Справа № 345/3571/24
Суддя: Кардаш О. І.
Дата ухвалення: 2024-08-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/3571/24
Провадження № 2-а/345/31/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.08.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді Кардаш О.І.,

з участю секретаря судового засідання Боднар Н.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління НП в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що поліцейським СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області рядовим поліції Борис Х.І., 12.05.2024 о 22 годин 54 хвилин, відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА№ 2133636 про нібито вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Зокрема, згідно оскаржуваної постанови позивач керуючи транспортним засобом 12.05.2024 в 22 годин 54 хвилин, в с.Перевозець по вул. Церковна, перед поворотом не подав сигнали світловим покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.а ПДР- порушення попереджувальних сигналів перед початком руху і зупинки. Зазначає, що єдиним доказом, що підтверджує дані обставини, є постанова, натомість стверджує, що зазначеного адміністративного правопорушення він не вчиняв та не міг вчинити, оскільки завжди керує транспортним засобом з неухильним дотриманням правил дорожнього руху. Як наслідок просить суд поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі так як в період з 16.05.2024 року по 06.06.2024 року він знаходився на амбулаторному лікуванні та пропустив строк для оскарження постанови з незалежних від нього причин, постанову серії ЕНА № 2133636 від 12.05.2024, визнати неправомірною та скасувати вказану постанову , а також стягнути судові витрати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.06.2024 відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов.

Представник відповідача ГУНП в Івано-Франківській області Корнутій М. своїм правом подати відзив скористався та вказав, що проти задоволення позову заперечує, а оскаржувану постанову вважає законною та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства. Зокрема, зазначив, що 12.05.2024 в ході патрулювання інспектором СРПП Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_2 виявлено автомобіль марки «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , де водій керуючи даним транспортним засобом по вул. Церковна в с.Перевозець повертаючи транспортним засобом не ввімкнув покажчик повороту ліворуч, чим порушив вимоги п. 9.2 (в) та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Виконавши всі вимоги, передбачені чинним законодавством ОСОБА_2 в порядку та з дотриманням всіх вимог винесено оскаржувану постанову. Зазначає, що порушення вчинене ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: Постановою серії ЕНА № 2133636 від 12.05.2024 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП та відео фіксацією відео реєстратора службового автомобіля в якому перебували працівники поліції та відео з нагрудної камери Інспектора СРПП ОСОБА_2 , де чітко видно , що позивач не ввімкнув покажчик повороту ліворуч перед зміною руху. Більше того, позивач особисто визнає та підтверджує порушення ним ПДР України, що підтверджується на відео , на якому позивач наголошує на тому, що згідний із адміністративним правопорушенням, що додатково доводить вчинення позивачем адміністративного правопорушення та спростовує доводи вказані у позовній заяві позивача. Таким чином, в діях Позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як наслідок в задоволенні позовних вимог просить відмовити (а.с.29-37).

Представником позивача адвокатом Жовнір І.Я. подано в порядку ст. 163 КАС України відповідь на відзив у відповідності до якого зазначає, що, оскільки окрім винесення відповідачем оскаржуваної постанови, у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту нібито порушення Позивачем приписів ч. 2 ст. 122 КУпАП, (наприклад, відео- та/або фото фіксація, пояснення правопорушника, показання свідків), оскаржувана постанова, не може вважатися законною та підлягає скасуванню. При ознайомлені з відеодоказами вважає, що Відповідачем так і не надано жодного належно та допустимого доказу, який підтверджував би вину Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.41-48).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, діючим законодавством про адміністративні правопорушення передбачена певна процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності, порушення якої, на думку суду, є підставою для скасування рішення уповноваженого органу, прийнятого із порушенням цієї процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно змісту оскаржуваної постанови, позивач 12.05.2024 о 22 годині 54 хвилин, керуючи транспортним засобом в с.Перевозець по вул. Церковна, перед поворотом не подав сигнали світловим покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2.а ПДР- порушення попереджувальних сигналів перед початком руху і зупинки та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 10).

Оскаржуючи вищевказану постанову, позивач вказує на те, що правопорушення він не вчиняв, та не міг вчинити, оскільки в той день, як і в усі інші дні, завжди керує транспортним засобом з неухильним дотриманням правил дорожнього руху.

При цьому, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП жодними належними та допустимими доказами не підтверджується.

Зокрема, на підтвердження вини ОСОБА_1 представником відповідача надано відео файли з місця події, які жодним чином не спростовують доводи відповідача та підтверджують доводи позивача.

З оглянутих в судовому засіданні відео файлів, судом встановлено, що згідно з відеозапису із відеореєстратора «№ IMG-9002», який починається в 23:55:55 12.05.2024 та закінчується в 00:10:10 13.05.2024року, зафіксовано факт спілкування поліцейських з позивачем в автомобілі та біля нього та стосується складання адміністративних матеріалів відносно позивача за інше правопорушення, тому судом не може бути взяте до уваги. При цьому у розмові, яка зафіксована на відеозаписі «№IMG-8996», в 23:09:22 вбачається, що один з поліцейських запитує іншого: «Писати за то, що він на перехресті не зупинився, чи то, що поворот не включив?». Також в іншому, наданому представником відповідача до суду відеозаписі «№ IMG-8999», в 23:32:43 зафіксовано, як поліцейська звертається до позивача зі словами: « ОСОБА_3 , вам за що постанову писати? За то, що ви не включили поворот там їхали, чи за то, що ви на перехресті не зупинились?»

Відеозапис «№ IMG-9004», тривалістю 16 секунд, містить в собі фіксацію факту руху легкового автомобіля, з дотриманням ПДР, а саме автомобіль рухається по прямій дорозі, яка не містить повороту наліво, і при включенні проблискових маячків поліцейським автомобілем водій транспортного засобу включивши правий поворот здійснює зупинку та паркування свого транспортного засобу.

Тобто, відповідач як доказ вини позивача надав суду засобами поштового зв`язку файли відеозапису. При цьому, як судом встановлено на самому такому відео відсутні докази керування позивачем транспортним засобом та не включення ним світлового покажчика лівого повороту відповідного напрямку. Увесь відеозапис стосується розгляду справ про адміністративне правопорушення вже після закінчення руху транспортного засобу - роз`яснення і вимоги поліцейського та заперечення позивача. Інших доказів відповідач суду не надав.

Беручи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини позивача, останнього протиправно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

З огляду на вимоги чинного законодавства, суд вважає, що порушення вимог закону щодо порядку і підстав притягнення особи до відповідальності за адміністративне правопорушення посадовими особами поліції, які зобов`язані діяти виключно в межах і в порядку, визначених законом, є підставою для захисту прав фізичних осіб, одним із способів якого є скасування рішення у відношенні цієї особи, прийнятого всупереч вимогам закону.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови і у даному випадку відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами, що позивач вчинив адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, спірна постанова про адміністративне правопорушення, а також відео, на якому не зафіксовано здійснення повороту водієм та при цьому не включення ним світлового покажчика не зафіксовано, не може оцінюватися судом як належні та допустимі докази в розумінні ст. 72 КАС України, оскільки заперечуються позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували вину позивача в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження у справі.

З огляду наведених підстав, суд прийшов до висновку, що постанова серії ЕНА № 2133636 від 12.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Позивач зазначає, що в період з 16.05.2024 року по 06.06.2024 року він знаходився на амбулаторному лікуванні (а.с.23) та пропустив строк для оскарження постанови з незалежних від нього причин, що підтверджується матеріалами справи, що суд визнає поважними, а тому, з урахуванням обставин справи, строк для оскарження постанови підлягає поновленню.

У відповідності з ч.ч. 1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених судових витрат надано квитанцію про оплату судового збору на суму 605, 60 грн. (а.с.7).

Тому, вказана сума підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 122, 245, 258, 268, 280, 286 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 2133636 від 12.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу визнати неправомірною та скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 605,60 грн. судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: