Справа № 240/1215/24
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2024 року

м. Київ

справа №240/1215/24

адміністративне провадження №К/990/27057/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №240/1215/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність - Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області, щодо ненарахування та невиплати з 13.09.2023 пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з аварією на ЧАЕС у розмірі, визначеному ч. 3 ст. 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 13.09.2023 нарахування та виплату пенсії по інвалідності, інвалідність яка пов`язана з впливом аварії на ЧАЕС, у розмірі, визначеному ч. З статтею 54 Закону №796-XI, як інваліду 3 групи, що дорівнює 8 (вісім) мінімальних пенсій за віком щомісячно (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2024, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Касаційна скарга направлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 08.07.2024, тобто поза межами строку на касаційне оскарження судових рішень.

Щодо строку на касаційне оскарження слід зазначити наступне.

Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, та матеріалів касаційної скарги постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду ухвалена 22.05.2024 в порядку письмового провадження (відомості про складення повного тексту відсутні).

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку заявниця обґрунтовує тим, що в червні 2024 року звернулася до Сьомого апеляційного адміністративного суду із заявою щодо наслідків розгляду апеляційної скарги. 05.07.2024 суд апеляційної інстанції повідомив заявниці, що її апеляційну скаргу розглянуто, постанову надіслано на мобільний номер за допомогою додатку Viber. Однак, постанови чи будь-яких листів із Сьомого апеляційного адміністративного суду позивачка не отримувала. За таких обставин, просить визнати поважними причини пропуску процесуального строку та поновити його.

Відповідно до частин першої та другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску процесуального строку та наявність підстав для його поновлення.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам КАС України колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Вказану справу суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Приписами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Предметом оскарження у вказаній справі є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати з 13.09.2023 року основної пенсії відповідно до вимог статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком з 13.09.2023.

Підставою касаційного оскарження судових рішень скаржник зазначає пункт 1 частини четвертої та підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України та вказує, що суди першої та апеляційної інстанції в оскаржуваних судових рішеннях застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, які викладені в постановах Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №460/20412/23 та від 15.05.2024 у справі №400/12171/21. Заявник також вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для позивача, становить значний інтерес для пенсіонерів відповідної категорії.

Наведені аргументи потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підстави на яких подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у вказаній справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 328, 329, 330, 334 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №240/1215/24.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №240/1215/24.

Витребувати з Житомирського окружного адміністративного суду справу №240/1215/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копію цієї в порядку, встановленому статтею 251 КАС України.

Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя А.Ю. Бучик

Суддя А.І. Рибачук