Справа № 161/9674/24
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/9674/24
Провадження № 2-а/161/135/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

при секретарі Дмитроци Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області, командира взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Огорілко Віталія Зіновійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свій позов обґрунтовує тим, що відповідно до постанови від 09.05.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч.1, 2 ст. 122, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. за керування 09.05.2024 року транспортним засобом по пр.Соборності в м.Луцьку не будучи пристебнутим ременем безпеки; користувався телефоном, тримаючи його в руках; здійснив зупинку ближче 30 м від зупинки для маршрутних транспортних засобів, а також на транспортному засобі були встановлені номерні знаки, які йому не належать.

Вказує, що Правил дорожнього руху не порушував, оскільки таких дій не вчиняв, вимоги поліцейських були заявлені безпідставно, оскільки його було зупинено за допомогою проблисковий маячків саме неподалік зупинки. Винесена постанова за надуманими мотивами, у зв`язку з чим просив її скасувати.

Дослідивши письмові докази та доводи сторін, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як слідує із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 09.05.2024 року, позивач під час керування транспортним засобом по пр.Соборності в м.Луцьку не був пристебнутий ременем безпеки; користувався телефоном, тримаючи його в руках; здійснив зупинку ближче 30 м від зупинки для маршрутних транспортних засобів, а також на транспортному засобі були встановлені номерні знаки, які йому не належать (а.с. 2).

Згідно ч 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому, згідно ч. 1 вказаної статті кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтям 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, суд дослідивши та оцінивши представлені докази, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивач не зазначив і не представив суду доказів неправомірності дій поліцейського при складанні постанови та накладенні на нього адміністративного стягнення.

При цьому, пояснення позивача спростовуються відеозаписом з патрульного автомобіля і камери поліцейського, з яких чітко, детально і послідовно вбачається скоєння інкримінованих порушень.

Інші доводи та пояснення позивача не спростовують висновків суду, оскільки не підтверджуються будь-якими належними доказами і надані пояснення не можуть слугувати беззаперечним доказом неправомірних дій відповідача, а тому суд їх розцінює як намагання ухилитись від відповідальності за дані порушення.

Отже, за таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність в діях відповідача неправомірних дій при винесенні оскаржуваної постанови та вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 6, 17, 77, 158, 159, 161, 163, 171-2 КАС України, на підставі ст. 268, 263 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області, командира взводу №2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Огорілко Віталія Зіновійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та накладення штрафу за ч.ч.1, 2 ст. 122, ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП в розмірі 1190 грн. відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не брали участі у справі, протягом цього ж строку з моменту отримання копії рішення суду.

.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк