Справа № 260/8694/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/8694/23 пров. № А/857/9079/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 260/8694/23 (головуючий суддя Ващилін Р. О., м. Ужгород, повний текст судового рішення складено 13.03.2024) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 20.09.2022 №0-0704 та від 28.04.2023 №0-0704 ГУ ДПС в Закарпатській області.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано про протиправністю прийнятих контролюючим органом податкових повідомленнях-рішеннях з огляду на те, що нерухоме майно, на яке було нараховане податкове зобов`язання, знаходиться у напівзруйнованому стані та не використовується позивачем взагалі. Про вказані обставини контролюючий орган був належним чином повідомлений, однак таке не було ним враховано при прийнятті оскаржених рішень. Питання неналежного визначення розміру податкового зобов`язання на вказаний об`єкт нерухомого майна за попередній податковий період вже було предметом розгляду в судових органах, за результатами чого прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення були скасовані в судовому порядку.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 20.09.2022 №0-0704 та від 28.04.2023 №0-0704 ГУ ДПС в Закарпатській області. Стягнуто з бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 1261 грн. судових витрат.

Приймаючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно акту обстеження будівлі від 26.12.2019 №91 та технічного паспорту на будівлю, частина будівлі зруйнована і не підлягає використанню.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що на підставі ст. 266 Податкового кодексу України контролюючим органом було нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на об`єкт нерухомого майно, що перебуває у власності позивача, а саме: будівлю хлібозаводу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідні податкові повідомлення-рішення були надіслані на податкову адресу позивача, однак повернулися до контролюючого органу без вручення з відміткою органу поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Апелянт вважає безпідставними посилання позивача на те, що площа будівлі хлібозаводу, яка придатна до експлуатації, складає 521,4 кв.м., та має бути базою оподаткування, оскільки такі доводи не підтверджені належними доказами. Окрім того, відхиляє посилання позивача на аварійний стан будівлі, оскільки Податковий кодекс України не містить норм щодо припинення виконання податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно за об`єкти, що перебувають у власності суб`єкта господарювання, однак тимчасово не використовуються у зв`язку з реконструкцією або простоєм. В свою чергу позивач у встановленому законодавством порядку право власності на такий об`єкт нерухомості не припинив.

Позивачем надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 20 вересня 2022 року Головне управління ДПС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення-рішення №0-0704, яким на підставі пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України нарахувало ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2021 рік в сумі 60528 грн.

Таке податкове повідомлення-рішення було скероване на адресу позивача засобами поштового зв`язку, однак повернулося до контролюючого органу без вручення.

28 квітня 2023 року ГУ ДПС у Закарпатській області прийняло податкове повідомлення-рішення №0-0704, яким на підставі пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України нарахувало ОСОБА_1 податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік в сумі 65572 грн.

Вказані податкові зобов`язання були нараховані за об`єкт нежитлової нерухомості будівлю хлібозаводу, загальною площею 2017,6 кв.м., що перебуває у власності ОСОБА_1 та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з правомірністю таких податкових повідомлень-рішень, ОСОБА_1 оскаржила їх в адміністративному порядку. Так, у поданих скаргах позивач повідомила, що будівля хлібозаводу, на яку було нараховано податкове зобов`язання, знаходиться у напівзруйнованому стані та не придатна до експлуатації, що свідчить про необхідність проведення перерахунку нарахованої суми податкових зобов`язань з врахуванням реальної загальної площі об`єкту.

Однак за результатами розгляду отриманих від платника податків скарг рішеннями Державної податкової служби України №26587/6/99-00-06-01-03-06 від 11.09.2023 та №26589/6/99-00-06-01-03-06 від 11.09.2023 оскаржені податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 265.1 ст. 265 ПК України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою частиною податку на майно.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Відповідно до абз. «є» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України на час виникнення спірних правовідносин не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, віднесені до групи «Будівлі промислові та склади» (код 125) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Встановлено, що у власності ОСОБА_1 перебуває об`єкт нерухомого майна будівля хлібозаводу загальною площею 2017,6 м2., розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 за кодом 125 «Будівлі промислові та склади» даний клас включає в себе «Будівлі підприємств харчової промисловості» (код 1251.5).

Згідно ч.1 цього ж класифікатора, будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

Оскільки будівля хлібозаводу є будівлею для виробництва хліба, відповідно вона є будівлею харчової промисловості, яка входить до класу за кодом 125 «Будівлі промислові та склади».

Однак, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що позивачем не було підтверджено використання спірної будівлі у господарській діяльності в період, охоплений податковими повідомленнями-рішеннями, що оскаржуються в межах даної судової справи.

Сама по собі наявність спеціального статусу будівлі промисловості не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

З Акту обстеження будівлі бувшого хлібозаводу №91 від 26 грудня 2019 року вбачається, що будівля хлібозаводу знаходиться в аварійному стані, не придатна до експлуатації та являється небезпечною для оточуючих. Для подальшої експлуатації необхідна повна заміна даху та перекриття, а також капітальний ремонт цілої будівлі або демонтаж 1/2 частини будівлі.

Відповідно до технічного паспорту на виробничу будівлю №6045 від 05.12.2019 площа будівлі, яка є придатною до експлуатації, становить 521,4 м2.

Спірні податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2021 та 2022 роки розраховані контролюючим органом з площі 2017,60 м2.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Підпункт 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України встановлює, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Згідно пп. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Оскільки площа спірного об`єкта нерухомості хлібозаводу складає саме 2017,60 м2, апеляційний суд вважає, що сума податкового зобов`язання в даному випадку розрахована контролюючим органом вірно.

Дійсно, позивачем надано акт обстеження будівлі від 26.12.2019 №91 та технічний паспорт на будівлю, де зазначено площу нерухомого майна, на якій може здійснюватись господарська діяльність позивачем та ту частину, яка зруйнована і не підлягає використанню, однак акт обстеження та технічний паспорт будівлі не є правовстановлюючими документами. Вони лише містять основні характеристики об`єкта та його складові.

Податковий кодекс України не містить норм щодо припинення виконання податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно за об`єкти, що перебувають у власності суб`єкта господарювання, однак тимчасово не використовуються у зв`язку з реконструкцією або простоєм. В свою чергу позивач у встановленому законодавством порядку право власності на такий об`єкт нерухомості не припинив.

Виходячи з наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області задовольнити, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі № 260/8694/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук