Справа № 280/6519/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2024 року м.Дніпросправа № 280/6519/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Білак С.В., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі № 280/6519/23 (суддя Сацький Р.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати вимогу від 20 липня 2023 року № Ф - 34098 - 49 Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі відповідач) про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 28 730,54 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що оскаржена вимога містить неточності розрахунків, в наслідок чого позивачу пред`явлено до виплати завищену суму боргу з єдиного соціального внеску.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року адміністративний позов задоволено. Так, суд:

- визнав протиправною та скасував вимогу Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 28 730,54 гривні від 20 липня 2023 року № Ф - 34098 - 49 на ім`я ОСОБА_1 ;

- зобов`язав Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняти нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) щодо ОСОБА_1 , з урахування висновків суду, викладених у мотивувальній частині.

Із рішенням суду першої інстанції не погодилось Головне управління ДПС у Запорізькій області, була подана апеляційна скарга. У скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що станом на 30.06.2023 за даними інтегрованих карток ІТС Податковий блок за ФОП ОСОБА_1 обліковується борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 28730,54 грн. Позивач не відноситься до осіб, які на підставі Закону № 2464 звільняються від сплати єдиного внеску. Отже, відсутні жодні правові підстави для звільнення позивача від сплати єдиного внеску, а отже відсутні й підстави для визнання протиправною та скасування оскарженої вимоги про сплати боргу (недоїмки). Дії відповідача законні та правомірні.

Позивач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань (надалі - ЄДР), ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа - підприємць з 10.02.2011, про що в ЄДР внесено запис номер: 0063114. Дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування 01.01.2012. Копія витягу міститься в матеріалах справи.

Відповідно до даних картки особового рахунку платника податків ОСОБА_1 станом на 09.02.2018 у нього обліковувалась переплата у сумі 45,20 грн.

За 2017 рік 09.02.2018 автоматично нараховано єдиного внеску в інтегрованій картці платника податків в сумі 8 448,00 грн та 8 448,00 грн донараховано платником самостійно відповідно до Звіту суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2017 рік реєстраційний № від 08.02.2018.

За 4 квартал 2017 року нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 09.02.2018 - 16 896,00 грн. Сплачено єдиного внеску у 2017 році на загальну суму 7 340,00 грн.

За 1 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.04.2018 - 2 457,18 грн.

За 2 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.07.2018 - 2 457,18 грн.

За 3 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.10.2018 - 2 457,18 грн.

За 4 квартал 2018 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 21.01.2019 - 2 457,18 грн.

Сплачено платником єдиного внеску у 2018 році на загальну суму 9 450,00 грн.

За І квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.04.2019 - 2 754,18 грн.

За 2 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.07.2019 - 2 754,18 грн.

За 3 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.10.2019 - 2 754,18 грн.

За 4 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 20.01.2020 - 2 754,18 грн.

Сплачено платником єдиний внесок у 2019 році на загальну суму 7 220,00 грн.

За 1 квартал 2020 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 21.04. 2020 року - 2 078,12 грн.

За 2 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 20.07.2020 - 1 039,06 грн.

За 3 квартал 2019 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.10. 2020 - 3 178,12 грн.

За 4 квартал 2021 року автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці по строку 19.01.2021 - 2 200,00 грн та 1 100 грн донараховано платником самостійно відповідно до Звіту суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2020 рік реєстраційний № 6902 від 09.02.2021.

Сплачено єдиного внеску у 2020 році на загальну суму 5 925,00 грн.

Згідно даних ІТС Податковий борг в інтегрованій картці платника єдиного внеску по ОСОБА_1 в ІКП відкореговано подвійні нарахування шляхом зменшення єдиного внеску у розмірі 8 448, 00 грн по строку 09.02.2018 за 2017 рік за кодом бюджетної кваліфікації 71040000 згідно доповідної № 223 від 02.08.2021.

Нарахування в ІКП єдиного внеску фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 проведені згідно поданих звітів за 2021 рік Додатку 1 Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № 5628 від 09.02.2022 на загальну суму 15 950 грн, та за 2022 рік Додаток 1 Відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску до податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця № 44482 09.02.2023 на загальну суму 2 860 грн.

Станом на 30.06.2023 за даними інтегрованих карток ІТС Податковий блок у ФОП ОСОБА_1 (РНОКППО НОМЕР_1 ) обліковується борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 28 730,54 грн..

Контролюючим органом 20 липня 2023 року сформовано вимогу № Ф- 34098- 49 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 28 730,54 гривні.

Позивач, не погоджуючись із сумою боргу, зазначеного у вимозі, звернувся до суду з позовом про скасування податкової вимоги.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявних підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулює Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI).

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно до приписів ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI, платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону № 2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У силу приписів норм ч.4 ст.8 Закону № 2464-VI, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Облік нарахованих і сплачених сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюється контролюючим органом в інтегрованій картці платника, що відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками.

Недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або несплачена у строки, встановлені цим законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів Державною фіскальною службою України та її територіальними органами встановлена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (надалі по тексту - Інструкція № 449).

Згідно вимог Закону № 2464-VI та Інструкції № 449, на платника покладено обов`язок щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Законом України від 06.12.2016 № 1774 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" внесено зміни до Закону № 2464-VI, що діють з 01.01.2017, зокрема щодо обов`язковості визначення бази нарахування єдиного внеску у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року.

Фізичні особи - підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування нараховують єдиний внесок на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 3 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI).

У разі, якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI).

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахункова, як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які застосовують спрощену систему оподаткування, сплачують єдиний соціальний внесок за періоди, в яких вони були платниками єдиного податку, незалежно від того, отримували вони дохід у цей період чи ні.

Частиною 5 ст. 8 Закону № 2464-VI для зазначеної категорії платників встановлена обов`язкова ставка єдиного внеску, що дорівнює 22 % бази нарахування.

Законом України Про Державний бюджет України на 2017 рік розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2017 року встановлено на рівні 3200,00 грн. Оскільки для фізичних осіб - підприємців сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску, то щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для таких осіб у 2017 році складала 704 грн. (3 200 х 22 %).

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2018 рік, розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2018 року встановлено на рівні 3723,00 грн. Отже, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для фізичних осіб -підприємців у 2018 році становила 819,06 грн. (3723 х 22 %).

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік, розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2019 року встановлено на рівні 4 173,00 грн. Отже, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для фізичних осіб -підприємців у 2019 році становила 918,06 грн. (4173 х 22 %).

Відповідно до Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік, розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2020 року встановлено на рівні 4723,00 грн. Отже, щомісячна мінімальна сума єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців у 2020 році становила 1 039,06 грн. (4723 х 22 %).

Зокрема, розділ VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464 доповнено пунктом 910, згідно з нормами якого тимчасово звільнялися від нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (дачі - єдиний внесок) особи, зазначені у пунктах 4.5 та 5-1 частини першої ст. 4 Закону № 2464, в частині сум, що підлягали нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами за періоди з 1 по 31 березня та з 1 по 30 квітня 2020 року за себе. При цьому, положення абзацу другого п.2 частини першої ст. 7 Закону № 2464 щодо таких періодів для таких осіб не застосовувалися.

Такі особи могли прийняти рішення про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску за періоди з 1 по 31 березня та з 1 по 30 квітня 2020 року в розмірах та порядку, визначених Законом № 2464. У такому разі інформація про сплачені суми зазначається у звітності про нарахування єдиного внеску за звітний період, визначений для таких осіб Законом № 2464.

Водночас Законом України від 13.05.2020 № 591-IX Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19) (далі - Закон №591), внесено зміни до пункту 9-10 розділу VIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2464, згідно з якими подовжено період звільнення від нарахування, обчислення та стати єдиного внеску осіб, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464, у частині сум, що підлягають нарахуванню, обчисленню та сплаті такими особами з 1 по 30 травня 2020 року за себе.

Як встановив суд, позивач в 2021 році звертався за захистом порушених прав до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 26 листопада 2020 року №Ф-34098-49. Дана вимога охоплювала собою борг по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 18 368,54 грн за період з 2013 по 2021 роки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2021 року у справі № 280/492/21визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдниного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 26 листопада 2020 року № Ф-34098-49 на ім`я ОСОБА_1 .. Судом було зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняти нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) щодо ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з урахування висновків суду, викладених у мотивувальній частині.

Під час розгляду адміністративної справи, судом було встановлено, що 02.08.2021 контролюючим органом було відкориговано подвійні нарахування шляхом зменшення єдиного внеску у розмірі 8448,00 грн по строку 09.02.2018 за 2017 рік за кодом бюджетної класифікації 71040000.

Отже, сума боргу з недоїмки зі сплати соціального внеску по даній вимозі повинна становити - 6620,54 грн. (15068,54 грн 8448,00 грн). При цьому, оскільки нарахування та прийняття вимоги про сплату боргу є дискреціними повноваженнями органу ДПС, то ж суд вказав, що саме орган ДПС повинен прийняти вимогу про сплату боргу з урахуванням висновків суду, які викладені у мотивувальній частині.

Вже під час вирішення даного спору між сторонами, суд першої інстанції встановив, що спірна вимога не була сформована з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні у справі № 280/492/21, тобто контролюючим органом не відкориговано суму боргу позивача зі сплати єдиного внеску після встановлених судом обставин щодо невірно здійснених обрахунків та нарахувань.

Таким чином, є вірними висновки суду першої інстанції, що оспорювана у даній справі податкова вимога №Ф-34098-49 від 20 липня 2023 року є протиправною та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд обгрунтовано зобов`язав Головне управління ДПС у Запорізькій області прийняти нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) щодо ОСОБА_1 , з урахування висновків суду, викладених у мотивувальній частині.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2024 року у справі № 280/6519/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя С.В. Білак

суддя А.А. Щербак