Справа № 500/5626/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 рокусправа № 500/5626/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Тернопільській області (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 (далі відповідач), у якому просить стягнути з відповідача податковий борг у сумі 101 687,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що фізична особа ОСОБА_1 має заборгованість перед бюджетом у сумі 101 687,71 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в та по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування. Позивач вказує, що дана заборгованість виникла в результаті несплати узгоджених грошових зобов`язань нарахованих відповідно до податкової декларації від 28.04.2023, якою платник самостійно нарахував податок на доходи фізичних осіб у сумі - 94 165,58 грн (з урахуванням часткової сплати сума становить - 93 915,58 грн та військовий збір у сумі 7 847,13 грн (з урахуванням часткової сплати сума становить - 7 772,13 грн).

На адресу відповідача надіслана податкова вимога форми "Ф" від 28.03.2023 №0-1900, однак вчинені позивачем дії не призвели до погашення відповідачем податкового боргу у визначені податковим законодавством строки, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі №500/5629/23, адміністративна справа № 500/5629/23 за позовною заявою Головного правління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу передана на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2023 справа № 500/5626/23 передана на розгляд судді Кисильовій О.Й.

Ухвалою від 05.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Згідно із відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із супровідного листа Львівського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 № 500/5626/23/49945/23, ухвала про відкриття провадження від 05.10.2023 надіслана рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 .

20.12.2023 рекомендоване повідомлення повернуте до суду із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання" (трек-номер 716)

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 124 КАС України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

За правилами ч. 1 ст. 126 КАС України розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Відповідач не скористався наданим йому правом подання відзиву, і станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 101 687,71 грн виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які нараховані у зв`язку із наступним.

Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб 94 165,58 грн (з урахуванням часткової сплати 93915,58 грн) та по військовому збору 7847,13 грн (з урахуванням часткової сплати 7 772,13 грн) виникла на підставі самостійно нарахованих ОСОБА_1 сум коштів, які зазначені у поданій податковій декларації від 28.04.2023.

Згідно із довідкою від 23.08.2023 про наявність податкового боргу платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) станом на 23.08.2024, заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування всього складає 93 915,58 грн, по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування - 7772,13 грн. Всього податковий борг складає 101 687,71 грн.

З метою погашення податкового боргу, позивач направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми "Ф" від 28.03.2023 №0-1900 на загальну суму податкового боргу в розмірі 338081,26, яка повернута із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням № 972.

Оскільки зазначена сума самостійно визначеного грошового зобов`язання не сплачена відповідачем у встановленні законом строком, вказане стало підставою для звернення податкового органу до суду із цим позовом.

Вирішуючи цей спір, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та з урахуванням того, що вимогою заявленого позову є стягнення податкової заборгованості, предметом доказування у даній справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими законом пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, встановлення факту узгодженості грошового зобов`язання, наявності податкового боргу, його сплати у добровільному порядку тощо.

Згідно з п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України).

Пунктами 36.1, 36.2, 36.3 ст. 36 ПК України, визначено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Крім того, пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 ПК України).

Наявними у справі доказами підтверджено, що податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 101 687,71 виник за рахунок несплати узгоджених грошових зобов`язань, які самостійно нараховані платником у поданій податковій декларації від 28.04.2023.

Окрім цього, згідно із довідкою від 23.08.2023 про наявність податкового боргу платника податків ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) станом на 23.08.2024, заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування всього складає 93 915,58 грн, по військовому збору 7772,13 грн.

Оскільки вказане грошове зобов`язання ОСОБА_1 самостійно не сплатив у встановлений законом строк, у відповідача виник податковий борг у розумінні пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

Підпунктом 14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.4 статті 59 ПК України, передбачено, що податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме, згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України, де визначено, що У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Статтею 59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

Суд встановив, що з метою погашення податкового боргу, позивач направив відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми "Ф" від 28.03.2023 № 0-1900, яка повернута із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання", що підтверджується рекомендованим повідомленням № 972.

Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК Україну разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Разом із тим, застосовані контролюючим органом заходи не призвели до погашення відповідачем податкового боргу в добровільному порядку.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95 - 99 ПК України. Зазначені норми визначають перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, до яких належить стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 ст. 95).

Положеннями ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Позивач свою позицію обґрунтував належними та допустимими доказами.

Натомість відповідачем не надано жодних доказів сплати податкового боргу або інших належних доказів, спростовуючих наведені позивачем доводи.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки позивач звільнений від плати судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 101 687 (сто одна тисяча шістсот вісімдесят сім) грн 71 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна