Справа № 120/2663/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 липня 2024 р. Справа № 120/2663/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю рішення №77 від 07.02.2024 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком.

Ухвалою від 14.03.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що під час розгляду наданих позивачем документів не взято до уваги посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 09.02.2000, оскільки на титульній сторінці посвідчення не можливо ідентифікувати печатку та визначити назву установи, яка видавала посвідчення. Крім того, печатка, якою завірено посвідчення, не відповідає даті видачі посвідчення. Також, до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно наданої уточнюючої довідки №101-17/85 від 30.01.2024, оскільки прізвище заявника, зазначене в довідці, не відповідає його паспортним даним.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відзив на позовну заяву подано не було.

З огляду на викладене, а також керуючись положеннями ч. 6 ст. 162 КАС України, на думку суду, наявні підстави для вирішення даної справи за наявними у ній матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що 31.01.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення йому пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідна заява за принципом екстериторіальної була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

07.02.20204 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області було прийнято рішення №77 про відмову в призначенні позивачу відповідного виду пенсії. Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії відповідач зазначив, що необхідним документом для призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій, окрім іншого, є посвідчення учасника бойових дій. Разом із тим, відповідачем не взято до уваги посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 09.02.2000, оскільки на титульній сторінці посвідчення не можливо ідентифікувати печатку та визначити назву установи, яка видавала посвідчення. Крім того, печатка, якою завірено посвідчення, не відповідає даті видачі посвідчення. Також, до загального страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи згідно наданої уточнюючої довідки №101-17/85 від 30.01.2024, оскільки прізвище заявника, зазначене в довідці, не відповідає його паспортним даним

Разом із тим, не погоджуючись із таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, з приводу не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи згідно наданої уточнюючої довідки №101-17/85 від 30.01.2024, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України «Про пенсійне забезпечення», мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення, відповідач відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи згідно наданої уточнюючої довідки №101-17/85 від 30.01.2024.

Як видно із довідки №101-17/85 від 30.01.2024, остання містить інформацію про період роботи позивача трактористом з 1991 року по 1995 рік.

При цьому, із трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 вбачається, що останній в період з 01.06.1991 по 02.05.1995 працював трактористом в колгоспі імені Свердлова.

Про існування будь-яких зауважень до відповідних записів у трудовій книжці відповідачем ані у оскаржуваному рішенні, ані у відзиві на позовну заяву не вказано.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, суд дійшов висновку про те, що неточності в уточнюючій довідці №101-17/85 від 30.01.2024 не можуть бути законною підставою для відмови позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до його страхового стажу.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення №77 від 07.02.2024 та наявність підстав для його скасування.

Крім того, з метою відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, як територіальний орган Пенсійного фонду України, який здійснював розгляд заяви позивача та прийняв оскаржуване рішення, зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 01.06.1991 по 02.05.1995.

Що стосується решти вимог даного позову, суд виходив із наступного.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону №1058-ІV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Згідно частини 1 статті 44 Закону №1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Подання та оформлення документів для призначення пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005р. (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 визначено перелік документів, що подають разом із заявою про призначення пенсії.

Так, відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії додаються документи, що посвідчують спеціальний статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або довідка про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, або довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637), а для осіб з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", або яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (у разі призначення пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що документом, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій є 1) посвідчення учасника бойових дій; або 2) довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення.

Як слідує із змісту оскаржуваного рішення, Головним управління Пенсійного фонду України в Харківській області під час розгляду наданих позивачем матеріалів не було взято до уваги посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 09.02.2000, оскільки на титульній сторінці посвідчення не можливо ідентифікувати печатку та визначити назву установи, яка видавала посвідчення. Крім того, печатка, якою завірено посвідчення, не відповідає даті видачі посвідчення.

Ознайомившись із долученою позивачем копіює посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 09.02.2000, судом встановлено, що дійсно на титульній сторінці посвідчення не можливо ідентифікувати печатку та визначити назву установи, яка видавала посвідчення.

Втім, дана обставина, на переконання суду, не може бути самостійною підставою для відмови у врахуванні відповідного посвідчення.

Поряд із цим, як видно із копії даного посвідчення, останнє видано в лютому 2000 року. Проте, підпис керівника установи, яка видала посвідчення, засвідчений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Варто звернути увагу на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 був утворений відповідно спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 02.09.2020 та директиви командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " від 03.09.2020. Дана інформація також викладена на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому, в позовній заяві представник позивача жодним чином не пояснює, з яких саме підстав підпис керівника установи, який видав посвідчення в 2000 році, засвідчений печаткою ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке утворене в 2020 році.

Відповідні обставини, на переконання суду, цілком обґрунтовано викликали у відповідача сумніви щодо можливості врахування відповідного посвідчення.

Разом із тим, відповідно до п.4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Крім того, суд звертає увагу, що у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі (п.1.9. Порядку №22-1).

Відповідно до пп. 2 п. 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб - підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Таким чином, органи пенсійного забезпечення мають право, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності записів в поданих заявником документів, в даному випадку, посвідчення учасника бойових дій, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про неналежну перевірку наданих позивачем документів, не забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви позивача, відсутність належного обґрунтування рішення суб`єкта владних повноважень та передчасні висновки про відсутність підстав для врахування наданого позивачем посвідчення учасника бойових дій та зарахування до його стажу періоду участі в бойових діях в кратному обчислені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не здійснено усіх необхідних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б підтвердити чи/або спростувати сумніви щодо можливості врахування посвідчення учасника бойових дій НОМЕР_1 від 09.02.2000.

Положеннями ч. 4 ст. 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В даному ж випадку, суд приходить до висновку, що належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача з урахуванням висновків суду.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати, понесені позивачем у даній справі, підлягають відшкодуванню в сумі 715,75 грн., пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №77 від 07.02.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи з 01.06.1991 по 02.05.1995.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком як учаснику бойових дій від 31.01.2024.

В задоволенні решти вимог позову, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 75 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (площа Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, )

Повний текст рішення складено 30.07.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна