Справа № 420/17165/21
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2024-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року

м. Київ

справа № 420/17165/21

адміністративне провадження № К/990/17188/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О. О., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у складі колегії суддів: Крусяна А.В., Єщенка О.В., Яковлєва О.В., у справі № 420/17165/21 за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний»» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

20 вересня 2021 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» звернулося до суду з адміністративним позовом до Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, в якій позивач просить суд:

визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 02.09.2021 №1 та №1;

визнати протиправною і скасувати податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків № Ю- від 02.09.2021;

визнати протиправним і скасувати рішення Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків № від 02.09.2021.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.02.2022 року адміністративний позов державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» задоволено.

Визнано протиправними і скасовано податкові повідомлення-рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 02.09.2019 №1 та № 1.

Визнано протиправною і скасовано податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №Ю- від 02.09.2021.

Визнано протиправним і скасоване рішення Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків № від 02.09.2021 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнуто з Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» 22700,00 грн судового збору.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2022 апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року по справі №420/17165/21 - скасовано в частині задоволених позовних вимог про визнання противоправними і скасування податкових повідомлень-рішень Південного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 02.09.2019 № 1 та № 1.

Ухвалено у скасованій частині у справі №420/17165/21 нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 02.09.2019 №1 та № 1 відмовлено повністю.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року по справі № 420/17165/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2023 касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» задоволено частково.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року в частині скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі №420/17165/21 та відмови у позові про визнання противоправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 02 вересня 2019 року №1 та №1 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції у цій частині.

Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року, якою залишено без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі №420/17165/21 про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю- та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску залишено без змін.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд указав судам на таке.

Висновки, які зробив суд апеляційної інстанції при ухвалені рішення у справі стосовно того, що господарські операції з названими контрагентами є нереальними з огляду на неможливість встановлення придбання товару/послуг по ланцюгу постачання, недостатньої кількості трудових ресурсів та матеріально-технічної бази, неможливості проведення зустрічної перевірки контрагентів, ґрунтуються лише на інформації, яка була надана відповідачем з власних автоматизованих інформаційних систем, що не може вважатися належними та допустимими доказами.

Колегія суддів зауважує, що інформація про контрагента позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДФС може бути підставою для висновків щодо нереальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє. Як наслідок, посилання суду апеляційної інстанції виключно на інформацію ІТС «Податковий блок» та інших інформаційних систем колегія суддів не вважає достатнім доказом для висновку про нереальність здійснених контрагентом позивача спірних господарських операцій.

Разом із тим колегія суддів визнає, що суди попередніх інстанцій не встановили склад податкових правопорушень в розумінні статті 109 КАС України, як стосовно податку на додану вартість так і стосовно податку на прибуток, а саме у чому полягає порушення кожної із норм, покладеної в основу прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, взагалі не досліджені підстави та розмір застосованих штрафних (фінансових) санкцій.

При новому розгляді справи предметом позову є лише правомірність податкових повідомлень-рішень №1 та №1 від 02.09.2021, що убачається із змісту резолютивної частини постанови Верховного Суду у цій справі.

В обґрунтування позовних вимог в цій частині зазначено, що наявність транспортних документів на перевезення товарно-матеріальних цінностей за наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є визначальними при оподаткуванні операцій за договором поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договором саме перевезення. Крім того, товарно-транспортні накладні є доказом факту перевезення (переміщення) товару, натомість факт передання товару та, відповідно, набуття власності на нього має підтверджуватись видатковою накладною. Позивач указує, що посилання контролюючого органу на наявність акту про неможливість проведення зустрічної звірки контрагента по ланцюгу постачання, а також на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання, як критерії оцінки реальності господарських операцій, є безпідставними оскільки, під час складення акту про неможливість проведення звірки будь-які первинні документи платника податків не використовувались та не аналізувались Позивач зазначає, що правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими Підприємство не вступало у господарські відносини, самі по собі, за відсутності об`єктивних та підтверджених даних про порушення ДП «МТП «Южний» податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин. Відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагента, взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання, не свідчить про нереальність господарської операції за умови підтвердження її належними первинними документами бухгалтерського та податкового обліку. Позивач зазначає, що оскільки товари та послуги від контрагентів, зазначені в Акті перевірки, постачались на адресу ДП «МТП «Южний» у повній відповідності до первинних документів, які надавались вищезазначеними контрагентами при поставці товару та наданні послуг, він не згодний з висновками викладеними в Акті щодо встановлення факту порушення використання у господарській діяльності ДП «МТП «Южний» товару/послуг без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання, оскільки відсутнє джерело походження товару та внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток в періоді що перевірявся. Позивач вказує, що якщо контрагент не виконав свого зобов`язання щодо сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Допущені попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару певні можливі порушення податкового законодавства тягнуть негативні наслідки саме для таких постачальників та не впливають на право на віднесення до складу податкового кредиту сплаченого податку на додану вартість постачальникам товару та заявлення до бюджетного відшкодування від`ємного значення з податку на додану вартість. Вказує, що договори з ТОВ «Метпроект», ПП «Васанта» є тендерними та укладені згідно з нормами ЗУ «Публічні закупівлі» саме з переможцями закупівлі, визначеними відповідно до Закону. В ході планової перевірки ДП «МТП «Южний» на запити контролюючих органів були надані оригінали первинних документів із зазначеними в акті контрагентами, що підтверджують факт постачання товару на адресу ДП «МТП «Южний» та послуг від ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ». Отже податковий кредит сформований Підприємством правомірно та у відповідності з чинним на момент формування такого податкового кредиту законодавством, а витрати за спірними господарськими операціями правомірно відображені у податковій звітності. ДП «МТП «Южний» не несе відповідальність за господарську діяльність контрагентів, їх фінансові, договірні та інші відносини з іншими суб`єктами господарювання та не несе відповідальності за порушення допущені його контрагентами.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у справі № 420/17165/21 у задоволені позову Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» було відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01.04.2024 у справі №420/17165/21 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2023 було залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що для врахування витрат на послуги у податковому обліку необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльності платника податків та належне документальне підтвердження проведення таких операцій. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення таких операцій (надання послуг), ураховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, платник податків повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті, які посвідчують мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами (виконавцями послуг) з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг. Так, платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у достовірності наведених у цих документах відомостей, в інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин. Установлено непідтвердження фактичного здійснення господарських операції щодо отримання позивачем від його контрагентів товару (послуг), а також про недобросовісність дій платника податку, яка полягає у невідповідності вчинених ним дій господарській меті.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено:

На підставі направлень від 27.04.2021 №123, 124, 125, 126, 128, 129, 130, 131 та від 23.06.2021 №203, відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.75.1.2 п. 75.1 ст.75, ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України на підставі наказу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 12.04.2021 №42, проведено документальну планову виїзну перевірку ДП «МТП «Южний», , з питань здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.04.2017 по 31.12.2020 та правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 по 31.12.2020.

За результатом указаної перевірки відповідачем складено Акт №235/34-00-07-01/04704790 від 27.07.2021 (т.6, а.с.1-100), яким установлено порушення позивачем зокрема:

п.44.1, 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.5.9 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (зі змінами і доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 3126191 грн, у тому числі по періодам з конкретним визначенням щоквартально такого заниження з 2017 по 2020 роки;

п.44.1 ст. 44, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, а саме:

заниження всього на суму ПДВ 3349989 грн, у тому числі конкретно по періодам з жовтня 2017 року по травень 2020 року;

завищення всього на суму ПДВ 40736 грн, у тому числі контрено по періодам з грудня 2017 року по грудень 2020 року.

Позивач подав заперечення на цей Акт, за результатами розгляду яких відповідачем направлено позивачу відповідь на заперечення від 28.08.2021 №2401/6/34-00-07-01, якою їх відхилено.

На підставі акту перевірки, відповідачем 02.09.2021 прийняті:

податкове повідомлення-рішення №1, яким за порушення п.44.1 ст. 44, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на суму 3686566 грн, з яких 2949253,00 грн - за податковими зобов`язаннями, 737313,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення-рішення №1, яким за порушення п.44.1, 44.2 ст. 44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135, пп.140.5.9 п.140.5 ст.140 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, пункту 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153 (зі змінами і доповненнями), збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств та організацій, що перебувають у державній власності на суму 3816511 грн, з яких 3126191,00 грн - за податковими зобов`язаннями, 690320,00 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями;

Уважаючи податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач оскаржив їх до суду.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Державне підприємство «Морський торговельний порт «Південний», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Позивач на обґрунтування поданої касаційної скарги посилається на те, що ухвалюючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій, на порушення вимог ч. 5 ст. 353 КАС України, застосували положення статей 44, 134, 198 Податкового кодексу України, ст. ст. 1, 2, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» без урахування висновку щодо застосування зазначених норм права цих правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 25.07.2023 у справі № 420/17165/21 тобто у даній справі.

Указуючи на нереальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами - ПП «Васанта», ТОВ «Метпроект» та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» суди попередніх інстанцій, повторно, як і при першому розгляді даної справи, дійшли висновків стосовно того, що господарські операції з названими контрагентами є нереальними з огляду на неможливість встановлення придбання товару/послуг по ланцюгу постачання, недостатньої кількості трудових ресурсів та матеріально технічної бази, неможливості проведення зустрічної перевірки контрагентів, які ґрунтуються лише на інформації, яка була надана відповідачем з власних автоматизованих інформаційних систем.

Будь-яких інших доказів у цій справі при її повторному розгляді, відповідачем надано не було.

Верховний Суд ухвалою від 13.05.2024 відкрив касаційне провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України з метою перевірки вищенаведених доводів скаржника.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше, або дата зарахування коштів (дата оприбуткування коштів у касі платника податку/дата інкасації готівки, або дата відвантаження товарів (оформлення митної декларації/ оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку).

Податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (пп.14.1.181 п. 14.1 статті 14 ПК України).

Згідно з пп. а) п. 198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, як передбачено пунктом 198.2 статті198 ПК України, вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Податковий кредит звітного періоду, відповідно до вимог п. 198.3 ст. 198 ПК України, визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно п.п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України до податкового кредиту не відносяться суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних зокрема податковими накладними чи іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Отже приписами Податкового кодексу України передбачений перелік документів, на підставі яких платник податків має право на податковий кредит, а саме: зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (транспортні квітки, готельні рахунки, касові чеки, бухгалтерська довідка, складена у відповідності до п. 36 підрозділу 2 розділу XX діючого Кодексу та інше).

Податкова накладна є податковим документом, відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Відповідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду, визначених згідно зі статтями 138-143 цього Кодексу, з урахуванням правил, встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Статтею 135 ПК України встановлюється, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Закон України №996-XIV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ст.9 Закону України №996-XIV підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Отже, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку має підтверджуватися первинними документами платника податків, які відповідають вимогам Закону.

Для правильного вирішення спору встановленню також підлягає реальність поставки товару чи послуг із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки, наявності розумної ділової мети, фактичної зміни у стані активів платника.

За відсутності реального придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності складених, але недостовірних документів, сплати грошових коштів за товари чи послуги.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст. 1 Закону України №996-XIV).

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність змін у структурі активів платника та їх кількісних показників позбавляє первинні документи доказової сили для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Як констатовано вище, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які складені внаслідок та у зв`язку із фактичним здійсненням господарських операцій.

З матеріалів справи вбачається, що ДП «МТП «Южний» (покупець) укладено договори про поставку товарів з ПП «Васанта» () (покупець) від 29.12.2017 №Т/СН-117/17/1 та від 22.05.2018 №СН-140/18, за умовами яких постачальник зобов`язується, протягом строку дії договору передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари на умовах договору. Ціна та асортимент товару наведені у специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного договору. Порядок здійснення оплати - покупець оплачує товар прямим банківським переводом коштів на рахунок постачальника протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту поставки конкретної партії товару згідно з виставленим постачальником рахунком, оформленим відповідно до рознарядки покупця на поставку конкретної партії товару. Поставка товару здійснюється силами, засобами та за рахунок постачальника на умовах DDP у відповідності до положень Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (у редакції 2010), з урахуванням положень цього договору.

На доведення фактичного проведення господарських операцій за вказаними договорами позивачем до суду надано:

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №СН-140/18 від 22.05.2018;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2018-04-18-002424-а;

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №Т/СН-117/17 від 11.10.2017;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2017-09-04-001735-b;

- копії платіжних доручень № 8470 від 31.07.2018, № 1329, 1327, 1325, 1326 та 1328 від 26.02.2018;

- копії рахунків-фактур № 34 від 04.07.2018 № 5, 6, 7, 8 та 9, від 08.02.2018;

- копії податкових накладних від 20.02.2018 №3, 4, 5, 6, 7;

- копії видаткових накладних №19 від 11.07.2018, №7 від 20.02.2018, №6 від 20.02.2018, №4 від 20.02.2018, №5 від 20.02.2018, №8 від 20.02.2018;

- копії приймальних актів з додатками та рухом за ними №3766 від 11.07.2018, №2133 від 20.02.2018, №2132 від 20.02.2018, №2131 від 20.02.2018, №2130 від 20.02.2018, №2129 від 20.02.2018;

- копії ТТН №19 від 11.07.2018, №7 від 20.02.2018, №6 від 20.02.2018, №4 від 20.02.2018, №5 від 20.02.2018, №8 від 20.02.2018.

Також ДП МТП «Южний» (покупець) укладено з ТОВ «Метпроект» (постачальник) договори про поставку товарів від 17.05.2018 №Т/СН-77/18, від 31.07.2019 №СН-218/19, від 06.09.2019 №Т/СН-134/19, від 17.12.2019 №Т/СН-271/19, за умовами яких постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації згідно даного договору, а покупець - прийняти і оплатити такий товар. Порядок здійснення оплати - покупець оплачує товар прямим банківським переводом коштів на рахунок постачальника протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту поставки конкретної партії товару згідно з виставленим постачальником рахунком, оформленим відповідно до рознарядки покупця на поставку конкретної партії товару. Умови поставки - постачальник поставляє покупцю товар протягом 15 робочих днів з моменту надання постачальнику письмової рознарядки покупцем на поставку конкретної партії товару. Місце поставки - склад бази постачання ДП "МТП «Южний». Поставка товару здійснюється силами, засобами та за рахунок постачальника на умовах DDP у відповідності до положень Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (у редакції 2010), з урахуванням положень Договору.

На підтвердження здійснення операцій за договорами з ТОВ «Метпроект» позивач надав наступні докази:

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №Т/СН-271/19 від 17.12.2019;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2019-10-21-02978- b;

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №Т/СН-134/19 від 06.09.2019;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2019-07-24-00705-с;

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №Т/СН-77/18 від 17.05.2018;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2018-04-04-001332-а;

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №СН-218/19 від 31.07.2019;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2019-06-24-001924-а;

- копії податкових накладних від 12.2.2018, 23.06.2018, 12.09.2019, 20.09.2019, 08.10.2019, від 27.12.2019 №2, 3, 4, від 30.12.2019, 31.01.2020;

- копії платіжних доручень № 1058 від 18.03.2020, №500 від 15.01.2020, №435 від 17.02.2020, №1154 від 16.02.2018, №7852 від 03.07.2018, №6097 від 11.10.2019, №192 від 28.1.20019, №338 від 01.11.2019;

- копії рахунків на оплату № 1 від 31.01.2020, №24, 22, 23 від 27.12.2019, №25 від 3.12.2019, №8 від 09.02.2018, №21 від 22.6.2018, №12 від 12.09.2019, №13 від 20.09.2019, №15 від 08.10.2019;

- копії видаткових накладних №8 від 12.02.2018, №1 від 31.01.2020, №31 від 30.12.2019, №28, 29, 30 від 27.12.2019, №17 від 08.10.2019, №16 від 20.09.2019, №15 від 12.09.2019, №19 від 23.06.2018;

- копії приймальних актів з додатками та рухом за ними №261 від 12.02.2018, №1347 від 31.01.2020, №1181 від 30.12.2019, №1152, 1151, 1150 від 27.12.2019, №19 від 08.10.2019, №3227 від 20.09.2019, №3120 від 12.09.2019, №3500 від 23.06.2018;

- копії ТТН №Р8 від 12.02.2018, №Р1 від 31.01.2020, №Р31 від 30.12.2019, №Р28, Р29, Р30 від 27.12.2019, №Р17 від 08.10.2019, №Р16 від 20.09.2019, №Р15 від 12.09.2019, №Р19 від 23.06.2018.

За договором поставки від 21.09.2017 №УП-188/17 (із додатковою угодою та додатками до нього), укладеним між ДП «МТП «Южний» (замовник) та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» (виконавець), замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов`язання з виконання робіт з проектування комплексної системи відеоспостереження з відео аналітикою на об`єкті ДП «МТП «Южний» за адресою Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 13. Роботи виконуються згідно з завданням на проектування, що є додатком №2 до договору та його невід`ємною частиною, державними будівельними нормами, правилами на проектно-вишукувальні роботи, вихідними даними, наданими замовником. Результатом робіт є проектна документація. Початок робіт - з дати отримання підрядником попередньої оплати від замовника у розмірі 30% загальної вартості робіт за договором. Строк закінчення - 15.12.2017.

На підтвердження виконання на його замовлення робіт (послуг) за договором позивачем надано:

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №УП-188/17 від 21.09.2017;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2017-09-22-001218-b;

- копію акту наданих послуг № 31 від 26.12.2017;

- копію платіжного доручення №7618 від 26.12.2017, №594 від 25.09.2017;

- копію рахунку на оплату № 21 від 14.12.2017, №7 від 22.09.2017.

Відповідно до договору від 16.10.2018 №Т/СН-191/18 (із додатковою угодою та додатками до нього), укладеного між ДП «МТП «Южний» (покупець) та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» (постачальник), постачальник зобов`язується у встановлений договором строк поставити систему відеоспостереження замкнутого типу відповідно до цього договору та надати покупцю послуги з його монтажу, зазначені у специфікації. Постачальник підтверджує, що у структурі ціни товару імпортна складова складає 100%. Постачальник зобов`язаний підтвердити походження товару копією вантажної митної декларації та /або сертифікатом про походження товару з обов`язковим зазначенням країни-виробника, які надаються при поставці товару. Постачальник надає покупцю послуги протягом 180 робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі фронту робіт для монтажу обладнання згідно з робочим проектом, що надається постачальнику після укладання цього договору протягом 10 днів для ознайомлення та керування в роботі. Здавання наданих постачальником послуг та приймання їх покупцем оформлюється актом здавання-приймання послуг.

Доводячи виконання робіт за договором, позивач надав суду:

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №Т/СН-191/18 від 16.10.2018;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2018-08-14-002059-b;

- копії актів наданих послуг № 34 від 04.05.2020, №35 від 01.11.2019, №15 від 12.08.2019, №14 від 12.08.2019;

- копії платіжних доручень №3049 від 02.06.2020, №211 від 14.05.2020, №5016, 5017 від 30.08.2019, №2579 від 14.05.2019;

- копії рахунків на оплату № 14 від 04.05.2020, №34 від 05.05.2020, №20 від 12.08.2019, №19 від 12.08.2019, №4 від 14.03.2019.

Відповідно до договору від 19.12.2018 №Т/СН-259/18 (із додатковою угодою та додатками до нього), укладеного між ДП «МТП «Южний» (покупець) та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» (постачальник), постачальник зобов`язується у 2018-2019 поставити (відповідно до специфікації) апаратно-програмний комплекс підсистеми розподілу сегментів, мережевих екранів та моніторингу інформації мережі підприємств (АПК) та надати покупцю супутню послугу з впровадженням апаратно-програмного комплексу підсистеми розподілу сегментів, мережевих екранів та моніторингу інформаційної мережі підприємства. Постачальник протягом 90 робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі фронту послуг з встановлення та налаштування обладнання, надає покупцю послугу. Місце надання супутньої послуги - серверна інформаційно-обчислювального центру ДП «МТП «Южний».

На підтвердження фактичного отримання робіт (послуг) за вказаним договором позивачем до суду надано:

- роздруківку з веб-порталу https://prozorro.gov.ua/ щодо проведення публічних закупівель, за результатами яких укладено договір №Т/СН-259/18 від 19.12.2018;

- копію звіту про результати проведення процедури закупівлі UA-2018-11-08-000690-с;

- копію акту наданих послуг № 6 від 16.05.2019;

- копії платіжних доручень №2853 від 27.05.2019, №2729 від 22.02.2019, №1182 від 25.02.2019;

- копії рахунків на оплату № 5 від 16.05.2019, №2 від 22.01.2019;

- копію видаткової накладної №2 від 23.01.2019;

- копії приймальних актів з додатками №1101 від 23.01.2019, №1035 від 23.01.2019; - копію ТТН №Р2 від 23.01.2019.

Також позивачем щодо реальності господарських операцій за договорами з ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» до суду надано копії податкових накладних №1 від 02.10.2017, №15 від 26.12.2017, №2 від 14.03.2019, №7 та 8 від 12.08.2019, №1 від 01.11.2019, №4 від 04.05.2020 та №6 від 16.05.2019.

ДП «МТП «Южний» у бухгалтерському обліку відобразило придбання товарів та послуг від ПП «Васанта» на загальну суму 1678234,92 грн, в т.ч. ПДВ 279705,8 грн відповідно договорів поставки від 29.12.2017 № Т/СН-117/17/1, від 22.05.2018 № СН-140/18; ТОВ «Метпроект» на загальну суму 3065456 грн, в т.ч. ПДВ 510909 грн відповідно договорів поставки від 17.05.2018 № Т/СН-77/18, від 31.07.2019 № СН-218/19, від 06.09.2019 № Т/СН- 134/19, від 17.12.2019 №Т/СН-271/19, а також від ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» на загальну суму 10867240 грн, в т.ч. ПДВ 2559373 грн відповідно договорів від 21.09.2017 №УП-188/17, від 19.12.2018 № Т/СН-259/18.

Позивач наполягає на необґрунтованості висновків контролюючого органу про порушення ним норм податкового законодавства.

Судами попередніх інстанції правильно вказано, що наданими позивачем доказами не доведена правомірність формування позивачем показників податкової звітності, зокрема податку на додану вартість та витрат, по взаємовідносинам з контрагентами: ПП «Васанта», ТОВ «Метпроект» та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ», з огляду на наступне.

В частині правовідносин з ПП «Васанта» - перевіркою встановлено, що у лютому, липні 2018 року позивач мав взаємовідносини з ПП «Васанта» згідно з зазначеними вище договорами, на загальну суму 1678234,92 грн, у тому числі ПДВ - 279705,8 грн.

Разом із тим, суди встановили, що більшість товару, який поставлявся на виконання умов договорів укладених з цим контрагентом, мав імпортне походження. При цьому, ПП «Васанта» не є імпортером реалізованого позивачу товару (за первинними документами).

При дослідженні походження товарів по ланцюгу від продавця ПП «Васанта» до покупця ДП «МТП «Южний» відповідачем встановлено, що товар відповідно до ЄРПН було придбано у ТОВ «СПЕЦТРЕЙДИНГ», ТОВ «БУДСТРОЙ-КА», ТОВ «ВІЗМАРК», які в свою чергу також не є імпортерами реалізованого товару, не здійснювали декларування операцій з придбання товарів, робіт, послуг у неплатників ПДВ за відповідні податкові періоди, виплати доходу за ознакою 157 не здійснювали, докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Ці контрагенти за матеріалами справи відображають придбання товару, відмінного від того, який нібито постачався ПП «Васанта» та у подальшому вже ПП «Васанта» начебто постачався на адресу позивача: придбання періодичних видань, іграшок, експлуатаційних витрат, господарських товарів, продуктів харчування, тощо. Придбання саме реалізованих на адресу позивачу товарів (запчастин) вказаними підприємствами не здійснювалось, докази протилежного відсутні.

Крім того, за умовами договорів з ПП «Васанта», доставка товарів здійснювалась силами та за рахунок ПП «Васанта», який вказаний у товарно-транспортних накладних перевізником.

Як установлено в ході перевірки та не спростовано позивачем, чисельність працівників вказаного контрагента позивача - 1 особа ( ОСОБА_1 ), основні фонди у тому числі й транспортні засоби, відсутні; відповідно до аналізу баз даних АІС ДПС не встановлено придбання транспортних послуг чи оренди Т/З; виплати фізичним особам по коду 157 ПП «Васанта» за даними даних 1ДФ відсутні; вказані у товарно-транспортних накладних водії - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які нібито перевозили зазначені товари, - відсутні у 1ДФ.

Згідно з інформацією, відображеною в Акті від 15.08.2018 №1919/15-32-14-15/37476659 проведення зустрічної звірки ПП «Васанта» щодо підтвердження господарських правовідносин з ДП «МТП «Южний» неможливе, місцезнаходження ПП «Васанта» та його посадових осіб за податковою адресою м. Одеса, вул.Марсельська,24, кв. (офіс) 81 не встановлено, що враховується судом у сукупності із викладеними вище міркуваннями в контексті недоведеності реального характеру господарських операцій з ПП «Васанта».

По взаємовідносинам з ТОВ «Метпроект», то як свідчать матеріали перевірки, позивач мав взаємовідносини з указаним контрагентом протягом 2018-2019 років за договорами поставки товарів від 17.05.2018 № Т/СН-77/18, від 31.07.2019 №СН- 218/19, від 06.09.2019 № Т/СН-134/19, від 17.12.2019 № Т/СН-271/19, на загальну суму 3065456 грн, в тому числі ПДВ - 510909 грн.

Відповідно до товарно-транспортних накладних перевізниками за вказаними угодами з ТОВ «Метпроект» були безпосередньо саме ТОВ «Метпроект» та ТОВ «Укрбілхім».

Разом із тим, з матеріалів перевірки вбачається, що у ТОВ «Метпроект» відсутні основні фонди, вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля, не встановлено придбання транспортних послуг та оренди транспортних засобів. Також, указане підприємство не є імпортером товарів, які нібито постачались на адресу ДП «МТП «Южний».

Згідно зі Звітами про результати проведення процедури закупівлі, ТОВ «Метпроект» зареєстроване за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул.Березинська, 80, оф.405, проте за інформацією, що наявна в товарно-транспортних накладних, товар перевозився з м.Одеси до м. Южний.

Щодо перевізника ТОВ «Укрбілхім» - основні фонди за даними контролюючого органу у цього підприємства відсутні, чисельність працюючих 1 особа. Водій ОСОБА_4 , указаний у товарно-транспортних накладних, наданих на підтвердження перевезення товару на адресу позивача, відсутній у звітності ф.-1ДФ цієї юридичної особи.

Згідно з аналізом баз даних АІС Податковий блок не встановлено придбання ТОВ «Укрбілхім» транспортних послуг та/або оренди транспортних засобів цим підприємством.

При дослідженні проходження товарів по ланцюгу від продавця ТОВ «Метпроект» до покупця ДП «МТП «Южний» відповідачем було встановлено, що товар «запчастини» відповідно до ЄРПН, було придбано у ТОВ «ЕКСІ-ТОРГ», ТОВ «РЕАЛ ІМПУЛЬС», ТОВ «ОСТТОРГ СОЛЮШН», ТОВ «МАКСІТРЕЙД СОЛЮШН», ТОВ «ПРАЙДС», які своєю чергою також не є імпортерами реалізованого товару, не здійснювали декларування операцій з придбання такого товару, робіт, послуг у неплатників ПДВ за відповідні податкові періоди, відображають у своїй податковій звітності придбання іншого товару, аніж той, що нібито було реалізовано на адресу ДП «МТП «Южний», виплати доходу за ознакою 157 не здійснювались, не звітують до контролюючого органу, свідоцтва платників ПДВ анульовані у 2020, 2021 роках, наявні рішення про відповідність зазначених платників податків критеріям ризиковості платника податку.

Виходячи з викладеного, матеріали справи не містять доказів на спростування висновку органу ДПС про відсутність реального характеру вказаних господарських операцій, адже, неможливо відстежити ані джерело походження товару від першого набувача по ланцюгу постачання до ДП МТП «Южний», ані фактичні зміни у структурі активів позивача, що кореспондуються з їх документальним оформленням.

Тому наявні у матеріалах справи первинні документи, навіть за умови наявності у них необхідних реквізитів, не спроможні слугувати обліковими документами для цілей бухгалтерського та податкового обліку.

За відсутності фактичного руху товару від постачальників, первинні документи контрагентів, які не мали можливості фактично здійснювати господарські операції у зв`язку з відсутністю джерела походження заявленого товару, необхідних умов для досягнення результатів відповідної діяльності, а саме: управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів не можуть вважатися звітними документами, які посвідчують факт продажу товарів, робіт чи послуг позивачу.

Недоведеність фактичного руху товару позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. Для податкового обліку значення має саме факт поставки тим постачальником, який вказаний в первинних документах, наданих платником податків на підтвердження задекларованих сум податкового кредиту та витрат, що є сталою позицією Верховного Суду, актуальною на даний час.

Суд ураховує, що перерахування грошових коштів здійснюється на підставі платіжного доручення з недостовірними даними (призначення платежу за товари, які фактично не отримано від певного контрагента) та відсутня можливість достовірно ідентифікувати реальне призначення платежу по вказаній операції.

Вивчивши та дослідивши наявні у матеріалах справи докази на підтвердження формування податкового кредиту за рахунок сум податку на додану вартість, сплаченого у ціні отриманих від ТОВ «Метпроект» та ПП «Васанта» у спірному періоді товарів, робіт/послуг, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що висновки Акту про недоведеність реальності господарських операцій позивача з указаними вище контрагентами є обґрунтованими.

Позивач неправомірно сформував податковий кредит, оскільки фактично мало місце декларування отримання товару, джерело походження якого не встановлено по ланцюгу постачання.

В частині господарських операцій позивача з ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» проведеною перевіркою встановлено, що за період з жовтня 2017 року по грудень 2017 року ДП «МТП «Южний» мало взаємовідносини зі указаним контрагентом щодо виготовлення проектної документації на комплексну систему відеоспостереження з відео аналітикою на загальну суму 4489000 грн, в т.ч. ПДВ - 748166 грн, а також щодо надання пусконалагоджувальних послуг з монтажу та налаштування СКД на загальну суму 10867240,02 грн, в т.ч. ПДВ - 1811206,67 грн.

Відповідно до Договору від 21.09.2017 №УП-188/17 (із додатковою угодою), роботи виконуються із завданням на проектування, що є Додатком №2 до Договору та його невід`ємною частиною, державними будівельними нормами, правилами на проектно-вишукувальні роботи, вихідними даними, наданими замовником, а результатом робіт є проектна документація.

Згідно з робочим проектом виконання робіт з проектування комплексної системи відеоспостереження з відео аналітикою виконувались ОСОБА_5 - головний інженер проекту від виконавця робіт (Кваліфікаційний Сертифікат серія АР №000540 від 30.05.2012 та свідоцтво №00097 інженерна-проектувальника).

Разом із тим, відповідно до звіту податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою №1ДФ ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ», ОСОБА_5 не є його працівником, дохід по ознаці 157 як нарахований/отриманий від здійснення підприємницької діяльності, не виплачувався.

Позивачем для доведення реальності операцій із ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ», на запит контролюючого органу, здійснений в ході проведення перевірки, не було надано відповідних документів: журнал перепусток на територію ДП «МТП «Южний» працівників ТОВ або залучених субпідрядників, журнали по вступному інструктажу з техніки безпеки та інструктажу на службовому місці по безпечним методам роботи з відмітками проходження навчання відповідними працівниками, документи, що надають право (дозволи) та підтверджують кваліфікацію працівників на виконання проектних та пусконалагоджувальних робіт з монтажу та налаштування серверного та комунікаційного обладнання.

Як свідчать дані перевірки, у ході її проведення податковим органом було проведено аналіз з використанням даних інформаційних систем ДПС України «Податковий блок», «Архів електронної звітності» станом на дату складання акту перевірки та встановлено, що за період з 01.10.2017 по 31.12.2017, по ланцюгу постачання, ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» проектні послуги придбало у наступних контрагентів: ТОВ «БК УКРБУД», ТОВ «ТАУРЕН ПРО», ТОВ «НЬЮКАСЛ ЛТД», ТОВ «САНДЕРЛЕНД ПЛЮС», ТОВ «ФОЛІНТ», ТОВ «ФАЙВЕЛ КО МП АНІ», номенклатура придбання - проектування комплексної системи відеоспостереження з відео аналітикою на об`єкті ДП «МТП «Южний», а також у TOB «ВІС ГРАНДІС», який в свою чергу придбавав послуги у ФОП ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1 ), номенклатура придбання - розробка проектної документації комплексної системи відеоспостереження з відео аналітикою на об`єкті ДП «МТП «ЮЖНИЙ» за адресою: Одеська обл., м. Южне, вул. Берегова, 13.

Указані суб`єкти господарювання на даний час не звітують до контролюючого органу, остання податкова звітність з ПДВ подавалась у 2018-2019 рр., основні засоби відсутні, відомості про об`єкти оподаткування згідно форми 20-ОПП, податкові декларації з податку на прибуток та звіти про нарахування єдиного внеску тощо не подають.

Згідно з даними акту перевірки, основним видом діяльності указаних вище товариств є неспеціалізована оптова торгівля.

При цьому, ТОВ «БК УКРБУД», ТОВ «ТАУРЕН ПРО», ТОВ «НЬЮКАСЛ ЛТД», ТОВ «САНДЕРЛЕНД ПЛЮС», ТОВ «ФОЛІНТ», ТОВ «ФАЙВЕЛ КОМПАНІ» є фігурантами кримінальних проваджень у наступних справах: №757/36001/18-к, №757/41623/18-к, №757/35996/18-к, 757/32981/18-к, 757/29213/18-к.

Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001489 від 18.06.2018 за фактами вчинення за посередньою змовою групою осіб фіктивного підприємництва, вчинення за попередньою змовою групою осіб фінансових операцій з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння злочинним шляхом легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом, умисного ухилення від сплати податків, підроблення групою осіб документів по створенню (придбанню) ряду суб`єктів підприємницької діяльності (юридичних осіб), незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, з метою прикриття незаконної діяльності, за ознаками злочинів передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 263 ч. З ст. 212, ч. 2 ст. 205, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена на даний час слідством група осіб діючи за попередньою змовою на території м. Києва з метою прикриття незаконної діяльності щодо вчинення фіктивних фінансово - господарських операцій, переведення безготівкових коштів у готівку, штучного завищення податкового кредиту для СГД реального сектору економіки, створили (придбали) корпоративні права ряду конвертаційно-транзитних СГД до складу яких входять вищезазначені підприємства.

Відповідно до отриманих відомостей, указані підприємства створені з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягає в штучному (незаконному) формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість підприємствам реального сектору економіки.

Зазначена злочинна схема забезпечує незаконне виведення безготівкових коштів підприємств реального сектору економіки у тіньовий неконтрольований державою обіг, минаючи при цьому систему оподаткування, органи Державного контролю та фінансового моніторингу, що призводить до ненадходження податків до бюджету Держави коштів в особливо великих розмірах.

Ураховуючи вищевикладене, суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку про правомірність та обґрунтованість висновку відповідача про фіктивність задокументованих операцій з ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» щодо виготовлення проектної документації на загальну суму 4489000,00 грн, в т.ч. ПДВ - 748166,00 грн, не підтвердження фактичного надання послуг з виготовлення проектної документації на комплексну систему відеоспостереження контрагентом ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» на адресу ДП «МТП «ЮЖНИЙ», що призвело до завищення податкового кредиту відповідного звітного періоду на вказану суму.

Щодо пусконалагоджувальних послуг з монтажу та налаштування СКД, з монтажу та налаштування відеокамер в адміністративних будівлях та на території порту, з монтажу та налаштування диспетчерської, з монтажу та налаштування серверного та комунікаційного обладнання, джерела безперебійного живлення, супутня послуга з впровадження АПК за договорами позивача з ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» №Т/СН-191/18 від 16.10.2018, №Т/СН-259/18 від 19.12.2018, суд враховує таке.

З матеріалів справи убачається, що у листопаді 2018 року разова перепустка була оформлена на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як на працівників ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ»; у грудні 2018 року разова перепустка була оформлена на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як на працівників ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ»; у березні 2019 року разова перепустка була оформлена на ОСОБА_13 , як на працівника ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ»; у квітні 2019 року разова перепустка була оформлена на ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , як на працівників ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ».

ДП «МТП «Южний» не надано журнали реєстрації інструктажів з питань пожежної безпеки та журнали реєстрації з питань охорони праці за 2018 рік та за період з березня по квітень 2019 року, що було обов`язковим для допуску цих осіб для роботи на території позивача.

Відповідно до звіту податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за Формою № 1 ДФ ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ», ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 не є працівниками ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ», цим особам не виплачувався дохід за ознакою « 157», як нарахований/отриманий вид здійснення підприємницької діяльності.

Згідно з ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», акт за примірною формою КБ-2в та довідка за примірною формою КБ-3 є кошторисом, який визначає вартість виконаних будівельних робіт за період, встановлений у договорі, при цьому під будівельними роботами мають на увазі будівельні, монтажні, ремонтно-будівельні, реставрацій но-відновлювальні та пусконалагоджувальні роботи.

Позивачем під час розгляду справи, у тому числі при новому розгляді, не надано примірні форми первинних облікових документів, затверджених вищенаведеним стандартом, а саме: примірні форми № КБ-2в і № КБ-3.

За наданими ДП «МТП «Южний» актами виконаних робіт неможливо встановити остаточний перелік виконаних робіт, неможливо встановити, якими працівниками безпосередньо виконувались роботи, якими є витрати робочого часу, тощо.

Як убачається з матеріалів справи, ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» () фігурує у кримінальному провадженні №0001455 від 12.02.2019 (справа №757/34086/20-к), за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 191. ч. 1 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до якого Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження №0001455 від 12.02.2019 за фактом заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах посадовими особами ТОВ «Новітнє обладнання» під час поставки комп`ютерного обладнання та програмного забезпечення в державні установи за безпідставно завищеними цінами.

Суди попередніх інстанції правильно зазначили, що дійсно наявність кримінальних проваджень не є безумовною підставою для невизнання правомірності формування податкового кредиту, у разі якщо такі були складені по реально здійсненим та фактично виконаним господарським операціям.

Разом із тим, судами під час нового розгляду справи встановлено, що фахівцями сектору запобігання фінансовим операціям пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП було проведено аналітичне дослідження щодо взаємовідносин ДП «МТП «Южний» () з ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» () за період з 01.04.2017 по 31.12.2020 та складено Висновок аналітичного дослідження № 8/34-00-08/04704790 від 30.07.2021.

ПМУ ДПС по роботі з ВПП було направлено Висновок до Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом ДПС України №1087/8/34-00-08 від 21.12.2021.

Згідно з листом Офісу Генерального прокурора №08/1-86 вих 22 від 17.01.2022 Висновок був направлений для розгляду та прийняття рішення до Одеської обласної прокуратури.

Південним МУ ДПС по роботі з ВПП був направлений лист до Одеської обласної прокуратури №589/5/34-00-08 від 02.11.2022 щодо надання інформації про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з листом Одеської обласної прокуратури від 29.11.2022 № 1675/5/34-00-01 Висновок скеровано 02.02.2022 за №09/2/1-250 до СУ ГУ НП в Одеській області для опрацювання та долучення до матеріалів кримінального провадження №0000460 від 28.04.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 191 КК України.

Така інформація ураховується судом в контексті судження про недоведеність реального руху активів та змін у них стосовно ДП «МТП «Південний».

Господарські операції ДП «МТП «Южний» та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій за первинними документами, наявністю необхідних трудових ресурсів, відтворювані операції з купівлі товарів/робіт видаються формально задокументованими, які фактично не призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства та його контрагентів за періоди здійснення відповідних господарських операцій, а відтак призводять до штучного формування податкового кредиту підприємством позивача.

Отже, з огляду на відсутність встановленого джерела походження товарів/послуг (відсутність придбання та неможливості виготовлення Товару безпосереднім постачальником), непідтвердження місця поставки товару, доведення обставини перевезення від Постачальника до Покупця, можна дійти висновку про неможливість реального здійснення господарських операцій між ДП «МТП «Южний» та контрагентами постачальниками: ТОВ «Метпроект», ПП «Васанта» та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ».

Як наслідок, укладені з цими контрагентами договори суди обґрунтовано оцінили як такі, що не опосередковуються реальним виконанням операцій, які становлять їх предмет.

Таким чином, ДП «МТП «Южний» здійснено безпідставне документальне оформлення господарських операцій з придбання товару/послуг і складено «первинні документи» усупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704.

Таким чином, податковим повідомленням-рішенням №1, яким ДП «МТП «Южний» збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3686566,00 грн, з яких податкове зобов`язання - 2949253,00 грн, штрафна (фінансова) санкція - 737313,00 грн, прийнято відповідачем правомірно.

В частині податкового повідомлення-рішення №1 від 02.09.2021, суди при вирішенні спору виходили з такого.

Позивачем протягом перевіряємого періоду у бухгалтерському обліку відображено придбання наступних товарів:

1) запчастин у лютому та серпні 2018 року в ПП «Васанта» на суму 1678234,92 грн (ПДВ 279705, грн);

2) запчастин протягом періоду лютий 2018 року - січень 2020 року у ТОВ «Метпроект» на загальну суму 3065456 грн (ПДВ 510909 грн);

3) послуг протягом жовтня-грудня 2017 року та березня-травня 2020 року у ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» на загальну суму 10867240 грн (ПДВ 2559373 грн).

Відповідно до пункту 6 П(С)БО 16 витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

У розумінні норм законодавства активи це ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, призведе до отримання економічних вигод у майбутньому (пункт 3 П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності»).

За змістом пункту 5 П(С)БО 10 «Дебіторська заборгованість» дебіторська заборгованість визнається активом, якщо існує ймовірність отримання підприємством майбутніх економічних вигод та може бути достовірно визначена її сума.

Перерахування платником податків коштів за фіктивною господарською операцією не зменшує активів платника податків (зменшення власного капіталу підприємства), що виключає можливість їх кваліфікації як витрат.

З урахуванням встановленого, відображення платником податків в даних бухгалтерського обліку первинних документів, складених за відсутністю в дійсності господарських операцій (які не опосередковувалися будь-яким рухом активів, є порушенням:

пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за №85/4306;

для запасів - пункту 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 №246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999 за №751/4044;

пункту 6 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248.

Господарські операції з ТОВ «Метпроект», ПП «Васанта» та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» не підтверджуються стосовно реальності їх здійснення, відсутнє джерело походження товарів/послуг, транспортні та основні фонди для можливості виконання умов укладених договорів з позивачем, незначна чисельність працюючих, що свідчить про неможливість фактично реалізувати ТМЦ, неможливість фактично самостійно надавати відповідні послуги, здійснювати роботи.

Тобто метою документального оформлення господарських операцій ДП «МТП «Южний» з ТОВ «Метпроект», ПП «Васанта» та ТОВ «НОВІТНЄ ОБЛАДНАННЯ» було створення підстав для подальшого відображення у податковій звітності, формування невірних даних щодо витрат для цілей оподаткування податковим на прибуток, що мало наслідком його заниження.

Щодо розміру штрафних санкцій, то їх розрахунок наданий відповідачем до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень (т.6, а.с.103) окремо по ПДВ та податку на прибуток. Зауважень щодо правильності їх розміру позивач не висловив, при їх дослідженні суди не виявили невідповідності сум штрафних санкцій вимогам податкового законодавства, відтак, даний розрахунок є належний, допустимий та достовірний доказ правомірності податкових повідомлень-рішень в цій частині.

Надані позивачем в ході податкової перевірки документи не підтверджують фактичного проведення господарських операцій з вищезазначеними контрагентами, оскільки вони не підтверджують і не розкривають суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) й ділову мету, а тому податковою перевіркою правомірно встановлено, що задокументовані господарські операції з вищезазначеними контрагентами позбавлені ділової мети та не можуть вважатися здійсненими в рамках господарської діяльності позивача.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондується з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною у кожній господарській операції. Лише у такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Тобто, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

Відповідно до положень п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

Разом з тим, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитись збитковою, і це є одним з варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.

Однак, з визначеного у ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню у податковому обліку.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому економічний ефект не повинен полягати виключно у зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості. При цьому, варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Відтак, позбавлена розумної економічної причини операція, що збільшила витрати платника податку за наявності об`єктивної можливості до їх скорочення.

Тобто для врахування витрат на послуги у податковому обліку необхідне доведення безпосереднього зв`язку таких витрат з господарською діяльності платника податків та належне документальне підтвердження проведення таких операцій. Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення таких операцій (надання послуг), враховуючи специфіку таких послуг та договорів, що їх регламентують, платник податків повинен мати відповідні належно оформлені первинні документи, зокрема і ті, які посвідчують мету, об`єктивну необхідність, економічну доцільність отримання відповідних послуг, а також можливість проведення таких операцій контрагентами (виконавцями послуг) з урахуванням необхідного часу, місця, матеріальних ресурсів необхідних для надання таких послуг.

Так, платник, який претендує на підтвердження обґрунтованості заявленої ним податкової вигоди первинними документами, повинен пересвідчитися у достовірності наведених у цих документах відомостей, в інакшому випадку такий платник несе ризик у сфері податкових правовідносин.

Верховний Суд у постановах від 24.01.2018 у справі № 2а-19379/11/2670, від 19.11.2019 у справі № 826/487/16 неодноразово звертав увагу, що надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом. Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність первинних документів обліку.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій; документального підтвердження реального здійснення господарських операцій сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності; наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної; наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції. Водночас норми податкового законодавства у взаємозв`язку з приписами законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування податкових вигод, зокрема, це: не пов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів. Тому, з метою встановлення факту здійснення господарської операції, правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість, суди попередніх інстанцій повинні були встановити зміст господарських операцій, договірні умови, фактичний порядок надання робіт (послуг), обсяги і зміст, мету придбання, належним чином дослідити первинні бухгалтерські документи, складені щодо господарських операцій, з`ясувати, чи розкривають первинні документи зміст операцій, та оцінити такі докази кожний окремо та у їх сукупності, а також у сукупності з іншими доказами у справі.

На підставі вищевикладеного, прийняті податкові повідомлення-рішення від 02.09.2021 №1 та №1 є законними та скасуванню не підлягають.

Обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, позивач посилається на обставини неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у ряді постанов.

Відповідно до правового висновку, висловленого у пункті 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц: висновки суду, у тому числі касаційної інстанції, формуються виходячи із конкретних обставин справи. Тобто, на відміну від повноважень законодавчої гілки влади, до повноважень суду не належить формулювання абстрактних правил поведінки для життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права. При цьому під судовим рішенням в подібних правовідносинах розуміються такі рішення, у яких є аналогічними предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, і відповідно, має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Однак, позивач посилається на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування у цій справі норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Аналіз висновків в наведених скаржником постановах суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення.

Таким чином, судові рішення, на які посилається позивач, ухвалені за інших фактичних обставин справи, установлених судами, тому посилання на те, що рішення судів попередніх інстанцій ухвалені без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, - є безпідставним.

Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» слід залишити без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 420/17165/21 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Суддя-доповідач: І. В. Дашутін

Судді: О.О. Шишов

М.М. Яковенко