Справа № 160/4342/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2024 року Справа № 160/4342/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗонової Л.В.
позивача представника позивача представника відповідача Бігуна В.С. Шашло Д.С. Блохіна О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №71 к від 15.01.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції № 7 Дніпровського РУПГУНП» в частині, що стосується застосування до дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпропетровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №49 о/с від 19.01.2024 року «По особовому складу», згідно із Законом України «Про Національну поліцію» про звільнення за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції, з 19.01.2024 року;
- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції з 20.01.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 71к від 15 січня 2024 року. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП», до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку з чим, наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 49 о/с від 19.01.2024р. «По особовому складу», згідно із Законом України «Про Національну поліцію» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено за п.6 ч.1 ст.77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Позивач вважає, що результати службового розслідування є необґрунтованими, оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлена, триває процедура судового оскарження, також позивачем в судовому порядку оскаржується й постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 796123, винесена 16.12.2023р. за ч.1 ст.121-3 КУпАП (нібито керування транспортним засобом з номерним знаком, який не відповідає вимогам стандарту). Вказані вище протокол і постанова винесені з грубим порушенням КУпАП, а викладені в них обставини не відповідають дійсності. У вказану дату і час позивач не був водієм в розумінні п.1.10 ПДР України, не керував транспортним засобом, алкогольні напої не вживав від проведення освідування не відмовлявся, натомість був безпідставно затриманий біля будинку, та доставлений до відділенні поліції № 4 де за відсутності захисника і роз`яснення прав були складені протокол та постанова. Проведена щодо позивача службова перевірка, не містить об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок. Таким чином вказані вище обставини як підстави для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності жодними доказами не підтверджені, а оскаржувані накази є очевидно протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідачем подано до суду відзив на позов в якому зазначено, що підґрунтям притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_3 стали матеріали службового розслідування проведеного відповідно до наказу ГУНП від 18.12.2023 № 2537 та в межах строків, визначених наказом ГУНП від 01.01.2024 № 12, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки за фактом можливого порушення службової дисципліни ОСОБА_4 . Проведеним службовим розслідуванням наявність порушень підтверджена, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного стягнення, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби. Оскаржувані накази є такими, що відповідають чинному законодавству. В задоволенні позову просив відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2024р. прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2024р. клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено. Призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.
У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.
Заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 07 серпня 2017 року було прийнято на службу до Національної поліції (курсант) згідно наказу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ № 148 ос від 07.08.2017 року, що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 252 о/с від 05 серпня 2019 року рядового поліції ОСОБА_1 з 01.08.2019р. призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції №3 Васильківського відділення поліції Синельниківського відділу поліції.
Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 38 о/с від 08 лютого 2021 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 08.02.2023р. призначено на посаду дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпропетровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Згідно наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 2537 від 18 грудня 2023 року, встановлено, що 16.12.2023р. до ГУНП надійшла інформація про те, що цієї ж доби було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП відносно дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 . З метою повної та всебічної перевірки обставин можливих порушень службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.1 1.2018 № 893, НАКАЗАНО: призначити службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими BП № 7 Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до надзвичайної події - складання адміністративних матеріалів 16.12.2023 відносно дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (п.1 Наказу).
Згідно Висновку «Про результати службового розслідування за інформацією щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до надзвичайної події - складання адміністративних матеріалів 16.12.2023 відносно дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 » затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 15.01.2024р., запропоновано:
1. Інформацію щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП, що призвело до складання 16.12.2023 адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у відношенні дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , а також, неналежне виконання останнім службових обов`язків, вважати такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження, в діях останнього, капітана поліції ОСОБА_6 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , дисциплінарні проступки вважати встановленими, службове розслідування завершити.
Згідно вказаного Висновку, Дисциплінарною комісією встановлено: 16.12.2023 о 00.08 у м. Дніпро на вул. Молодогвардійській, екіпажем ППОП ГУНП, у складі поліцейського взводу № 1 роти № 3 ППОП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 , поліцейського взводу № 2 роти № 8 ППОП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_9 та поліцейського взводу № 1 роти № 3 ППОП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_10 , було виявлено автомобіль «Мазда 6», н.з. « НОМЕР_2 », водій якого порушив ПДР (не увімкнув сигнал повороту), не зупинився на вимогу поліцейських (які увімкнули червоні проблискові маячки) та намагався зникнути з місця подія. Вказаний автомобіль вищезазначеними поліцейськими було зупинено біля буд. 20-а, по вул. Молодогвардійській, у м. Дніпро, а водія було затримано біля під`їзду № 1 вказаного будинку.
Під час спілкування поліцейських з водієм автомобіля «Mazda 6», н.з. « НОМЕР_2 », у останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на місце зупинки вищезазначеного транспортного засобу було викликано наряд УШІ в Дніпропетровській області.
Під час прибуття на місце події екіпажу УПП в Дніпропетровській області, у складі: поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 4 УПП в Дніпропетровській області, водій автомобіля «Mazda 6», н.з. « НОМЕР_2 », відмовся надавати документи, які б засвідчували його особу, у зв`язку з чим його було доставлено до відділення поліції № 4 Дніпровського РУП ГУНП для встановлення особи.
У приміщені вказаного відділення поліції особу водія було встановлено, ним виявився дізнавач СД відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , який перебував поза службою, в цивільному одязі, без вогнепальної зброї.
При цьому, вказаний поліцейський відмовився від проходження огляду у медичному закладі на стан сп`яніння, а також від проходження освідування за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest», що зафіксовано записами бодікамер поліцейських УПП.
У зв`язку з цим, поліцейськими УПП в Дніпропетровській області відносно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне затримання серії A3 № 023706, адміністративний протокол серії ААД № 689896 за ч. 1 ст.130 КУпАП, за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння, винесено постанову серії БАД № 796123 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу на суму 1190 грн., а також вилучено посвідчення водія у останнього.
Наказом начальника ГУНП в Дніпропетровській області № 49 о/с від 19 січня 2024 року «По особовому складу», за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції, звільнено з 19.01.2024 року.
В матеріалах справи наявна Службова характеристика на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, в якій зазначається, що ОСОБА_2 , за час служби в поліції зарекомендував себе з позитивного боку, як добросовісний, працьовитий, відповідальний працівник. До виконання службових обов`язків ставиться сумлінно. Накази та інші нормативні акти, які регламентують службову діяльність Національної поліції, знає та правильно використовує у службовій діяльності. Має добру теоретичну та практичну підготовку. Завдання, які стоять перед Національною поліцією на сучасному етапі розуміє вірно, прагне до їх практичного втілення. Користується заслуженим авторитетом та повагою серед співробітників. Працелюбний та вимогливий до себе спокійний, врівноважений та відповідальний. Морально та психічно стійкий. Постійно працює над підвищенням свого професійного рівня. Державною мовою володіє вільно. До зовнішнього вигляду та форменого одягу ставиться уважно. До служби ставиться відповідально. Порушень дисципліни та законності не допускає.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2024р. по справі № 206/793/24, яка набрала законної сили провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочате відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У вказаній постанові зазначено, що з відеозаписів вбачається, що працівники поліції наперед не мали на меті супроводжувати та дійсно проводити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на переглянутих відео уповноважена особа жодного разу не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або пройти його у медичному закладі, при цьому останній навпаки неодноразово наголошує про це та наполягає на проведенні огляду.
Крім того, на жодному відео не зафіксовано, що у вказану в протоколі дату та час ОСОБА_1 перебував за кермом або здійснював рух на транспортному засобі, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення положень частини 1 статті 130 КУпАП, яка може бути застосована саме до водія транспортного засобу.
Таким чином, основний доказ на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом «з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» диск з відеозаписом з місця події не містить, отже даний доказ є неналежним, так як не підтверджує існування викладених у протоколі обставин.
Таким чином, в матеріалах справи немає жодного доказу того, що ОСОБА_1 дійсно рухався на транспортному засобі «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , у визначеному у протоколі про адміністративне правопорушення місці та час, оскільки на долученому до справи відеозаписі навіть не зафіксовано рух вказаного транспортного засобу, а також знаходження даної особи безпосередньо в автомобілі чи біля нього. Інспектор ОСОБА_12 , який складав протокол, на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причину неявки суду не повідомив.
Згідно вказаної постанови судом також допитані в якості свідків ОСОБА_13 , який надав пояснення щодо обставин свідком яких він був, під час затримання ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене Самарський районний суд м. Дніпропетровська, прийшов до висновку про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В судових засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду за участю сторін досліджені відеозаписи з технічних засобів, надані сторонами (диски, флеш-носій з відео записами), які використовувались працівниками полку особливого призначення під час зупинення громадянина ОСОБА_1 , а також відеозаписи з нагрудних реєстраторів (БК 473325, 475885, 474011), які використовувались співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НПУ під час огляду і затримання позивача.
Згідно пояснень ОСОБА_1 , від 21.12.2023р. наявних в матеріалах службового розслідування, 15.12.2023 приблизно о 23:09 перебуваючи поряд з будинком АДРЕСА_1 , побачив як в його бік направляється службовий транспортний засіб, з вимкненими проблисковими маячками, з якого вийшов поліцейський, не представившись, не надавши жодних пояснень, почав агресивно себе поводити, запитувати з якою швидкістю він рухався, чи вживав алкогольні напої, прохав пред`явити водійське посвідчення. В свою чергу ОСОБА_2 попросив пояснити з яких підстав йому задають подібні запитання, оскільки саме в цей час він не перебував за кермом, а знаходився безпосередньо біля під`їзду, та до цього, під час керування транспортним засобом, його як учасника руху ніхто не зупиняв з підстав якихось порушень Правил дорожнього руху. ОСОБА_2 надав для ознайомлення власне службове посвідчення поліцейського. Після чого останні близько 23.40 . викликали на місце екіпаж патрульної поліції. Після чого, без роз`яснення причин та підстав, а також процесуальних прав, за відсутності свідків, здійснили поверхневу перевірку та візуально оглянули особисту сумку ОСОБА_3 , та безпідставно затримали, і доставили до відділення поліції № 4 Дніпровського РУП ГУНП (Самарське відділення поліції) за адресою м. Дніпро, вул. Гаванська, 4. Де поліцейський роти № 1 взводу № 1 УШІ в Дніпропетровській області сержант поліції ОСОБА_12 , не роз`яснивши права та обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, право та можливість отримати безоплатну вторинну правову допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу», близько 00.29 16.12.2023 склав протокол про адміністративне затримання відносно ОСОБА_5 . Також, останній склав протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. У зв`язку з тим, що працівники патрульної поліції не надали йому можливості пройти медичне освідування відповідно до встановленого порядку, 16.12.2023 о 02.45 він самостійно звернувся до КП «ДБКЛПД» ДОР за адресою: м. Дніпро, вул. Новосільна, 1, де пройшов медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Присутній в судовому засіданні ОСОБА_1 , зазначені ним в поясненнях факти і обставини підтвердив.
Згідно Висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 16.12.2023р. о 2:45, копія якого міститься в справі та досліджена судом, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного та іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з положеннями частини першої та шостої статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби у Національній поліції України визначено Законом України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ.
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 17 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
В силу частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до ст.19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 цього Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до абзацу 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 9 листопада 2016 року № 1179 (далі - «Правила №1179»), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Пунктом 3 розділу ІV Правил №1179 визначено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, який затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.
Згідно вимог ч. 1, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом, а поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Згідно із ст. 12 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Частиною 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4, 6 ст. 14 Дисциплінарного статуту НПУ, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Відповідно до ч.1 ст.15 Дисциплінарного статуту НПУ проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Згідно ч.4 ст.15 Дисциплінарного статуту НПУ, забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Частиною 7 ст.15 Дисциплінарного статуту НПУ передбачено, що Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту НПУ службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
Згідно з ч. 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту НПУ, у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 18 Дисциплінарного статуту НПУ, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:
1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;
2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;
3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;
4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;
5) користуватися правничою допомогою.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
Згідно з ч. ч 3, 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:
1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;
2) попередня бездоганна поведінка;
3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;
4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних насфісацлідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;
5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;
6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Згідно з чч.1, 2 ст.21 Дисциплінарного статуту НПУ дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Дисциплінарного Статуту НПУ, дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.
Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.
Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 (далі - «Порядок №893»).
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
Згідно з пунктом 4 розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування, зокрема: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються, зокрема: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку (пункт 5 розділу VI Інструкції).
Предметом спору в цій справі є правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Із аналізу наведених вище норм слідує, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі невиконання чи неналежного виконання службової дисципліни. Обставини щодо вчинення особою дисциплінарного проступку, встановлюються у ході службового розслідування щодо особи порушника, призначеного начальником за фактом вчинення проступку.
У свою чергу, висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставин, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Такі обставини повинні бути встановлені членами дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування на підставі зібраних ними матеріалів та пояснень осіб, яким відомі обставини щодо яких здійснюється службове розслідування.
Так, виходячи зі змісту оскаржуваних наказів Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №71 к від 15.01.2024 року та №49 о/с від 19.01.2024 року позивача звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, ч. 1, 3 ст. 40-1 КПК України, Присяги працівника поліції, абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», пп. а п. 2.4, 2.5, Правил дорожнього руху, абз. 2, 3, п. 3 розділу V Положення про організацію діяльності підрозділів дізнання органів Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 20.05.2020 № 405, абз. 3 п. 1 Примітки Додатку 7 Інструкції з організації діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.8, 3.9, Посадових інструкцій.
Передумовою для призначення службового розслідування, за результатами якого було складено Висновок від 15.01.2024р., який став підставою для прийняття оскаржуваних наказів про звільнення позивача було, зокрема нібито керування позивачем 16.12.2023 транспортним засобом «Mazda 6» із встановленими номерними знаками « НОМЕР_2 », не виконання законних вимог поліцейського щодо надання документів що посвідчують особу, безпідставна відмова на законну вимогу поліцейських УПП в Дніпропетровській області пройти освідування на стан алкогольного та іншого сп`яніння, про що було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 689896 за ч. 1 ст.130 КУпАП за відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння та постанову серії БАД № 796123 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу на суму 1190 грн.
Станом на момент прийняття оскаржуваних наказів позивачем були оскаржені матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова серії БАД № 796123 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2024р. по справі № 206/793/24, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У вказаній постанові зазначено, що з відеозаписів вбачається, що працівники поліції наперед не мали на меті супроводжувати та дійсно проводити медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , на переглянутих відео уповноважена особа жодного разу не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або пройти його у медичному закладі, при цьому останній навпаки неодноразово наголошує про це та наполягає на проведенні огляду.
Крім того, на жодному відео не зафіксовано, що у вказану в протоколі дату та час ОСОБА_1 перебував за кермом або здійснював рух на транспортному засобі, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення положень частини 1 статті 130 КУпАП, яка може бути застосована саме до водія транспортного засобу.
Таким чином, основний доказ на підтвердження обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема, щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом «з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння» диск з відеозаписом з місця події не містить, отже даний доказ є неналежним, так як не підтверджує існування викладених у протоколі обставин.
Натомість, в матеріалах справи немає жодного доказу того, що ОСОБА_1 дійсно рухався на транспортному засобі «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_2 , у визначеному у протоколі про адміністративне правопорушення місці та час, оскільки на долученому до справи відеозаписі навіть не зафіксовано рух вказаного транспортного засобу, а також знаходження даної особи безпосередньо в автомобілі чи біля нього. Інспектор ОСОБА_12 , який складав протокол, на неодноразові виклики до суду не з`явився, про причину неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч.6 ст.78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Пунктом 3 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (дачі Порядок № 893), визначено, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі -ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
Проте як зазначено вище, Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.03.2024р. по справі № 206/793/24, яка набрала законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрито, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В судових засідання Дніпропетровського окружного адміністративного суду за участю сторін також досліджені відеозаписи з технічних засобів, надані сторонами (диски, флеш-носій з відео записами), які використовувались працівниками полку особливого призначення під час зупинення громадянина ОСОБА_1 , а також відеозаписи з нагрудних реєстраторів (БК 473325, 475885, 474011), які використовувались співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НПУ під час огляду і затримання позивача, вказані докази підтверджують висновки щодо відсутності події і складу дисциплінарного проступку в діях позивача в цій частині.
Так в жодному відео не зафіксовано, що у вказану у висновку службового розслідування, та протоколі дату та час, ОСОБА_1 перебував за кермом, або здійснював рух на транспортному засобі, не зафіксовано рух вказаного транспортного засобу, а також знаходження даної особи безпосередньо в автомобілі чи біля нього, вказане як виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення положень частини 1 статті 130 КУпАП, яка може бути застосована саме до водія транспортного засобу, так і свідчить про відсутність складу дисциплінарного проступку в цій частині.
На переглянутих відео уповноважена особа жодного разу не пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу або пройти його у медичному закладі, при цьому останній навпаки неодноразово наголошує про це та наполягає на проведенні огляду. Ознаки сп`яніння позивача вказані відео також не містять.
Cуд звертає увагу що, згідно Висновку КП «ДБКЛПД» ДОР від 16.12.2023р. о 2:45, копія якого міститься в справі та досліджена судом, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного та іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відносно ОСОБА_1 , ознак сп`яніння не виявлено.
Натомість членами дисциплінарної комісії проігноровані факти безпідставної як зупинки, так і затримання позивача, що свідчать про наявність протиправних дій відносно позивача з боку працівників патрульної поліції.
Таким чином, суд зазначає, що вказаним обставинам під час службового розслідування належної оцінки не надано, а пропозиції, викладені у висновку про результати службового розслідування за інформацією щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП, відносно дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 ДРУП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в цій частині є безпідставним, такими що суперечать обставинам справи та свідчать про відсутність складу дисциплінарного проступку.
Щодо процесуальної діяльності позивача на посаді дізнавача і висновків відповідача в цій частині в оскаржуваному наказі, то суд зазначає, що під час розгляду справи було досліджено письмові пропозиції до висновку службового розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими відділення поліції № 7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 22.12.2023 року за підписом дізнавача відділу дізнання ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_14 (т.1 а.с.194-197), згідно яких за вказані вище порушення службової дисципліни запропоновано застосувати до ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у виді догани, проте дисциплінарною комісією вказані пропозиції до уваги при прийнятті, підстави їх не врахування не зазначено.
Також, щодо зазначених обставин надання оцінки слідчим (розшуковим) діям та іншим процесуальним діям під час виконання своїх службових обов`язків, суд зазначає, що відповідно до положень статті 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Чинним кримінальним процесуальним законодавством України визначено чітку процедуру оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача на стадії досудового провадження у разі з їх незгодою (стаття 303 КПК України).
Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять та відповідачем під час розгляду справи не надано доказів на підтвердження оскарження дій чи бездіяльності дізнавача ОСОБА_2 слідчому судді будь-ким зі сторін зазначених вище кримінальних проваджень, а тому відповідачем не доведено, що вони взагалі мали місце та призвели до негативних наслідків, не вказано їх тяжкість, а також не свідчать про те, що саме такі дії позивача дискредитують звання працівника поліції та підривають довіру до органів Національної поліції України.
Суд також оцінює критично зазначені у висновку про результати службового розслідування від 15.01.2024 року твердження, про те, що ОСОБА_2 перебував поза службою, в цивільному одязі, без вогнепальної зброї та згідно Книги № 2609 «Видачі й приймання озброєння ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП» переєстрував табельну зброю ПМ РК 1278 14.11.2013 року та здав її 16.12.2023р., оскільки такі обставини спростовуються поясненнями поліцейської з логістики ВП № 7 Дніпровського РУП ГУНП сержанта поліції ОСОБА_15 , від 21.12.2023 року, написаними власноручно та дослідженим судом: «Згідно Книги «Видачі й приймання озброєння» інв. № 2609 дск від 13.09.23 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відповідно до останнього запису перереєстрував зброю ПМ РК 1278/76 14.11.2023 та здав до КЗЗ 15.12.2023».
Також судом було досліджено наявні в матеріалах справи позитивна службова характеристика ОСОБА_1 .
За приписами пункту 4 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити:- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування.
Таким чином, відповідачем при проведенні службового розслідування не було дотримано приписів ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 4 розділу V Порядку № 893, оскільки не було з`ясовано обставин вчинення дисциплінарного проступку, та зроблена помилкова кваліфікація дій позивача щодо складу дисциплінарного проступку.
Отже, суд приходить висновку про те, що факт порушення позивачем службової дисципліни Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області службовим розслідуванням не доведено.
Крім того, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 07.02.2020 року по справі №260/1118/18, від 08.08.2019 року по справі № 804/3447/17, від 29.05.2018 року по справі №800/508/17, від 02.10.2019 року по справі № 804/4096/17, згідно яких застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням усіх обставин вчинення дисциплінарного проступку та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. Етимологічним значенням дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету, що тісно пов`язані з морально-етичними нормами.
Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та, власне, органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.
Отже, дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів внутрішніх справ і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 грудня 2019 року по справі №813/3279/17 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.
Таким чином, дисциплінарна комісія відповідача під час складання висновку службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів не врахувала положення ст. 12, п. 3, 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту НПУ, пункту 4 розділу V Порядку № 893, а саме наявність чи відсутність в діях позивача складу дисциплінарного проступку його характер, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача ступінь його вини, позитивну характеристику, попередню поведінку.
Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені у висновку службового розслідування, вони не підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку та до нього не може бути застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби, оскільки сукупність зібраних даних не доводить вини позивача та свідчить про відсутність підстав для про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.
За таких обставин наведені недоліки призвели до помилкової оцінки дій позивача, та безпідставної необхідності застосування до позивача дисциплінарного стягнення.
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №71 к від 15.01.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції № 7 Дніпровського РУПГУНП» в частині, що стосується застосування до дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпропетровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, та відповідно на підставі якого був прийнятий наказ №49 о/с від 19.01.2024 року, про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції з 19 січня 2024 року прийняті безпідставно, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та з порушенням принципу обґрунтованості та розсудливості, є протиправними та відповідно підлягають скасуванню.
Щодо позовної вимоги про поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції з 20.01.2024 року, суд зазначає наступне.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду, як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 року у справі «Волков проти України», звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді, як спосіб відновлення порушених прав, зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту у національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права має бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 ст.235 та статті 240-1 КЗпП України, тому встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, єдиним можливим рішенням суду є поновлення такого працівника на займаній або прирівняній до займаної посаді.
Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.
Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що відповідач звільнив позивача з порушенням порядку, установленого законом, а тому, відповідно до положень статті 235 КЗпП України зобов`язаний поновити його на попередній посаді.
Крім того, згідно з частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Згідно п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» порядок виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджується Міністерством внутрішніх справ.
Ця норма є відсилочною та обумовлює існування спеціального нормативно-правового акта для унормування порядку (механізму) нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським.
Таким спеціальним нормативно-правовим актом є Порядок і умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року №260 (далі - Порядок №260).
Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 року у справі № 808/928/16, де вирішувалося питання, у тому числі про стягнення на користь поліцейського суми середнього грошового утримання за час вимушеного прогулу, відзначив, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному.
Таким чином, ураховуючи, що, на день звільнення позивача зі служби в поліції норми вказаного Порядку № 260, який є спеціальним нормативно-правовим актом для нарахування і виплати грошового забезпечення поліцейським, є діючими, вони підлягають застосуванню для визначення розміру грошового забезпечення.
Так, пунктом 6 розділу ІІІ Порядку № 260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.
Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Отже, указаним нормативним актом встановлений порядок обрахунку виплати грошового забезпечення поліцейського за кожний календарний день, що за суттю аналогічно поняттю середньої заробітної плати. Так, вказана сума визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.
Наведений висновок узгоджується й з позицією Верховного Суду (зокрема, постанови від 14.11.2019 року у справі № 814/695/16 та від 19.07.2018 року у справі №805/1110/17-а), яка полягає у тому, що зі змісту Порядку № 260, який є спеціальним для вирішення даних спірних правовідносин, слідує, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.
Згідно довідки ГУ НП в Дніпропетровській області від 05.03.2024 року №33 середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 із розрахунку календарних днів складає 204,62грн. (з урахуванням утримання податку на ДФО 18%, та військовий збір 1,5%).
Зауважень щодо такого розрахунку позивачем у судовому засіданні не висловлено.
Кількість календарних днів вимушеного прогулу у період з 20.01.2024 року (наступний день після дня звільнення позивача) по 12.06.2024 року (день прийняття рішення суду) складає 145.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову.
Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Відтак, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №71 к від 15.01.2024 року Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських відділення поліції № 7 Дніпровського РУПГУНП в частині застосування до дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 7 Дніпропетровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» №49 о/с від 19.01.2024 року, про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563) дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції з 19 січня 2024 року.
Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0151563), на службі в поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції з 20 січня 2024 року.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції №7 Дніпровського районного управління поліції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в межах стягнення суми за один місяць, підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова