Справа № 240/25906/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/25906/23

Головуючий у 1-й інстанції: Попова Оксана Гнатівна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

30 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 повної суми додаткової винагороди у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити повну суму збільшеної додаткової винагороди, а саме 396 826 (триста дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 43 коп. у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги щодо нарахування та виплати повної суми збільшеної додаткової винагороди, а саме 396 826 (триста дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 43 коп. у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року, є неналежними та задоволенню не підлягають, так як були виплачені відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 за №1498 від 14.06.2023 та №2759 від 17.10.2023.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що документи, на які посилається суд першої інстанції у спірному рішенні (накази командира військової частини НОМЕР_1 за №1498 від 14.06.2023 та №2759 від 17.10.2023) відсутні в матеріалах справи та взагалі не відомі позивачу.

Так, розрахунок суду про нібито сплату позивачу додаткової винагороди не відповідає дійсності. Як вбачається з виписки по картці позивача, з моменту поранення по жовтень 2023 року він щомісячно отримував передбачене законодавством грошове забезпечення у розмірі 22 998, 35 грн, без врахування виплати у березні суми збільшено додаткової винагороди за участь у бойових діях до поранення. Єдина виплата додаткової винагороди після поранення, яку отримав позивач, здійснена у червні та складає 267 459, 28 грн (290 457, 63 - 22 998, 35).Отже, загальна заборгованість відповідача по сплаті додаткової винагороди складає 336 108, 36 грн (603 567, 64 - 267 459, 28).

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 (далі - позивач) проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 №612 від 22.02.2023 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) встановлено, що 11.02.2023 позивач отримав МВТ. ЗЧМТ. СГМ. вогнепальне осколкове проникаюче поранення м`яких тканин пароорбітальної області зліва, лівої бокової поверхні живота правої пахової області лівої сідничної ділянки, геморагічний шок І ступеня, при виконанні бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Мар`їнка, Покровського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3589 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 12.02.2023 по 16.02.2023 у КНП "КЛШМД" ДМР м. Дніпро .

В подальшому, з 17.02.2023 по 06.05.2023 проходив стаціонарне лікування у НВМКЦ "Головний військовий клінічний госпіталь" м. Київ, згідно виписного епікризу №2540.

Згідно довідки ВЛК №367 від 10.03.2023, поранення позивача важкого ступеня, згідно наказу МОЗ від 04.07.2007 №370 та пов`язане із захистом Батьківщини, на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб направлений у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Також, відповідно до довідки ВЛК №3333 від 10.04.2023, поранення позивача важкого ступень та пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 56 графи І Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно відомостей у свідоцтві про хворобу №442 від 27.06.2023 року, затвердженим постановою 11 регіональної ВЛК від 28 липня 2023 року, на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб, ОСОБА_1 непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

У період з 07.08.2023 по 05.09.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я, згідно відомостей з відпускного квитка №2234 від 07.08.2023.

В подальшому, довідкою ВЛК №1910 від 22.08.2023 встановлено, що травма важка (згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 р.) та пов`язана із захистом Батьківщини та на підставі ст. 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Позивач, вважаючи порушеними його права, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 повної суми додаткової винагороди у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" звернувся з позовом до суду.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 Закону України №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Пунктом 11 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ, встановлено, що у зв`язку з хворобою військовослужбовця йому надається відпустка для лікування із збереженням грошового та матеріального забезпечення на підставі висновку військово-лікарської комісії. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання.

Відповідно до пункту 18 ст. 10 Закону № 2011-ХІІ(в редакції чинній на момент існування спірних відносин) в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися частина щорічної, основної відпустки, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення. Кожна із зазначених відпусток може бути надана тривалістю не більш як 10 календарних днів без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Частина щорічної основної відпустки може бути надана один раз протягом календарного року за умови одночасної відсутності не більше 30відсотків загальної чисельності військовослужбовців певної категорії відповідного підрозділу.

За змістом пункту 19 статті 10-1 вказаного Закону надання військовослужбовцям у період, передбаченим пунктом 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

З аналізу наведених норм, станом на час виникнення спірних правовідносин, слідує, що в особливий період під час дії воєнного стану військовослужбовцям можуть надаватися, зокрема, відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, але додаткова винагорода, розмір якої збільшується до 100 000 гривень, виплачується на підставі наказів командирів (начальників) за підтвердженням таких обставин:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини;

- перебуванням військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної") комісії.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-ІХ.

Крім того, воєнний стан неодноразово продовжувався та триває й на даний час.

Так, на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України видано постанову від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Тобто, Законом № 2011-ХІІ визначено випадки надання відпустки у період воєнного стану, а Постановою КМ України № 168 встановлено підстави та порядок виплати додаткової винагороди.

Згідно абз.5 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі Постанова №168, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З огляду на вказані норми права можливо дійти висновку про те, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн. включаються особи, які:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Разом з тим, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.0.2022 № 168 Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 №912/а/29.

Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Відповідно до пункту 5 Окремого доручення виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини. В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Пунктом 8 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн також включати військовослужбовців, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу щодо виплат додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).

У довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо). Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.

Таким чином, з аналізу вищевикладеного слідує, що постановою №168 та Окремим доручення встановлені наступні умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 грн винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: за періоди безперервного перебування на стаціонарному лікуванні: - пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; - факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення. До таких періодів зараховується час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, за періоди перебування у відпустці для лікування - після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням; перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому виплачується додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою КМУ №168.

Так, згідно матеріалів справи, а саме, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 про обставини травми №612 від 22.02.2023 позивач 11.02.2023 отримав МВТ, ЗЧМТ, СГМ вогнепальне осколкове проникаюче поранення м`яких тканин пароорбітальної області зліва, лівої бокової поверхні живота правої пахової області лівої сідничної ділянки, геморагічний шок І ступеня, при виконанні бойового завдання в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Мар`їнка, Покровського району Донецької області внаслідок артилерійського обстрілу під час відбиття збройної агресії російської федерації проти України.

Внаслідок отриманого поранення, був евакуйований та отримав допомогу у 66 ВМГ м. Курахова та ЗМЗ (МПГ) ДПСУ м. Покровськ, що підтверджується первинною медичною довідкою формою 100.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3589 КНП "КЛШМД" ДМР позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 12.02.2023 по 16.02.2023.

У період 17.02.2023 по 06.03.2023 проходив стаціонарне лікування у НВМКЦ «Головний військовий клінічний госпіталь» м. Київ. Переведений до військового госпіталю міста Житомира для подальшого етапного лікування, що підтверджується випискою-епікризом №2540.

В виписці-епікризі №2540 зазначено діагноз: вогнепальне сліпе осколкове важке торако-абдомінальне поранення зліва з пошкодженням лівого купола діафрагми, селезінки, тонкої кишки, низхідної ободової кишки. Вогнепальні сліпі осколкові поранення м`яких тканин надбрівної ділянки зліва, сідничної ділянки зліва, обох стегон, с/3 та н/3 лівої гомілки. Стан після операції (12.02.2023): дренування лівої плевральної порожнини за Бюлау; лапаротомія, спленектомія, ушивання лівого купола діафрагми, ушивання тонкої кишки, виведення петлевої десцендостоми; ПХО вогнепальних ран. (S36.0).

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №367 від 10.03.2023, після проведеного медичного огляду ВЛК солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після операції з накладанням VAC-систем та ушиванням ран, з приводу вогнепального осколкового проникаючого поранення м`яких тканин бокової поверхні живота, з тимчасовим порушенням функції. Поранення ОСОБА_1 важкого ступеня, згідно наказу МОЗ від 04.07.2007 №370, та пов`язане із захистом Батьківщини, на підставі ст. 81 графи II Розкладу хвороб направлений у відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів

Згідно довідки військово-лікарської комісії №3333 від 10.04.2023, після проведеного медичного огляду ВЛК солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: стан після вогнепального проникаючого уламкового торако-абдомінального поранення з пошкодженням лівої легені, діафрагми, селезінки, тонкої кишки лікованого оперативно. Поранення ОСОБА_1 важкого ступень та пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 56 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

В подальшому, згідно направлення №445/с/х від 28.06.2023, ОСОБА_1 розпочав медичний огляд ВЛК 14.06.2023, закінчив огляд 28.06.2023 та вибув в пункт постійної дислокації у військовій частині НОМЕР_1 під нагляд лікаря військової частини

Згідно відомостей у свідоцтві про хворобу №442 від 27.06.2023 на підставі ст. 81 графи II Розкладу хвороб, ОСОБА_1 визначено непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.

Відповідно до відпускного квитка, ОСОБА_1 відправлений у відпустку на 30 діб з 07 серпня по 05 вересня 2023 року.

Згідно довідки військово-лікарської комісії №1910 від 22.08.2023, після проведеного медичного огляду ВЛК солдату ОСОБА_1 встановлено діагноз: наслідки перенесеної важкої мінно-вибухової травми (11.02.2023), закритої ЧМТ, вогнепального уламкового сліпого торако-абдомінального поранення зліва з пошкодженням лівого купола діафрагми, селезінки, тонкої кишки, нисхідної ободової кишки, лікованих оперативно. Зовнішня штучносформована товстокишкова нориця (сигмостома). НЦД по кардіальному типу. СН 0 (нуль) ст. Травма важка (згідно наказу МО3 України №370 від 04.07.2007) та пов`язана із захистом Батьківщини. 17 серпня 2023 року проведено операцію та на підставі ст. 81 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з (12.02.2023 по 16.02.2023, з 17.02.2023 по 06.03.2023, з 10.03.2023 по 09.05.2023 та з 07.08.2023 по 05.09.2023) у зв`язку з отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, що підтверджено вищенаведеним довідками ВЛК, та згідно довідки військово-лікарської комісії №3333 від 10.04.2023, довідки військово-лікарської комісії №1910 від 22.08.2023 ОСОБА_1 перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією позивача про те, що за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням; перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, йому виплачується додаткова винагорода у розмірі, передбаченому постановою КМУ №168, пропорційно дням перебування на такому стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, та пропорційно дням перебування позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять доказів нарахування і виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 у розмірі до 100 000,00 грн на місяць у спірний період.

Вирішуючи спірні правовідносини з частині позовних вимог щодо зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 396 826, 43 грн., суд зазначає таке.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

При цьому, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

В Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Постанови №168 розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

При цьому, суд зауважує, що розрахунок розміру додаткової винагороди та визначення періоду (кількості днів) за який вона повинна виплачуватися, є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходить військову службу та який виплачує йому грошове забезпечення. Тому, саме на відповідача за наявності передбачених законодавством підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, визначивши при цьому період для її розрахунку та відповідно суму такого розрахунку.

Суд же не може перебирати на себе функції органу, що здійснює нарахування та виплату грошового забезпечення. Нарахування та виплата грошового забезпечення кожному окремому військовослужбовцю здійснюється із врахуванням конкретних обставин проходження таким військовослужбовцем служби та виконуваних ним завдань, а виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць виплачується військовослужбовцям пропорційно часу перебування військовослужбовця в даному випадку на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням та перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого 2023 року по 21 вересня 2023 року та зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням та перебування військовослужбовця у відпустці для лікування після тяжкого поранення, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого 2023 року по 21 вересня 2023 року.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.

У силу п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час його перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини, а саме: з 11 лютого 2023 року по 21 вересня 2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування його на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини, а саме: з 11 лютого 2023 року по 21 вересня 2023 року з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні позовних вимог про зобов`язання військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму збільшеної додаткової винагороди, а саме 396 826 (триста дев`яносто шість тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 43 коп. у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 11 лютого по 21 вересня 2023 року - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.