Справа № 420/37269/23
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/37269/23

Перша інстанція: суддя Василяка Д.К.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000760/2 від 12.11.2023,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС звернулось з позовом до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права), в якому просило суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500500/2023/000760/2 від 12.11.2023 року.

В обґрунтування позову вказував, що з метою здійснення митного оформлення товарів представником Позивача 27.10.2023 року було подано митну декларацію: №23UA48U3 в порядку у режимі IM 40 DE. Яка надійшли на умовах Контракту №09082021/1 від 09.08.2021 року. Митна вартість товару була визначена з ціни комерційного інвойсу №AZ-230901 від 01.09.2023 року, що підлягала сплаті відповідно до умов Контракту. На підтвердження обґрунтованості заявленої у митних деклараціях митної вартості товару та обраного методу його визначення Декларант надав митному органу наступні документи: 1) МД №23UA48U3 від 11.11.2023 р.; - пакувальний лист б/н від 01.09.2023 року; - рахунок-фактура (інвойс) №AZ-230901N від 01.09.2023 року; - коносамент №WMSS23083866 від 12.09.2023 року; - автотранспортна накладна №5900 від 07.11.2023 року; - декларація про походження товару б/н від 01.09.2023 року; - банківський платіжний документ, що стосується товару №110 від 03.12.2023 року; - банківський платіжний документ, що стосується товару №165 від 27.07.2023 року; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару №07/11/23 від 07.11.2023 року; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару №07/11/23-1 від 07.11.2023 року; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №1 від 01.07.2023 року; - доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) №2 від 09.10.2023 року; - зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються №09082021/1 від 09.08.2021 року; - договір про надання послуг митного брокера №476/2021 від 16.12.2021 року. - техн. опис б/н від 01.09.2023 року; - техн. інстр. б/н від 10.11.2023 року.

Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів. Внаслідок чого Позивачем було отримане: Рішення про коригування митної вартості UA500500/2023/000760/2 від 12.11.2023 року та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001431, якими було скориговано митну вартість товарів на підставі МД від 10.02.2023 № UA100430/2023/477802 по товару № 2 4,02 дол. США/ кг, ніж заявлено декларантом 3,5313 дол. США/кг нетто. Як вбачається зі змісту Рішення про коригування митної вартості товарів, такі методи як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості та на основі додавання вартості (обчисленої вартості ) не застосовано з причини використання декларантом відомостей які відповідно до п.2 ст. 58 МК України не підтверджених документально. Тому митний орган вирішив застосувати метод 2ґ (ст. 64 МК України резервний метод). В Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000760/2. Відповідач зазначив, що митна вартість не може бути визнана з наступних причин: 1. Відповідно до п п.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару 2. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Декларантом надано довідки, що підтверджує вартість перевезення товару в яких відсутнє посилання на договір на перевозку та не зазначено умови поставки. 3. Згідно п.3.2-3.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) (далі-Контракт) від 09.08.2021 № 09082021/1 покупець повинен провести авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми рахунку-фактури; другу частину оплати у розмірі 50% після отримання коносаменту. Але, в графі Призначення платежу наданих банківських платіжних документів від 03.12.2021 №110, від 27.07.2023 №165 внесена інформація щодо іншого інвойсу ніж надано до митного оформлення. 4. У пункті 5.3 зовнішньоекономічного договору № 09082021/1 від 09.08.2021 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня. 5. Декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано.

Позивач звертає увагу, що не погоджується із такими підставами для винесення рішення про коригування митної вартості за поданими митними деклараціями, у зв`язку із чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задоволена повністю.

Визнане протиправним та скасоване рішення Одеської митниці про коригування митної вартості №UA500500/2023/000760/2 від 12.11.2023 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС сплачений судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Одеська митниця (відокремлений підрозділ Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів та перевірки документів встановлено, що в поданих документах містились розбіжності, а також декларантом не надано витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів.

Додатково апелянт вказує, що надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:

- відсутні дані щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

- до митного оформлення надано довідки про транспортні витрати, в яких відсутні умови поставки, що унеможливлює перевірку декларування витрат на транспортування;

- зазначена в банківських документах ідентифікуюча інформація не відповідає первинним документам по даній поставці.

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю ДНІПРОРЕСУРС Документ сформований в системі Електронний суд 28.12.2023 2 (Покупець, Україна) (далі за текстом Позивач) та Компанією Shandong Aizhou Tech Co., Ltd (Продавець, Китай) було укладено Контракт №09082021/1 від 09.08.2021 року, відповідно до якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю, а Покупець прийняти, сплатити та поставити Товар за адресою Покупця поставлене обладнання в комплекті Камера для фарбування в комплекті з 2 підйомниками на 2 тони (далі по тексту Обладнання). Асортимент, кількість і ціна якого зазначені в Інвойсі (Додаток) до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною. Країна походження Товару Китай.

Пункти 2.1., 2.2 Контракту передбачають, що вартість Контракту складає 23 275,00 Доларів США. Ціна на Обладнання встановлюється в доларах США на кожну партію поставки і вказується в рахунках-фактурах до цього Контракту.

У вартість Товару входить вартість упаковки, маркування і відвантаження за умовами Інкотермс 2020- EXW. Розділ 3 Контракту зазначає умови оплати, а саме Покупець зобов`язаний перевести авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми рахунка-фактури банківським переказом на рахунок Продавця.

Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 50% від загальної суми рахунка-фактури банківським переказом Продавцю після отримання письмового повідомлення. Пункт 3.5 Контракту вказує на те, що Сторони можуть змінити умови оплати, ціни та дати відвантаження, шляхом підписання додаткової угоди до Контракту.

В п. 4.1 передбачені умови поставки: поставка здійснюється на умовах EXW YANTAI, CHINA або FOB порт Циндао (Китай), у відповідності з Інкотермс 2010 і обговорюються в інвойсі на кожну партію Товару, що відвантажується. 01.07.2023 року до Контракту №09082021/1 від 09.08.2021 року було укладено Додаткову угоду №1, за змістом якої змінено загальну вартість Контракту на 25275.00 Доларів США. А також продовжено строк дії Контракту до 31.12.2023 року.

09.10.2023 року до Контракту №09082021/1 від 09.08.2021 року було укладено Додаткову угоду №2, за змістом якої змінено пункт 1.1 Контракту, і передбачено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти, оплатити та поставити за адресою Покупця поставлене обладнання в комплекті відповідно опису в Рахунку-фактурі (далі за текстом Обладнання). Асортимент, кількість і ціна якого зазначені в Інвойсі (Додатку) до цього Контракту, які є його невід`ємною частиною.

01.09.2023 року на адресу Позивача був направлений комерційний інвойс №AZ_230901N. Зазначені умови поставки EXW YANTAI, CHINA. Порт навантаження Qingdao (Китай), порт розвантаження Constanta (Румунія). В якому визначений наступний товар: Машина обмотки змінної частоти 1 шт, вартістю 14025.00 дол. США Фарбувальна камера 1 шт., вартістю 11250.00 дол. США Загальна кількість всього Товару, поставленого за цією поставкою 2 шт., та загальною вартістю 25275.00 доларів/ США. Крім того Продавцем було видано проформу-інвойс №AZ1714745, де вказані деталі обладнання і передбачені умови поставки та оплати товару. А саме оплата 50% депозит (передплата), 50% перед завантаженням в контейнер. Відправлення через 35-45 робочих днів після отримання депозиту, не враховуючи державних свят. Джерело живлення 380 В 3 фази 50 Гц і 220 В 1 фаза 50 Гц . Монтаж: Поставка складального креслення в деталях. Гарантія: гарантійний термін становитиме 12 місяців після остаточного прийняття обладнання, не враховуючи швидкого зносу частин. Довічне післяпродажне обслуговування. А також до укладеного між Сторонами Контракту було видано пакувальний лист від 01.09.2023 року, де зазначена вага нетто 5690 кг.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № 23UA07U6 від 11.11.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000760/2 від 12.11.2023, а саме: 1) відповідно до п п.в) п1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. 2)Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте, декларантом надано довідки, що підтверджує вартість перевезення товару в яких відсутнє посилання на договір на перевозку та не зазначено умови поставки. Згідно п.3.2-3.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) (далі-Контракт) від 09.08.2021 № 09082021/1 покупець повинен провести авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми рахунку фактури; другу частину оплати у розмірі 50% після отримання коносаменту. Але, в графі Призначення платежу наданих банківських платіжних документів від 03.12.2021 №110, від 27.07.2023 №165 внесена інформація щодо іншого інвойсу ніж надано до митного оформлення. У пункті 5.3 зовнішньоекономічного договору № 09082021/1 від 09.08.2021 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);2) виписку з бухгалтерської документації;3) каталоги, специфікації виробника товару;4) копію митної декларації країни відправлення;5) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

12.11.2023 декларантом ПП "Трейд Бізнес Сервіс" надіслано лист від 12.11.2023 б/н з переліком наданих документів для підтвердження митної вартості та яким повідомлено митний орган, що інших додаткових документів протягом 10 днів надати не має можливості.

З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних ЄАІС Держмитслужби, з урахуванням вимог частини третьої статті 64 МКУ, та встановлено, що рівень митної вартості оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час, експорту в Україну з тієї ж країни та аналогічним комерційним умовам, є більшим: по товару №2 є більшим та становить 4,02 дол.США/кг нетто ( МД від 10.02.2023 № UA100430/2023/477802), ніж заявлено декларантом 3,5313 дол.США/кг нетто.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000760/2 від 12.11.2023.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано до Одеської митниці відповідні документи, які підтверджують митну вартість товарів за митною декларацією, у відповідності до положень ч.2 ст.53 Митного кодексу України та які не містять розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

При цьому, відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації.

Доводи відповідача про те, що підставою для коригування митної вартості товару слугувало спрацювання системи управління ризиками не заслуговують на увагу, з огляду на те, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі митного органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини щодо організації та здійснення митної справи в Україні, економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України врегульовані положеннями Митного кодексу України (далі МК України).

Згідно ч.1ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч.2 ст.52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення..

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч.2 ст.53 МК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначений положеннями даної статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч.2 ст.53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Щодо вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.2. у вартість товару входить вартість пакування, маркування, доставки до порту та завантаження на борт судна.

Також в інвойсах зазначено умови поставки: FOB SHANGHAI.

Як вбачається з Правил Інкотермс 2010 (Правила ICC для використання торгівельних термінів, в національній та міжнародній торгівлі) FOB (… named port of shipment) англ. Free On Board, або Франко борт (… назва порту відвантаження) - термін інкотермс 2000 та 2010, який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом.

З огляду на зазначене, саме на продавця покладається обов`язок поставити товар у придатному для безпечного транспортування стані та з відповідною упаковкою на морський транспорт.

Також, з митної декларації №23UA48U3 від 27.10.2023 вбачається, що в ній в графі 37 вказано процедуру постачання «ZZ00» (а.с. 57).

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митних декларацій поданої Декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вартість пакування була включена в ціну товару та не мала окремо підтверджуватись під час митного оформлення товару.

Що стосується доводів митного органу, що документи, які підтверджують вартість перевезення товару не містять умов поставки, що унеможливлює провести перевірку достовірності декларування витрат на транспортування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 року № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» до документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно- експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження надання послуг з міжнародної доставки вантажу ТОВ «Посейдон Групп» позивач надав довідку про транспортні витрати від 07.11.2023 року щодо вартості транспортних витрат з перевезення вантажу по коносаменту WMSS23083866 та вартість портових витрат пов`язаних з навантаженням контейнера TCNU2635900

Стосовно відсутності у довідках умов поставки, митний орган не вказав, як це впливає на визначення митної вартості товару, з урахуванням того, що доставку сплачує покупець.

Також судом досліджено доводи митного органу, що зазначена в банківських документах ідентифікуюча інформація не відповідає первинним документам по даній поставці, а саме в графі «Призначення платежу» наданих банківських платіжних документів від 03.12.2021 №110, від 27.07.2023 №165 внесена інформація щодо іншого інвойсу ніж надано до митного оформлення, суд зазначає, що розділ 3 Контракту зазначає умови оплати, а саме Покупець зобов`язаний перевести авансовий платіж у розмірі 50% від загальної суми рахунка-фактури банківським переказом на рахунок Продавця. Покупець перераховує другу частину оплати у розмірі 50% від загальної суми рахунка-фактури банківським переказом Продавцю після отримання письмового повідомлення.

Інвойс №AZ1714745 від 09.08.2021 року, зазначений у банківських документах є проформою-інвойс, де вказані деталі обладнання і передбачені умови поставки та оплати товару. А саме оплата 50% депозит (передплата), 50% перед завантаженням в контейнер. Відправлення через 35-45 робочих днів після отримання депозиту, не враховуючи державних свят. Джерело живлення 380 В 3 фази 50 Гц і 220 В 1 фаза 50 Гц . Монтаж: Поставка складального креслення в деталях. Гарантія: гарантійний термін становитиме 12 місяців після остаточного прийняття обладнання, не враховуючи швидкого зносу частин. Довічне післяпродажне обслуговування.

Відповідно до платіжних доручень №110 від 03.12.2023 року та №165 від 27.07.2023 року загальна сума поставки, що надавалась до розмитнення становить 25275.00 доларів США, що повністю відповідає рахунку-фактурі (інвойс) №AZ-230901N від 01.09.2023 року.

Щодо доводів апелянта що у пункті 5.3 зовнішньоекономічного договору № 09082021/1 від 09.08.2021 зазначено, що разом з товаром продавець повинен надати копію митної декларації країни відправлення, але в пакеті документів, наданих до митного оформлення вона відсутня, суд звертає увагу, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається (за його наявності) на запит митниці, якщо надані документи, передбачені частиною 2 статті 53 МК України містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Оцінюючи наведені обставини у сукупності, апеляційний суд вважає вірними висновки суду, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню. Отже, до митного органу декларантом подано всі необхідні документи для підтвердження заявлених відомостей про його митну вартість за ціною договору, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом і визначив митну вартість за методом за ціною договору подібних (аналогічних) товарів.

Твердження апелянта про необхідність надання декларантом виписки з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експортними організаціями, та/або інформацію біржових організацій про вартість товару або сировини є необґрунтованою та надмірною вимогою, оскільки за змістом картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення вбачається надання митному органу усіх необхідних документів, які в своїй сукупності підтверджують заявлену митну вартість.

Згідно сталої практики Верховного Суду формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Апеляційний суд зазначає, що наявність у базі даних митного органу інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, умови і обсяги поставок, сезонність, наявність знижок тощо), що само по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів.

За таких обставин, під час розгляду справи відповідач не підтвердив належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами про наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Вищевказане свідчить, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем.

За встановлених судом обставин, митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару. При цьому досліджені судом документи, які містяться в матеріалах справи, є належними та в повній мірі відповідають вимогам Митного кодексу України до документів, які підтверджують митну вартість товарів, однак останні не спростовані митним органом, а тому відповідачем безпідставно застосовано інший метод визначення митної вартості у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі № 420/37269/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 30.07.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький