Справа № 214/1882/24
Суддя: Камбул М. О.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1882/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в порядку ч.4 ст.229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача.

27.02.2024 ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до старшого лейтенанта поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Вінник В.В., про скасування постанови у справі, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №1502004 від 23.02.2024 про накладення штрафу за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у розмірі 1190 грн., оскільки вона є незаконною.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 23.02.2024 постановою старшого лейтенанта поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Вінник В.В., ЕНА №1502004 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що 23.02.2024 о 09:23 год. в м. Кривий Ріг він рухався про проспекту Миру 12, керуючи ТЗ мотоцикл К-650, номерний знак НОМЕР_1 , та здійснив порушення вимоги п. 2.9 ПДР України. Суть правопорушення полягала в тому, що позивач передав працівнику поліції технічний паспорт на транспортний засіб, після чого останній почав звіряти всі номери, однак не зміг знайти номер шасі і почав складати постанову про порушення п. 2.9 ПДР України, пізніше за викликом прибули експерти та знайшли номер шасі проте постанову старший лейтенант не скасував. В протоколі огляду від 23.02.2024 дізнавач СД ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , вказує про відсутність зауважень до номера шасі та реєстраційного номера. Також позивач звертає увагу на те, що в постанові від 23.02.2024 старший лейтенант ОСОБА_3 не вказав ні марку, ні модель, ні реєстраційний номер транспортного засобу на якому пересувався ОСОБА_1 , що не відповідає вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим позивач вважає, що винесена постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Стислий виклад заперечень відповідача.

04.07.2024 року на адресу суду від представника відповідача Кушнір О., надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник вказує, що інспектором під час патрулювання 23.02.2024 приблизно о 04.30 год по пр. Миру 12, був помічений транспортний засіб мотоцикл К-650, нз 9304 ЖИЗ, водій якого керував транспортним засобом з номерним знаком що не належить даному ТЗ. Після того як позивача було зупинено інспектор підійшов до водія представився, пояснив причину зупинки та опросив пред?явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс. Позивач їх надав. Перевіряючи документи було встановлено, що на двигуні мається номерний знак НОМЕР_2 , згідно технічного паспорту НОМЕР_3 у технічному паспорті зазначено номер НОМЕР_4 . Інспектор почав розгляд справи, позивача ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 КУ та ст. 268 КУпАП, позивачу для ознайомлення були надані докази вчиненого ним адміністративного правопорушення. На що позивач пояснив, що все добре там все збігається. Після чого,було викликано слідчо-оперативну групу. За результатами розгляду адміністративної справи інспектором було законно та обгрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 1190 грн, шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1502004 від 23.02.2024 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП. Позивачу було роз?яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже інспектором, вищезазначені вимоги закону, як суб?єктом владних повноважень, були дотримані, але Позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП. Отже, інспектор при винесенні оскаржуваної постанови, керувався ПДР, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому останній діяв в межах правового кола і не порушував норми процесуального права.

Представник звертає увагу на те, що відповідно до протоколу огляду, проведеного 23.02.2024 дізнавачем СДВП №4 КРУП ГУНІ в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2 , в якому чітко написано, що на двигуні мається номерний знак НОМЕР_2 , згідно технічного паспорту НОМЕР_3 , а у технічному паспорті зазначено номер НОМЕР_4 . На сьогоднішній день транспортний засіб та техпаспорт вилучено. Отже, вищезаначеним протоколом підтверджується факт вчиненого правопорушення. Крім того звертає увагу на те, що в своєму позові позивач посилається на те, що дане адміністративне правопорушення він не вчиняв, а доказів своєї невинуватості не надав. Факт вчиненого правопорушення позивачем підтверджується протоколом огляду дізнавача, який позивач надав до суду. У відповідності до ст. 77 КАС України суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб?єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. В своєму позові позивач не заперечує факт того, що правила дорожнього руху він порушив, а посилається лише на порушення норм процесуального права.

Доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, позивач суду не надав, що свідчить про те, що він спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а тому представник вважає вимоги позивача безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

Заяви, клопотання учасників справи.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву в якій просить задовольнити позов та проводити розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, Кушнір О. в судове засідання не з`явилася, 04.07.2024 через канцелярію суду надала відзив.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , від 01.03.2024 справу за позовною заявою ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Вінник В.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення передано за підсудністю до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

10.04.2024 постановлено ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи по суті призначено на 10-30 год. 02.05.2024, за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з наданих матеріалів справи, старшим лейтенантом поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Вінник В.В. 23.02.2024 винесено постанову серії ЕНА №1502004 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, 23.02.2024 о 04:03 год. в м. Кривий Ріг, просп. Миру, 12, водій ОСОБА_1 здійснював рух на мотоциклі, з номерним знаком, що не належить цьому засобу, чим порушив вимоги п. 2.9.в. ПДР України керування водієм ТЗ з номерним знаком, що не належить цьому засобу, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. (а.с. 3).

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_3 , транспортний засіб, мотоцикл модель К-650, двигун №94313, рама № НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 (а.с. 4).

З протоколу огляду, проведеного 23.02.2024 дізнавачем СДВП №4 КРУП ГУНІ в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_2 вбачається, що місцем огляду є ділянка місцевості проїжджої частини дороги напроти буд. АДРЕСА_1 , де було виявлено транспортний засіб днз. 9304 ЖИЗ, мотоцикл К-650, при візуальному огляді було встановлено, що на двигуні мається номер НОМЕР_2 , в той час, як в технічному паспорті вказано 94313. Більше ніяких невідповідностей, пошкоджень не виявлено. Транспортний засіб мотоцикл К-650, днз. НОМЕР_1 та технічний паспорт № НОМЕР_5 вилучається до ВП №4 КРУП ГУНП. Огляд проводився на штучному освітленні (а.с. 6-7).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З урахуванням приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, які були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в зв`язку з чим, суд вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з матеріалів справи, постанову серії ЕНА №1502004 винесено 23.02.2024, копію ОСОБА_1 отримав після винесення, при цьому до суду звернувся 27.02.2024, тобто у десятиденний строк, який визначений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353 встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі -ПДР).

Згідно з п.1.1 ПДР, вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.9.в. ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух», забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені, без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає встановленим вимогам, або з номерними знаками, які закріплені у не встановлених для цього місцях, закриті іншими предметами чи забруднені, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, перевернуті чи не освітлені, а також транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Частиною 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність винесення ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 2.9, п. 2.9 "в" ПДР України, за що передбачена відповідальність згідно зі ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ст.23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; - регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережу.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 вказаної Інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.258 КУпАП - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган, посадова особа виносить постанову по справі.

Відповідно до частини 2 цієї статті, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Такими чином, постанова у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху має певні особливості щодо наведення у ній обов`язкових даних, що є таким чином додатком до матеріалів справи про адміністративні правопорушення.

Частина 3 статті 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 23.02.2024 серії ЕНА №1502004 у справі про адміністративне правопорушення, 23.02.2024 о 04:03 год. в м. Кривий Ріг, просп. Миру, 12, водій ОСОБА_1 здійснював рух на мотоциклі, з номерним знаком, що не належить цьому засобу, чим порушив вимоги п. 2.9.в. ПДР України керування водієм ТЗ з номерним знаком, що не належить цьому засобу, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. (а.с. 3).

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_3 , транспортний засіб, мотоцикл модель К-650, двигун №94313, рама №94313, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 (а.с. 4).

Суд звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 здійснював рух на мотоциклі, з номерним знаком, що не належить цьому засобу, чим порушив вимоги п. 2.9.в. ПДР України, при цьому постанова всупереч ч. 2 ст. 283 КУпАП не містить певних відомостей про транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, а саме: марку, модель, номерний знак, тобто постанова не містить обставин події.

Зі змісту постанови не зрозуміло чи був номерний знак на ТЗ та який саме, не зрозуміло який номерний знак повинен бути.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що мотоцикл, яким керував ОСОБА_1 , мав номерний знак, мав технічний паспорт, розбіжності були виявлені не в номерному знаці, а в номері двигуна, тобто поліцейським в постанові не викладені фактичні обставини, які були встановлені на місці події.

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП за обставин, що вказані в оскаржуваній постанові, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого в даній категорії справ покладається обов`язок доказування, не надав жодних належних та допустимих доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з номерним знаком, що не належить цьому засобу, а також будь-яких відомостей на спростування доводів позивача, у відзиві не посилався на докази щодо заперечень проти вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до п.4,5 розділу ІІ наказу МВС України від 18.12.2018 року №1026 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Разом з тим, слід зауважити, що представник відповідача на підтвердження порушення ПДР позивачем не надав суду відеозапис, а долучений до позову протокол огляду містить розбіжності з викладеними обставинами в постанові серії ЕНА №1502004 від 23.02.2024, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити всі фактичні обставини справи.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем обставини у суду відсутні, а відповідачем надані не були, постанова від 23.02.2024 не містить викладу фактичних обставин, які вказують на порушення позивачем п. 2.9. "в" ПДР України, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що існують правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , в частині скасування постанови серії ЕНА №1502004 від 23.02.2024, тому справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, які не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.25).

Тому з урахуванням зазначених правових норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, а саме з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ПДР Украни, ст.ст. 121-3, 245, 247, 251, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, ст. ст. 8-9, 72, 77, 79, 132-133, 246, 247, 250, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1502004 від 23.02.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, винесену старшим лейтенантом поліції 1 взводу 1 роти 1 батальйону ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено та підписано 30 липня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, місцезнаходження за адресою:49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 20А, .

Суддя: