Справа № 420/3253/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3253/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 12.03.2024 року (вхід. №ЕС/10226/24 від 12.03.2024 року), просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській область здійснити ОСОБА_1 з 20.12.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (попереднього перерахунку) пенсії за віком, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, де їй було призначено пенсію по інвалідності 2 групи як державному службовцю відповідно до ст.37 Закону України «Про державну службу».

У подальшому, з 01.03.2022 позивачку переведено на пенсію по інвалідності згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а з 03.08.2023 ОСОБА_1 переведена на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як зазначено у позові, 20.12.2023 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, у якій просила перерахувати та виплачувати їй пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням раніше виплачених сум. За результатами розгляду поданого звернення, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 10.01.2024 відмовило у його задоволенні, зазначивши, що розмір пенсії відповідає вимогам чинного законодавства та набутому страховому стажу і отриманій середньомісячній заробітній платі.

Не погоджуючись з відмовою відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 рр., позивачка звернулась до суду з даним позовом.

У своїх доводах позивачка посилається на те, що обчислення їй розміру пенсії за віком проведено, всупереч ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Позивачка стверджує, що первинно їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона звернулася пізніше. Таким чином, при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно частини другої статті 40 цього Закону. Відтак, при призначенні ОСОБА_1 у 2022 році пенсії відповідно до Закону №1058-ІV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно частини 2 статті 40 цього Закону.

Ухвалою від 28.11.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 28.02.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі суду від 05.02.2024 року про відкриття провадження у справі.

12.03.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог (вхід №ЕС/10226/24 від 12.03.2024 року), відповідно до якої останній просив викласти позовні вимоги у такій редакції:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській область здійснити ОСОБА_1 з 20.12.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (попереднього перерахунку) пенсії за віком, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

Ухвалою суду від 20.03.2024 року прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 про уточнення позовних вимог від 12.03.2024 року (вхід. №ЕС/10226/24 від 12.03.2024 року).

15.02.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшли матеріали з пенсійної справи позивача, а також відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області, до 01.03.2022 отримувала пенсію по інвалідності у відповідності до Закону України «Про державну службу» (що не заперечується позивачкою). З 01.03.2022 в автоматичному режимі переведена на пенсію по інвалідності згідно Закону №1058. Після досягнення 60-ти річного віку позивачка переведена на пенсію за віком за нормами Закону №1058.

Відповідач вказує, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Оскільки позивач вже отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», підстави для повторного призначення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та визначення її розміру з урахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком, відсутні.

Відповідач наголошує, що при переведенні особи з пенсії державного службовця на пенсію відповідно до Закону №1058 застосовується показник середньої заробітної плати (доходу) в розмірі 6186,32 грн., з урахуванням індексації пенсії, що була проведена з березня 2019 відповідно до ч. 2 ст. 42 ЗУ №1058 (Постанова КМУ №124 від 20.02.2019), з травня 2020 (Постанова КМУ №251 від 01.04.2020 року «Деякі підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році»), з березня 2021 (Постанова КМУ від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році») та з березня 2022 (Постанова КМУ від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»). З 01.03.2019, з 01.05.2020, з 01.03.2021, з 01.03.2022 розмір пенсії позивача проіндексований на коефіцієнти 1,17, на 1,11, на 1,11, на 1,14 відповідно.

Враховуючи викладені обставини, відповідач наполягає на тому, що застосовування показника середньої заробітної плати в розмірі 6186,32 грн., а з 01.03.2023 в розмірі 7405,03 грн. для перерахунку пенсії позивачки є правомірним, тому позовна заява ОСОБА_1 є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонеркою та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Згідно матеріалів справи, до 01.03.2022 року позивачка отримувала пенсію по інвалідності 2 групи, призначену їй за нормами Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 24.10.2013 року (а.с. 9, 15).

З 01.03.2022 року ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-VIII на пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно протоколу від 20.09.2023 року, з 03.08.2023 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 24).

20.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 18-19).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 10.01.2024 року вих. 1180/40662/М-02/8-1500/24 позивачці повідомлено, що відповідно до пункту 8 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, з 01.03.2022 її переведено з пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» на пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при страховому стажі 37 років 3 місяці (стаж враховано по 30.06.2011), в тому числі додатковому стажі 2 роки 10 місяців, середньомісячній заробітній платі 11956,92 грн. (коефіцієнт заробітку - 1,93280 х 6186,32 грн. середній заробіток за 2014-2016 роки х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14), визначеній за періоди з 01.07.1995 по 30.06.2000 згідно з довідкою, з 01.07.2000 по 30.06.2011 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір становив 4304,46 грн.

Також у листі зазначено про те, що частиною 3 статті 45 Закону, визначено що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

На зазначених підставах при розрахунку пенсії по інвалідності за нормами Закону №1058 застосований показник середньої заробітної плати (доходу) 6186,32 грн. Розмір пенсії відповідає вимогам чинного законодавства та набутому страховому стажу і отриманій середньомісячній заробітній платі (а.с. 16-17).

Тобто, відповідач не здійснив перерахунок пенсії позивачки із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки, згідно поданої заяви від 20.12.2023 року.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Статтею 40 Закону №1058-ІV регламентовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, за приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частина третя статті 45 Закону № 1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, визначаючи, що показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 639/2751/17, від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а, від 17.01.2020 у справі №591/5266/16-а.

У випадку призначення особі пенсії за Законом, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV.

Подібний правовий підхід викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено судом, з 2013 року до 01.03.2022 року позивачка - ОСОБА_1 отримувала пенсію по інвалідності 2 групи, призначену їй відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII; пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 (а.с. 9, 15).

При цьому, Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII передбачав зовсім інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж Закон №1058-IV.

З 01.03.2022 року ОСОБА_1 переведено з пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII на пенсію по інвалідності за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а у подальшому - на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач вказані обставини щодо переведення позивачки з пенсії по інвалідності згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»,а а у подальшому - на пенсію за віком, підтверджує (а.с. 24).

Беручи до уваги те, що до призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV з 01.03.2022 року позивачка не отримувала жодний з видів пенсії, передбачених Законом №1058-IV, оскільки отримувала пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII, то призначення позивачці пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV з 01.03.2022 року відбулося вперше.

У цьому разі при призначенні пенсії вперше за Законом №1058-IV для розрахунку пенсії має враховуватися показник середньої заробітної плати за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії вперше за цим Законом.

За таких обставин, у даному випадку відповідач мав призначити позивачці пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) працівників, зайнятих в галузях економіки України, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за Законом №1058-IV.

Отже, оскільки призначення позивачці пенсії за Законом №1058-IV відбулося у 2022 році, то пенсія має бути призначена їй з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто за три роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як того вимагає Закон № 1058-IV.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачці в обчисленні пенсії згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021, діяв протиправно.

За загальним правилом та згідно ст. 45 Закону №1058-IV, пенсія призначається з дня звернення.

У даному випадку 20.12.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком за Законом №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням раніше виплачених сум (а.с. 18-19).

За таких обставин, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги, де позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській область здійснити ОСОБА_1 з 20.12.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (попереднього перерахунку) пенсії за віком, тобто за 2019, 2020, 2021 роки.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає повному задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, інші судові витрати позивачем не понесено, розподіл судових витрат згідно ч. 1 ст. 139 КАС України не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019, 2020, 2021 роки з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 з 20.12.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням (попереднього перерахунку) пенсії за віком, а саме: за 2019, 2020, 2021 роки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів