Справа № 280/5718/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 липня 2024 року (11:30)Справа № 280/5718/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 16.04.2024 №6999-6449/А-02/8-0800/24, щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу позивача у подвійному розмірі періодів роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради;

зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради до страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із дня звернення за пенсією.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що записами трудової книжки та довідкою виданою КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувальний центр» Запорізької обласної ради підтверджуються періоди роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 на відповідних посадах, який має бути зарахований у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З урахуванням викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

09.07.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 31922), в якому останній зазначає, що для зарахування стажу роботи позивачці в подвійному розмірі з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради, правових підстав немає, оскільки це не передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отже періоди роботи позивача після 01.01.2004 зараховані на загальних підставах, тобто в одинарному розмірі. Виходячи з вищезазначеного, дії відповідача не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

З 17.10.2023 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, при призначенні пенсії, відповідачем не зараховано позивачу до стажу роботи період її роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради у подвійному розмірі у відповідності до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В подальшому, у позивач звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про зарахування до стажу вищезазначених періодів роботи у подвійному розмірі.

Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 16.04.2024 №6999-6449/А-02/8/0800/24 позивачу надано відповідь, в якій зазначено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі №280/10418/23, в межах покладених зобов`язань, позивачу з 17.10.2023 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж з 01.01.2004 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку до 01.01.2004 - на підставі документів та згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно зі ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (із змінами, внесеними Законом України від 10.07.2003 №1110-IV «Про внесення змін до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», який набув чинності з 15.08.2003) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Враховуючи вищевикладене, період роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 зараховано в одинарному розмірі відповідно до норм чинного законодавства (а.с.16).

Позивач не погодившись з діями відповідача звернулась із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону №1058-ІV, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з приписами ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 10.08.1987, остання працювала сестрою медичною у КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» ЗОР (а.с.10-12).

Разом з цим, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або записів у ній від 13.10.2023 №06-08-с/229, виданої КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» ЗОР, ОСОБА_1 працювала повний робочий день з 16 серпня 2005 по 31 січня 2012 - сестра медична кабінету загальнолікарняного відділу, з 01 лютого 2012 по 31 січня 2019 - сестра медична з фізіотерапії фізіотерапевтичного кабінету загальнолікарняного відділу, з 01 лютого 2019 по 11 серпня 2019 - сестра медична з фізіотерапії фізіотерапевтичного кабінету, з 12 серпня 2019 по 06 листопада 2019 - сестра медична кабінету функціональної діагностики загальнолікарняного відділу, з 07 листопада 2019 по 31 серпня 2020 - сестра медична з фізіотерапії фізіотерапевтичного кабінету, з 01 вересня 2020 по 15 листопада 2021 - сестра медична палатна легенево-хірургічного відділення, що передбачено Списком №2 розділ XXIV, код КП 3231, виконувала обслуговування хворих на туберкульоз. Підстава для видачі: Постанова КМУ від 11.03.1994 №162, Постанова КМУ від 16.01.2003 №36, внесення змін до Постанови КМУ від 13.12.2004 №1644, Постанова КМУ від 24.06.2016 № 461. Додаткові відомості: ЄКТС, штатний розпис, трудова книжка, особова картка ф. П-2. відомості на заробітну плату; атестація робочих місць (накази закладу від 18.04.2002 № 085, від 17.04.2007 № 080, від 17.04.2012 № 74 та від 18.04.2017 №92). Відпустка без збереження заробітної плати не надавалася. Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного та шестирічного віку не надавалась (а.с.13).

Відповідно до довідки КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» ЗОР від 13.10.2023 №06-08/с/230, ОСОБА_1 дійсно працювала на посаді сестри медичної КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» ЗОР з 16 серпня 2005 року по 15 листопада 2021 року. Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в протитуберкульозних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, тому ОСОБА_1 має право на цю пільгу. Перейменування установи: "Запорізький обласний протитуберкульозний перейменований на "Комунальна установа протитуберкульозний клінічний диспансер". Підстава: розпорядження Запорізького міського голови від 25.06.2004 № 818. "Комунальна установа "Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер" перейменований на "Комунальна установа "Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер" Запорізької обласної ради". Підстава: рішення Запорізької обласної ради від 03.09.2009 № 28. Комунальна установа "Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер" Запорізької обласної ради припинила свою діяльність шляхом перетворення в комунальне некомерційне підприємство «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької" обласної ради. Підстава: рішення Запорізької обласної ради від 12.12.2019 № 24 та від 27.02.2020 №9 (а.с.15).

Відповідачем не заперечується трудова діяльність позивача у вказані періоди на відповідних посадах, у своєму листі від 16.04.2024 №6999-6449/А-02/8-0800/24 та у відзиві на позов зазначено, що період роботи позивача з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 зараховано в одинарному розмірі, заперечення висловлено лише щодо зарахування відповідного стажу в подвійному розмірі.

Відповідно до ст. 60 Закону №1788-XII, робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 06.04.2000 № 1645-III «Про захист населення від інфекційних хвороб», інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

За приписами статті 7 цього Закону, лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають, медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою.

Отже, спірним питанням в цій частині справи є встановлення належності займаної позивачем посади до посад, на які згідно ст. 60 Закону №1788-XII поширено пільговий порядок обчислення стажу.

Відповідно до змісту правового висновку Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 27.04.2023 у справі № 160/14078/22, положення ст. 60 Закону №1788-XII застосовуються як до періодів трудової діяльності до 01.01.2004, так і до періодів трудової діяльності після 01.01.2004.

За змістом правового висновку Касаційного адміністративного суду, який міститься у постанові від 20.04.2022 у справі №214/3705/17, особа, яка отримує пенсію за віком згідно Закону №1058-ІV, має право заявляти вимоги про зарахування стажу роботи в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону №1788-XII.

У Статуті Комунального некомерційного підприємство «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради (у загальному доступі за посиланням https://zor.gov.ua/komunalna-vlasnist/komunalna-ustanova-zaporizkyy-oblasnyy-protytuberkuloznyy-klinichnyy-dyspanser) передбачено, що основною метою діяльності Центру є надання дорослому та дитячому населенню висококваліфікованої протитуберкульозної допомоги, спрямованої на збереження, поліпшення та відновлення здоров`я населення.

За приписами ст. 1 Закону України від 05.07.2001 №2586 «Про протидію захворюванню на туберкульоз» (далі - Закон № 2586):

протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;

туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.

Відповідно до частини першої статті 10 Закон № 2586, медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 16.07.2009 №514 затверджено «Перелік туберкульозних закладів», в якому міститься: розділ 1. Лікувально-профілактичні заклади, пункт 1.1 Лікарняні: протитуберкульозний диспансер, медичний центр (фтизіатричний, фтизіопульмонологічний).

Отже, протитуберкульозний диспансер належить до закладу охорони здоров`я, в якому надається медична допомога хворим на туберкульоз, що є інфекційною хворобою, а тому робота у такому медичному закладі має бути зарахована до стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного суду від 27.04.2023 у справі №160/14078/22.

Отже, стаж роботи на посаді сестри медичної у КУ «Запорізький обласний протитуберкульозний клінічний диспансер» ЗОР має зараховуватися до спеціального стажу в подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону №1788-XII.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 22.12.2021 у справі №688/2916/17.

Таким чином, відповідачем протиправно не враховано період роботи позивача з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради до стажу її роботи у подвійному розмірі.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним рішення, що оформлене листом від оформлене листом від 16.04.2024 №6999-6449/А-02/8-0800/24, суд зазначає, що такий лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень, ані за формою, ані за змістом. За таких обставин, суд вважає належним способом захисту порушених прав є визнання протиправними саме дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до стажу спірні періоди у подвійному розмірі.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди роботи позивача до страхового стажу позивача у подвійному розмірі, суд зазначає наступне.

Як зазначено в пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005, засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави. Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.10.2023 у справі № 446/1/22, що під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект щодо відновлення відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Відтак, позовні вимоги про зарахування стажу у подвійному розмірі із дня звернення за пенсією не підлягають задоволенню, оскільки, на переконання суду, у такий спосіб не буде відновлено прав позивача у повному обсязі.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні стажу роботи за періоди з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у подвійному розмірі з дня призначення (17.10.2023) та для повного та ефективного захисту прав позивача та дотримання гарантій щодо остаточного вирішення спору між сторонами, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до страхового стажу позивача у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Оскільки суб`єктом владних повноважень у справі було ГУ ПФУ в Запорізькій області, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періодів роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати періоди роботи з 16.08.2005 по 30.11.2009, з 01.01.2010 по 29.02.2012 та з 01.04.2012 по 15.11.2021 у КНП «Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» Запорізької обласної ради до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим провести їй перерахунок та виплату пенсії з дня її призначення.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 30.07.2024.

Суддя Ю.В. Калашник