Справа № 420/3312/24
Суддя: Мурманова І. М.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3312/24
Провадження №2-а/523/40/24
У Х В А Л А

"26" липня 2024 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси

в складі головуючого судді - Мурманової І.М.,

за участі секретаря судового засідання Бєлік Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника другого відповідача Блиставцевої О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції в залі суду № 6 в м. Одесі адміністративний позов ОСОБА_2 до начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Човпан Олени Юріївни, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Бондаренка Андрія Вікторовича, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Агаркова Ігоря Олександровича, Департамент патрульної поліції - про визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасування постанови серії БАД № 002820 від 30.08.2023 року, визнання рішення від 21.09.2023 року протиправним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовними вимогами про визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасування постанови серії БАД № 002820 від 30.08.2023 року, визнання дій протиправними, зобов`язання сплати на користь позивача грошові кошти, визнання протиправним рішення від 21.09.2023 року та його скасування, визнання начальника ОСОБА_3 , такою що не відповідає займаній посаді, стягнення з відповідачів на користь позивача моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 30.08.2023 року близько 15 год. 10 хв. без підстав передбачених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», працівниками патрульної поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб позивача, та під загрозою застосування зброї, позивача змусили проїхати до с. Коблево до поліцейського дорожнього пункту, де працівники поліції обіцяли знайти причини зупинки, у зв`язку з цим, було винесено постанову БАД № 002820 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 070133 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що протокол ААД № 070133 було спрямовано на розгляд до суду, та постановою суду від 26.10.2023 р. провадження у справі закрито з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення. Крім того, ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на постанову БАД № 002820, яку рішенням від 21.09.2023 р. заступника начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Човпан О. Ю. було залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

З урахуванням викладеного позивач просить: визнати протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасувати постанову серії БАД № 002820 від 30.08.2023 року, визнати дії протиправними, зобов`язати сплати на користь позивача грошові кошти, визнати протиправним рішення від 21.09.2023 року та його скасувати, визнати відповідача по справі начальника ОСОБА_3 , такою що не відповідає займаній посаді, стягнути з відповідачів на користь позивача моральної шкоду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 5 лютого 2024 р. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Суворовського районного суду м. Одеси.

Після надходження та реєстрації зазначеного позову, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 18, 31 КАС України.

Ухвалою суду від 26.02.2024 року адміністративний позов прийнято до провадження та призначено розгляд справи в судове засідання. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачам роз`яснено про право на подання відзиву на позовну заяву.

Не погоджуючись з позовними вимогами 07.03.2024 року (вх. № 7867) представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Згідно поданого відзиву представник зазначила, що 30.08.2023 року інспектором ОСОБА_5 було зупинено транспортний засіб RENAULT KANGOO державний номерний знак НОМЕР_1 , у зв`язку з порушенням водієм правил дорожнього руху. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис надано копію постанови. Щодо обставин за якими було винесено постанову, представник відповідача зазначила, що посвідчення водія яке було надано позивачем для огляду працівнику поліції містило явні ознаки підробки. У зв`язку з цим, посвідчення водія було вилучено, відповідно до положення ст. 358 КК України. В подальшому, було виявлено, що посвідчення водія, яке позивач надав для огляду на місці зупинки, належить іншій особі.

Представник зазначає, що позивач не погоджуючись з винесеною постаново, 18.09.2023 року звернувся до УПП зі скаргою щодо неправомірності дій інспектора та скасування постанови БАД № 002820 від 30.08.2023 року. Керівництво УПП розглянувши скаргу прийняло рішення про залишення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.08.2023 року без змін, а скаргу без задоволення. Позивачу, 21.09.2023 року було направлено відповідь про результати перевірки інформації, викладеної у скарзі С-582 від 18.09.2023 року.

З урахуванням викладеного представник відповідача просить: відмовити в задоволенні позовних вимог.

До відзиву на позовну заяву надано копії документів на підтвердження обставин, що викладені у відзиві.

На адресу суду 15.03.2024 року (вх. № 9007) надійшло клопотання позивача про приєднання до матеріалів справи доказів (а.с.108-111).

Також, 27.03.2024 року (вх. № 10453) на адресу суду надійшла відповідь на відзив за підписом позивача. Згідно якої позивач зазначив, що зупинка його ТЗ була безпідставною, попри багатослів`я представника відповідача, відповідач не надав жодного доказу щодо обставин зупинки ТЗ, таким чином на спростування факту безпідставної зупинки, відповідачі доказів не надали тощо (а.с.132-140).

До відповіді на відзив позивач надав докази на підтвердження обставин, що в ньому викладені.

В подальшому, ухвалою суду від 01.04.2024 року в задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про залучення до участі в справі співвідповідача та збільшення розміру позовних вимог відмовлено.

Клопотання позивача про витребування доказів задоволено частково, витребувано від Управління патрульної поліції в Миколаївській області:

-відеозапис реєстраторів відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та інспектора ОСОБА_6 з моменту фіксації порушення ПДР Додатку 1 (дорожня розмітка 1.1), що мало місце 30.08.2023 року, в проміжку часу від 15:00 до 15:10 год., транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 на трасі М14.

-відеозапис, де вище зазначені інспектори зупиняють вище зазначену автівку, повідомляють водія про вчинене порушення ПДР та ознайомлюються із посвідченням водія на право керування, забезпечують право на юридичну допомогу та захист й супроводжують до дорожньої патрульної станції «КОБЛЕВЕ».

-протокол вилучення підробленого посвідчення водія, на підставі чого були внесені відомості до ЄРДР за номером №0000085 (можливо останні дві цифри 83, на наданих відповідачем копіях, точного номеру останніх двох цифр не видно).

-інформацію стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 для опитування у суді на предмет мети редагування відеозаписів реєстраторів 26 жовтня 2023 року.

-інформацію стосовно номерів портативних реєстраторів, з якими несли службове чергування інспектори УПП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з 30.08.2023 року по 31.08.2023 року (а.с.178-180).

На адресу суду 04.04.2024 року (вх. № 11611) надійшло клопотання за підписом представника відповідача Департаменту патрульної поліції Бойко Н.С. про долучення до матеріалів справи доказів (а.с.184-203).

В подальшому, ухвалою суду від 09.04.2024 року - залучено до участі в справі в якості другого відповідача Департамент патрульної поліції (а.с.217).

На адресу суду 01.05.2024 року (вх. № 14927) надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача Департаменту патрульної поліції Блиставцевої О.С. До відзивну надано докази на підтвердження обставин, що в ньому викладені (т. 1, а.с.219-238).

В подальшому, 10.06.2024 року (вх. № 19817) надійшло клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи доказів (т. 2, а.с.32-55).

Також, за підписом позивача надійшла заява про зміну позовних вимог, яка подана до суду 08.07.2024 року (вх. № 22793) згідно поданої заяви про зміну предмету позову позивач просить:

Визнати нерівність прав осіб пересічних громадян України та посадових осіб державних органів України.

Визнати законними діями безпричинну зупинку посадовими особами Управління патрульної поліції в Миколаївській області, інспекторами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та Департамент патрульної поліції автівки Reno KANGOO з держномером НОМЕР_1 , 30.08.2023 року на трасі М14 в проміжку часу 15:00 до 15:10 годин.

Визнати законними діями невиконання відповідачами - інспекторами ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та Департаментом патрульної поліції Наказу Міністерства Внутрішніх Справ України № 1026 від 18.12.2018 року, що виразилось у невиконанні Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних засобів , що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису засобів фото- і кінозапису, п.2 ст.ІІІ: «Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлення на пристрої дати та часу».

Визнати законним рішення відповідача по справі, начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_9 та Департаменту патрульної поліції від 21.09.2023 року, яким вона не відреагувала на скаргу про незаконну зупинку транспортного засобу Reno KANGOO з держномером НОМЕР_1 , 30.08.2023 року на трасі М14 в проміжку часу 15:00 до 15:10 годин.

Звільнити позивача по справі ОСОБА_1 від військової служби шляхом направлення до Міністерства оборони України за адресою: 13193, м. Київ, проспект Повітрофлотський,буд. 6, відповідної ухвали для виконання до командування в/ч НОМЕР_2 , код НОМЕР_3 (а.с.56-58 том №2).

Крім іншого, 26.07.2024 року (вх. № 25042) надійшла заява про доповнення позовних вимог до заяви про зміну позовних вимог.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив прийняти до розгляду заяви про зміну предмету позовних вимог, та наполягав на задоволенні позову.

Щодо строку звернення до суду з адміністративним позовом, зазначив, що після винесення оскаржуваної постанови він перебував на лікуванні, що підтверджується матеріалами справи, крім іншого, зазначив, що строки він не пропустив, оскільки в жовтні 2023 року він звертався до суду зі скаргою, та лише в квітні 2024 року отримав ухвалу Верховного Суду, а тому одразу звернувся з адміністративним позовом, відповідно строки подання адміністративного позову ним не пропущено.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснила, що відповідач копію оскаржуваної постанови отримав на місці зупинки, тобто 30.08.2023 року, після чого, 18.09.2023 р. звернувся зі скаргою до УПП щодо неправомірності дій інспекторів та скасування постанови. 21.09.2023 року відповідачу було направлено відповідь про результати розгляду звернення. Представник, зазначила, що зі скаргою до суду позивач звернувся 02.10.2023 року, та потім лише 31.01.2024 року, звернувся до суду з адміністративним позовом, що свідчить про те, що позивачем пропущено строки звернення до суду з адміністративним позовом, які становлять 10 днів, відповідно до ст. 286 КАС України. Разом з цим, позивачем не подано клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача щодо додержання строків на звернення до суду з адміністративним позовом, дослідивши матеріали справи, щодо дотримання позивачем строків на звернення до суду, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). (ч. 1, 2 ст. 286 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено матеріалами справи, копію оскаржуваної постанови позивач отримав 30.08.2023 року, зі скаргою на постанову до Управління патрульної поліції звернувся 18.09.2023 року, до суду з позовом на рішення УПП про притягнення до адміністративної відповідальності за постановою БАД № 002820 звернувся 02.10.2023 року. Та, в подальшому лише, 31.01.2024 року звернувся з адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду, тобто через 4 місяці (120 днів). Позовна заява не містить клопотання про поновлення строку на звернення, крім іншого, позивачем в ході розгляду справи подана заява щодо процесуального строку згідно якої він наполягає, що ним не було пропущено процесуальний строк (т. 1, а.с. 167-168).

Тобто, з огляду на вищенаведене та враховуючи вимоги ст.122 КАС України, позивач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості звернутися до суду з даним позовом, в межах строку, встановленого ст.122 та безпосередньо ст. 286 КАС України, у 2023 році.

Згідно положення ч. 2 ст. 286 КАС України - позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З огляду на зазначене, судом встановлено, що подана позивачем позовна заява про скасування постанови серії БАД № 002820 є такою, що подана в супереч строкам визначеним ст. 286 КАС України.

Як вбачається зі змісту правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 30 вересня 2021 у справі № 320/3307/21, причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк;

2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Також чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Отже, жодних інших обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій щодо подання позову в 2023 року позивачем не наведено, як і не було надано жодного належного доказу існування будь-яких перешкод у реалізації ним своїх прав на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів після отримання копії постанови а саме, 30.08.2023 року (21.09.2023 р).

Посилання позивача щодо поважності не подання позову у встановлені строки з підстав перебування на лікуванні, спростовані матеріалами справи, оскільки відповідно до виписки епікриз солдат ОСОБА_1 , перебував у стаціонарі з 27.11.2023 року по 06.12.2023 року, а позов подано до суду лише 31.01.2024 року.

Відповідно до частини четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно положення п. 4 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір повертається у разі - залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Човпан Олени Юріївни, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Бондаренка Андрія Вікторовича, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції НПУ Агаркова Ігоря Олександровича, Департамент патрульної поліції - про визнання протиправною безпричинну зупинку автомобіля, скасування постанови серії БАД № 002820 від 30.08.2023 року, визнання рішення від 21.09.2023 року протиправним - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) - судовий збір у сумі 1 211, 20 грн., згідно платіжного доручення № 8749-4741-0127-3287.

Роз`яснити позивачу, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку отримувача коштів, оригіналом платіжного доручення, що підтверджує сплату судового збору до бюджету, або випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: