Справа № 166/1819/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 166/1819/23 пров. № А/857/2794/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду, прийняту суддею Ляхом В.І. у смт.Ратне, у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про скасування постанови №1240-23 за справою про адміністративне правопорушення від 07.12.2023.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2024 адміністративний позов залишено без розгляду відповідно до ч.5 ст.205 КАС України.

Суд виходив з того, що позивач, будучи викликаним на 10 год 00 хв. 02.01.2024, повторно, на 11 год. 00 хв. 12.01.2024, в судові засідання не з`явився без поважних причин, не повідомив суд про причини неявки.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із порушенням процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що у позовній заяві просив суд розглянути справу без його участі.

Однак, суд в порушення ст.205 КАС України залишив без розгляду позовну заяву з мотивів повторної неявки в судові засідання без поважної причини.

Звертає увагу на те, що суд не визнавав явку обов`язковою. На думку скаржника, судом порушено ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на справедливий суд».

Просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови №1240-23 за справою про адміністративне правопорушення від 07.12.2023. Просив справу розглянути без його участі (а.с.5).

Ухвалою судді Ратнівського районного суду Волинської області від 25.12.2023 відкрито спрощене позовне провадження. Справу призначено до судового розгляду на 10 год. 00 хв. 02.01.2024 (а.с.13).

Із довідки (а.с.14), складеної секретарем судового засідання вбачається, що фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося у зв`язку із неявкою сторін. Розгляду справи відкладено до 11:00 год. 12.01.2024.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Пунктом 4 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Таким чином, підставою для залишення позовної заяви без розгляду є повторне неприбуття позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, у судове засідання без поважних причин, за умови належного його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, за відсутності заяви про розгляд справи без участі позивача та за умови неможливості розгляду справи за його відсутності.

При цьому, неприбуття в судове засідання позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, є повторним, коли ні позивач, ні його представник вдруге (на два чи більше судових засідань підряд) не прибули на розгляд справи, і в суду є достовірні дані (докази) про те, що обидва рази позивач належним чином повідомлений про розгляд справи.

Таким чином, вирішуючи питання залишення позовної заяви без розгляду із згаданої вище підстави, є необхідним з`ясувати: належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду перший і другий раз; відсутність поважних причин неприбуття позивача в два чи більше судових засідання підряд або інформації про такі причини; відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності та можливість розгляду справи за його відсутності.

Ч.3 ст.194 КАС України передбачає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Як вже було зазначено судом вище, ОСОБА_1 у своїй позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності. Однак, суд першої інстанції, відкриваючи провадження та призначаючи справу до судового розгляду не надав жодної оцінки згаданому клопотанню. Також не визнав явку сторони позивача обов`язковою.

Однією з обов`язкових умов для залишення позовної заяви без розгляду є належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового розгляду. Однак, у матеріалах справи відсутні докази про повідомлення позивача про розгляд його справи, як вперше, так і вдруге. Додатково колегія суддів звертає увагу на те, що у позивача відсутній електронний кабінет.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що підстави стверджувати про те, що позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви (клопотання) про розгляд справи за його відсутності не подав, не має, оскільки наведені обставини спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, європейські підходи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, залишаючи позовну заяву без розгляду, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення передчасного судового рішення, що має наслідком задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали як такої, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направленню справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 312, 320,321,322,325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 12 січня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №166/1819/23 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 31.07.2024.