Справа № 160/12512/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним бездіяльність військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) щодо ненадання відповіді про результати розгляду поданих рапортів щодо виплати додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 та Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 та Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам за періоди - з 15.04.2023 р по 26.04.2023 р, з 26.04.2023 р по 26.05.2023 р (відпустка), з 29.05.2023 р по 02.06.2023 р, з 03.06.2023 р по 13.06.2023 р, у розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень 00 копійок щомісячно пропорційно часу лікування, з урахуванням вже нарахованої та виплаченої додаткової винагороди;
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність бездіяльності відповідача щодо розгляду рапорту позивача, а також щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 та Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260 Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам за відповідні періоди.
27 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що усі належні позивачу кошти будуть виплачені позивачу в черні, право позивача на такі кошти відповідачем визнається.
01 липня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано додаткові пояснення, які надійшли від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач зазначає, що 25.06.2024 року позивачу виплачено усі належні до сплати кошти, надає відповідну довідку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Наказом відповідача від 13.04.2023 року №106 позивача, який зник безвісти 05.03.2023 року, визнано таким, щодо якого з`явились відомості про його перебування в полоні.
Наказом відповідача від 25.04.2023 року №118 позивача визнано таким, що з 15.04.2023 року знаходиться на реінтеграційних заходах у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону.
Наказом відповідача від 27.04.2023 року №120 позивача визнано таким, що повернувся до пункту постійної дислокації військової частини.
Наказом відповідача від 27.04.2023 року №120 позивача направлено у відпустку за станом здоров`я на 30 діб з 27.04.2023 року по 26.05.2023 року.
Наказом відповідача від 26.05.2023 року №149 позивача визнано таким, що прибув до пункту постійної дислокації з відпустки за станом здоров`я.
Наказом відповідача від 29.05.2023 року №152 позивача визнано таким, що вибув на лікування.
Наказом відповідача від 18.06.2023 року №172 позивача визнано таким, що прибув до пункту постійної дислокації з лікування.
Наказом відповідача від 20.06.2023 року №172 позивача направлено у відпустку за станом здоров`я терміном на 30 днів з 20.06.2023 року по 19.07.2023 року.
Наказ відповідача від 24.06.2023 року №178 надано до суду, однак його зміст відсутній.
Наказом відповідача від 20.07.2023 року №204 позивача визнано таким, що прибув до пункту постійної дислокації з відпустки за станом здоров`я.
Наказом відповідача від 22.08.2023 року №238 позивача визнано таким, що вибув у щорічну основну відпустку терміном на 15 діб з урахуванням 2 діб для переміщення з 22.08.2023 року по 07.09.2023 року.
Наказом відповідача від 08.09.2023 року №260 позивача визнано таким, що прибув до пункту постійної дислокації зі щорічної основної відпустки.
Наказом відповідача від 25.10.2023 року №307 позивача визнано таким, що вибув у частину основної відпустки за 2023 рік терміном на 15 діб та 2 доби на дорогу, з 25.10.2023 року по 10.11.2023 року.
Наказом відповідача від 11.11.2023 року позивача визнано таким, що прибув до пункту постійної дислокації з частини щорічної основної відпустки за 2023 рік.
Наказом відповідача від 27.12.2023 року №372 позивача з 27.12.2023 року виключено зі списків особового складу частини.
Згідно довідки відповідача про обставини травми від 11.07.2023 року №7301 позивач 05.03.2023 року отримав поранення, при виконанні бойових завдань.
Відповідно до виписного від 26.04.2023 року №2701 позивач з 15.04.2023 року по 26.04.2024 року перебував на лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Східного регіону з бойовим пораненням.
Згідно довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.04.2023 року №1477 поранення позивача, пов`язане з проходженням військової служби.
Відповідно до довідки ВЛК Військово-медичного клінічного центру Східного регіону від 25.07.2023 року №1562 поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини, а наявне захворювання пов`язане із проходженням військової служби.
Згідно витягу з протоколу засідання 20 регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 30.08.2023 року №1553 поранення позивача від 05.03.2024 року пов`язане із захистом Батьківщини, а наявне захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Довідку ВЛК від 26.04.2023 року №1477 відмінено.
Згідно наявних поштових документів (описи вкладень, повідомлення про вручення), позивач звернувся до відповідача з двома рапортами, які відповідачем отримані 24.01.2024 року.
Згідно довідки про грошове забезпечення та відрахування від 26.06.2024 року №7326, складеної відповідачем, позивачу здійснено наступні нарахування та виплати:
При цьому згідно цієї довідки усі відповідні кошти нараховані та виплачені, надано необхідні банківські реквізити.
Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо розгляду його рапорту, а також ненарахуванням усіх належних до сплати коштів, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1 Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» віл 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Частиною другою ст. 9 Закону №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять, зокрема, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія).
Спірні правовідносини врегульовано в т.ч. постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року №168 (далі Постанова №168).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що в цій справі, з огляду на системне тлумачення предмету та підстав позову, йдеться про стверджуване позивачем ненарахування та невиплату йому на підставі його рапортів спірних грошових сум. Отже, стверджуване порушення права позивача існує в зв`язку саме з невиплатою, про існування якої вказував позивач, йому належних грошових сум, в свою чергу наявні рапорти подавалися та мають значення виключно як дія позивача, спрямована на отримання спірних коштів.
Передусім суд зазначає, що в ході судового розгляду відповідач у відзиві первинно вказав, що всі належні до сплати кошти позивачу будуть виплачені, а в подальшому надав докази здійснення таких виплат.
Суд зазначає, що попри відмінність виокремлення періодів, за які здійснено виплати, в підсумку всі періоди, щодо яких заявлено позовні вимоги, відповідачем сплачено у відповідності до заявлених позивачем вимог (сплачено ті ж суми і з тих же підстав, щодо яких заявлено позов).
На підставі вищевикладеного суд констатує вичерпання спору до моменту вирішення його по суті судом шляхом визнання відповідачем прав позивача та їх відновлення з власної ініціативи, що позивачем не заперечено.
Отже, позовні вимоги щодо нарахування та виплати позивачу грошових сум задоволенню не підлягають як такі, що фактично вже виконані, тобто поновлення прав позивача вже здійснено, а тому не вимагає судового захисту в тотожний вже наявному спосіб.
Також суд враховує, що наявні матеріали справи свідчать, що рапорти позивача фактично розглянуті, адже відповідні виплати проведені, при цьому їх проведення здійснено на підставі документів, які надав позивач разом з цими рапортами. Отже, поза розумним сумнівом те, що рапорти відповідачем отримані, розглянуті та задоволені шляхом виплати позивачу усіх сум, щодо яких заявлено позов. Відповідно, порушення прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду, наразі відсутнє. В свою чергу обставини своєчасності відповідних виплат позивачем за цим позовом не оскаржувалися, в зв`язку з чим судом не оцінюються.
Відповідно, у задоволенні позовної заяви належить відмовити.
В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.
У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді 22 липня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко