхідності здійснення постійного догляду і, відповідно, звільнення з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини першої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є висновок медико-соціальної експертної комісії чи висновку лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я. Водночас представник позивача наголосив, що рапорт не містить обґрунтованої відмови, будь-якого офіційного повідомлення щодо результату розгляду рапорту позивачу не надавалось, що позбавило його права на оскарження дій відповідача. При цьому доказів наявності відмови у задоволенні рапорта не було додано відповідачем і до відзиву, що додатково свідчить про допущення протиправної бездіяльності відносно позивача. Просив суд задовольнити позов.

Разом з відповіддю на відзив представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін, яке обґрунтовано тим, що дана справа стосується інтересів військовослужбовця, який має право на визнання своїх прав, натомість військова частина, яка є відповідачем у даній справі, намагається уникнути відповідальності. Вказано, що предмет доказування у даній справі вимагає участі в судовому засіданні, а тому позивач бажає брати участь у її розгляді через свого представника у судовому засіданні з повідомленням про дату та час розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При цьому частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи предмет даного позову та його підстави, суд вважає, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в обґрунтування поданого клопотання не конкретизовано, чому пояснення своєї позиції в даній справі позивач (його представник) може надати лише в судовому засіданні і, відповідно, не наведено обґрунтованих доводів неможливості надати (висловити) таку в заявах по суті справи та/чи письмових поясненнях.

Отже, суд приходить до висновку про безпідставність клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, а тому воно задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене у своїй сукупності та керуючись статтями 241, 248, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк