Справа № 580/9813/23
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у становленні строку для подання звіту

30 липня 2024 року справа № 580/9813/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду із заявою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 в адміністративній справі № 580/9813/23 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Заява мотивована тим, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі № 580/9813/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (надалі ГУ ПФУ, відповідач) щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви від 14.09.2023 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років; зобов`язано ГУ ПФУ повторно розглянути заяву від 14.09.2023 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні.

В мотивувальній частині вказаного рішення зазначено, зокрема, наступне: Таким чином, враховуючи наявність у позивача до 18.02.2022 вислуги років 24 роки 3 місяці та 26 днів, а з 19.02.2022 323 дні або більше 10 місяців, то, на переконання суду, вислуга років позивача станом на 28.04.2023 становить більше 25 років, а тому позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років. Зазначене рішення відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалось і набрало законної сили 25.12.2023.

З метою реалізації вказаного права позивач звертався до відповідача із заявами 20.01.2024 і повторно 12.05.2024 з наголошенням на необхідності виконати законне рішення суду та повідомити мені про результати. У відповідь на заяви відповідач листом від 04.06.2024 № 7831-6995/Ш-03/8-2300/24 із доданою до нього копією рішення від 20.02.2024 повідомив про відмову в призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за вислугу років з обґрунтуванням, що ГУ ПФУ не вбачає необхідності врахувати висновки в законному рішенні Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі № 580/9813/23.

Позивач вказав, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі.

Зважаючи на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України не визначено обов`язковість розгляду питання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду клопотання позивача у письмовому провадженні.

Під час вирішення поданої заяви по суті суд зазначає таке.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена статті 129 Конституції України та частини 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до частини 2 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Завершальною стадію судового провадження являється виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Відтак, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Рішенням від 24.11.2023 у справі № 580/9813/23, яке набрало законної сили 26.12.2023, Черкаський окружний адміністративний суд адміністративний позов задовольнив частково:

- визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 14.09.2023 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.09.2023 про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні;

- у задоволенні іншої частини вимог відмовив.

Суд зазначив, що листом від 13.10.2023 № 13314-13134/Ш-03/8-2300/23 відповідач повідомив позивачеві, що із 01.06.2019 позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до пункту а ст. 13 Закону № 2262-ХІІ. Згідно з наданими Управлінням Служби безпеки України в Черкаській області документами у вересні 2023 року позивачу проведено перерахунок пенсії по інвалідності. Пенсію з 29.04.2023 обчислено згідно із ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та грошовим атестатом від 29.09.2021 № 30 і довідкою про додаткові види грошового забезпечення від 02.08.2021 № 365.

Відповідач також у листі вказав, що відповідно до пункту а ст. 12 Закону № 2262-ХІІ Пенсія за вислугу років призначається, зокрема особам офіцерського складу, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років та більше. Згідно з поданням Управління Служби безпеки України в Черкаській області про перерахунок пенсії загальна вислуга років позивача становить 25 років 04 місяці 18 днів, з яких календарна вислуга 23 роки 10 місяців 09 днів, пільгова 0 рік 06 місяців 09 днів. Оскільки позивач звільнений із служби 28.04.2023 та має лише 23 роки 10 місяців 09 днів календарної вислуги, то законодавчих підстав призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років немає.

Проаналізувавши положення нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини, у рішенні суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача до 18.02.2022 вислуги років 24 роки 3 місяці та 26 днів, а з 19.02.2022 323 дні або більше 10 місяців, то, на переконання суду, вислуга років позивача станом на 28.04.2023 становить більше 25 років, а тому позивач має право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років.

При цьому обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років та прийняти рішення з урахуванням висновків суду, викладених в цьому рішенні та зазначив, що позивач звернувся до Головного управління із заявою про призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років, однак відповідач не прийняв жодного рішення, передбаченого статтею 49 Закону № 2262-ХІІ, а лише надіслав на адресу позивача лист від 13.10.2023, який має інформаційний характер.

Суд врахував, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 КАС України.

Відповідно до частин 1, 2 згаданої норми КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З аналізу зазначених норм законодавства можна зробити висновок, що стаття 382 КАС України надає право суду, який ухвалив відповідне судове рішення, з метою забезпечення його належного виконання, застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання такого судового рішення у строк, встановлений судом.

Для застосування наведених процесуальних заходів повинні існувати відповідні правові підстави. Зокрема, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання судового рішення у порядку статті 382 КАС України може слугувати наявність у суду об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю судове рішення залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

До заяви про встановлення судового контролю позивач додав копію рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20 лютого 2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

У вказаному рішенні відповідач зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі № 580/9813/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком.

Статтею 2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (далі Закон № 2262-XII) передбачено, що військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом, пенсії призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Відповідно до пункту а ст. 12 Закону № 2262-XII пенсія за вислугу років призначається, зокрема особам офіцерського складу, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років та більше.

Відповідно до ст. 23 Закону № 2262-ХІІ в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт а статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт а статті 12).

Оскільки ОСОБА_1 має календарної вислуги лише 23 роки 10 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні 0 років 06 місяців 09 днів, законодавчих підстав для призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за вислугу років немає.

Проаналізувавши рішення від 20 лютого 2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 суд звертає на те, що відповідач знову вказує на наявність у позивача календарної вислуги лише 23 роки 10 місяців 09 днів, у пільговому обчисленні 0 років 06 місяців 09 днів та відсутність у зв`язку з цим законодавчих підстав для призначення пенсії по інвалідності.

Аналогічне обґрунтування відмови у призначенні пенсії відповідач зазначав у листі від 13.10.2023 № 13314-13134/Ш-03/8-2300/23, яке суд визнав необґрунтованим.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 у справі № 580/9813/23, яке набрало законної сили 26.12.2023, відповідач виконав частково, а саме: прийняв рішення за результатами розгляду заяви, тоді як висновків суду, які викладені в цьому рішенні, відповідач не врахував.

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на ще одну обставину, яка має бути врахована під час розгляду заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Так, у ч. 4 ст. 372 КАС України встановлено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Отже, у разі невиконання судового рішення позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України Про виконавче провадження.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України Про виконавче провадження).

За положеннями статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З аналізу зазначених норм законодавства суд доходить висновку, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Тобто, для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Суд встановив, що доказів вчинення заходів примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України Про виконавче провадження позивач до заяви не додав, а тому об`єктивні підстави, які підтверджені належними та допустимими доказами, задля застосування судом права встановити судовий контроль відсутні.

При цьому суд зауважує, що відповідно до ч. 8 ст. 382 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 248, 256, 382, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 580/9813/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала в повному обсязі складена та підписана 30.07.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК