Справа № 240/21816/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Житомир

справа № 240/21816/23

категорія 111030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул.Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Товариста з обмеженою відповідальністю "Український солод" до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження і податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Український солод" звернулося до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №78-р від 14.02.2022 про анулювання ліцензії від 12.02.2023 №2000176 терміном дії з 12.02.2020 по 12.02.2025;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8561/06-30-09-02/30825170, №8562/06-30-09-02/30825170 та №8563/06-30-09-02/30825170.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області проведено фактичну перевірку ТОВ «Український солод» (далі ТОВ «Український солод»), за результатом якої складено акт перевірки від 31.10.2022. У подальшому, на підставі вказаного акту перевірки було прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.11.2022 №№8561/06-30-09-02/30825170, 8562/06-30-09-02/30825170 та 8563/06-30-09-02/30825170 про застосування штрафних санкцій в розмірі 500000,00 грн за ведення діяльності без отримання відповідної ліцензії.

Позивач вважає зазначенні рішення необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам чинного податкового законодавства.

Також зазначає, що товариством придбано ліцензію на право зберігання пального (для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2000176 терміном дії з 12.02.2020 до 12.02.2025.

Проте, всупереч ч. 52 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято розпорядження від 14.02.2022 №78-р про анулювання вищезазначеної ліцензії, «у зв"язку з несплатою чергового платежу за ліцензію». Однак сплата за ліцензію, у розмірі 780 грн внесена позивачем ще 20.01.2022.

Саме тому, в період 14.02.2022 - 06.09.2022 (включно), за відсутності ліцензії на право зберігання пального, товариство пальне не зберігало та залишку пального на складах зберігання ТОВ «Український солод» не було.

Також вказує, що безпідставним є висновок контролюючого органу про ведення діяльності без отримання відповідної ліцензії за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Озерянка, вул. Пушкіна, за період: 07.09.2022 - 28.10.2022 (включно). Оскільки відповідач безпідставно ототожнює «адресу доставки», зазначену у видатковій накладній, із безпосереднім «пунктом розвантаження», зазначеним у товарно-транспортній накладній.

Позивач, вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення та розпорядження про анулювання ліцензій протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

05.10.2023 Головне управління Державної податкової служби у Житомирської області надіслало до суду відзив на позовну заяву (за вх.№67778/23), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї правової позиції щодо правомірності прийнятого розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального, вказує на те, що відповідно до норм чинного законодавства, під несплатою чергового платежу за ліцензію варто розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у нездійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Оскільки станом на 14.02.2022 від ТОВ «Український солод» не надійшла заява щодо внесення чергового платежу за ліцензію на право зберігання пального від 12.02.2020 №2000176 з копією платіжного доручення з відміткою банку про сплату, своєчасну сплату чергового платежу за ліцензію не було підтверджено.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8561/06-30-09-02/30825170 зазначає, що під час перевірки встановлено, що позивач реалізував (заправив) дизпаливо в техніку, яка на той момент йому не належала, а належала іншому суб`єкту господарювання, інформації про право власності на використовувану техніку позивачем контролюючому органу не було надано.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8562/06-30-09-02/30825170 вказує, що згідно з додатком до ліцензії №200017 загальна місткість резервуарів ТОВ «Український солод» становила 136376 літрів. Однак, згідно з наданими до перевірки первинними документами (оборотно-сальдові відомості) суб`єкт господарювання зберігав пальне в об`ємах, більших ніж зазначено в ліцензії.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8563/06-30-09-02/30825170 вказує, що у даному випадку посадові особи контролюючого органу були позбавлені можливості фактично встановити наявність пального у минулих періодах, оскільки фактична перевірка проводилася з 19.10.2022. Тому висновки акту перевірки сформовані на підставі актів списання, товарно-транспортних накладних, видаткових накладних та іншої первинної бухгалтерської документації.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 12.10.2023 відкладено підготовче засідання на 07.11.2023.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 07.11.2023 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 16.11.2023.

Згідно з довідкою від 16.11.2023 відкладено судове засідання на 28.11.2023 у зв"язку з поданням представником позивача та представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.

Довідкою від 28.11.2023 відкладено судове засідання на 14.12.2023 у зв"язку з оголошення повітряної тривоги на території Житомирської області.

Відповідно до довідки від 14.12.2023 відкладено судове засідання на 21.12.2023 у зв"язку з тривалим оголошенням повітряної тривоги на території Житомирської області.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 21.12.203 оголошено перерву у підготовчому судовому засіданні до 09.01.2024.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 09.01.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті позовних вимог на 30.01.2024.

Ухвалою суду від 09.01.2024 у задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області про залишення без розгляду позову, відмовлено.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 30.01.2024 оголошено перерву у судовому засіданні до 15.02.2024 для надання часу представнику позивача надати суду витребувані докази у справі.

Згідно з протокольною ухвалою суду від 15.02.2024 оголошено перерву судовому засіданні до 27.02.2024 у зв"язку з витребуванням додаткових доказів у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 27.02.2024 позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, додатково вказує, що відповідач при винесення оскаржуваного розпорядження не перевірив наявність сплати чергового платежу по ліцензії на право зберігання пального.

Представник відповідача - Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 05.10.2023 (за вх.№67778/23).

У ході судового розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача та представника відповідача, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи, та відповідно до протокольної ухвали суд на місці ухвалив перейти до подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з урахуванням положень ст.193 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Український солод" (далі - ТОВ "Український солод"), () зареєстроване як юридична особа з 01.03.2000 за юридичною адресою: вул.Пушкіна, буд.3, село Озерянка, Житомирський район, Житомирська область. Основний вид діяльності згідно з КВЕД: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний) (т. 1 а.с.12-21).

ГУ ДПС у Житомирській області 12.02.2020 видано ТОВ «Український солод» ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), реєстраційний номер: 2000176, термін дії з 12.02.2020 до 12.02.2025 , за адресою місця торгівлі: Житомирська область, Бердичівський р-н, м. Бердичів, вул. Ватутіна, 10. (т.2 а.с.114).

Відповідно до норм ст. 15 Закону №481/95-ВР на підставі доповідної записки управління контролю за підакцизними товарами від 14.02.2022 №121/06-30-09-04-14, у зв`язку з несплатою чергового платежу за ліцензію ГУ ДПС у Житомирській області згідно з Розпорядженням «Про анулювання ліцензії» від 14.02.2022 №78-р анулювало ТОВ «Український солод» ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), реєстраційний номер: 2000176, термін дії з 12.02.2020 до 12.02.2025, у зв"язку з несплатою чергового платежу за ліцензію (т.2 а.с. 118).

19 жовтня 2022 року посадовими особами Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про проведення фактичної перевірки" від 14.10.2022 №1568-п та направлень на перевірку від 17.10.2022 №3126 та №3127, проведена фактична перевірка ТОВ "Український солод" з 19 жовтня 2022 року тривалістю 10 діб, за період діяльності з 01.07.2019 по дату завершення фактичної перевірки з питань дотримання норм законодавства в частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (т.2 а.с. 119, 120, 121).

За результатами фактичної перевірки складено акт (довідка) фактичної перевірки №8990/06-30-09-02/30825170 від 31.10.2022 (далі - акт перевірки) (т.2 а.с.122-123).

Перевіркою встановлено, порушення позивачем ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального".

На підставі акту перевірки Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області 28.11.2022 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №8561/06-30-09-02/30825170 відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн (т.2 а.с.124);

- №8562/06-30-09-02/30825170 відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн (т.2 а.с.123);

- №8563/06-30-09-02/30825170 відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн (т.2 а.с. 124).

Не погоджуючись із розпорядженням Головного управління ДПС у Житомирській області про анулювання ліцензії на право зберігання пального та прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про скасування розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області №78-р від 14.02.2022 про анулювання ліцензії від 12.02.2020 №2000176.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регламентовано Податковим кодексом України (далі - ПК України), яким визначено вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 61.1 ст. 61 ПК України).

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, визначаються Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19.12.1995 №481/95 (далі - Закон №481/95).

Відповідно до положень статті 15 Закону №481/95 встановлено річну плату за ліцензії на право зберігання пального у розмірі 780 гривень.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним справляється щорічно і зараховується до місцевих бюджетів згідно із законодавством.

Дія ліцензії призупиняється у разі несвоєчасної сплати чергового платежу за ліцензію на підставі письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, на термін до сплати заборгованості.

Дія ліцензії вважається призупиненою з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) відповідного письмового розпорядження органу, який видав ліцензію, а її дія поновлюється з моменту зарахування відповідного чергового платежу за ліцензію до бюджету.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво); несплати чергового платежу за ліцензію протягом 30 календарних днів від моменту призупинення ліцензії; рішення суду про встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів); рішення суду про встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку; рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем; порушення вимог ст. 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях; отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами; встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Частиною 33 ст. 15 Закону №481/95 визначено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Згідно з ч. 44 ст. 15 Закону №481/95 повідомлення про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію автоматично формується та направляється органом ліцензування суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за 30, за 20, за 10 та за 5 днів до настання терміну сплати за відповідну ліцензію в електронній формі засобами електронного зв`язку.

За приписами ч. 46 ст. 15 Закону №481/95, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, несплати чергового платежу за ліцензію.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону №481/95, контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Контроль за сплатою річної плати за ліцензії здійснюється органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України видавати ліцензії на виробництво спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального, оптову торгівлю спиртом, оптову та роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, на зберігання пального. Для здійснення контролю суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) подає зазначеному органу копію платіжного доручення з відміткою банку про сплату.

У відповідності до п.п. 27 п.4 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року №227 (далі - Положення №227), Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Підпунктом 27 п. 4 Положення № 227 передбачено, що Державна податкова служба України відповідно до покладених на неї завдань здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.

Матеріали справи свідчать, що позивачем 20.01.2022 сплачено черговий платіж за ліцензію на право зберігання пального, що підтверджується платіжним дорученням від 20.01.2022 №885 із вказівкою призначення платежу: «річна плата за ліцензію на право зберігання пального» (т.1 а.с. 115).

Суд погоджується з доводами відповідача, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які підтверджують вчасне подання Головному управлінню ДПС у Житомирській області копії платіжного доручення з відміткою банку про сплату чергового платежу за ліцензію.

Однак, суд вважає помилковими доводи відповідача щодо застосування до позивача відповідальності за неподання вказаного платіжного доручення у вигляді анулювання ліцензії, зважаючи на наступне.

Так, визначені ст. 15 Закону №481/95 заходи щодо анулювання дії ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) можуть бути застосовані контролюючим органом до суб`єкта господарювання лише у випадку несплати чергового платежу за ліцензію.

Натомість, ненадання суб`єктом господарювання до територіального органу Державної податкової служби України, який видав йому ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), копії платіжного доручення про сплату річної плати за ліцензію з відміткою банку про її сплату не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату таким суб`єктом річної плати за ліцензію, а, відтак, і не є підставою для застосування до суб`єкта господарювання відповідальності у вигляді анулювання дії ліцензії, оскільки, анулювання ліцензії здійснюється лише у випадку несплати річної плати.

При цьому, під несплатою річної плати за ліцензію слід розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у не здійсненні ним своєчасного та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Однак, як було вищевказано, Товариством з обмеженою відповідальністю «Український солод» такої бездіяльності допущено не було, оскільки, здійснення своєчасної сплати річної плати за право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №000176 підтверджується платіжним дорученням від 20.01.2022 №885.

Таким чином, суд зазначає, що наведені вище правові норми Закону №481/95 пов`язують настання наслідків у вигляді анулювання ліцензії саме з несплатою відповідних платежів за ліцензію, а не за ненадання квитанції до контролюючого органу.

Крім цього, ст. 15 Закону №481/95 передбачено обов`язок податкового органу здійснювати нагадування платнику через Електронний кабінет про необхідність внесення чергового платежу за ліцензію за 30, 20, 10 і 5 днів до спливу відповідного річного оплаченого періоду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відповідача не було достатніх, обґрунтованих та законних підстав для прийняття оскаржуваного розпорядження №78-р від 14.02.2022, яким анульовано ліцензію Товариства з обмеженою відповідальністю «Український солод», натомість, відповідач діяв із допущенням надмірного формалізму, залишивши поза увагою обставини щодо фактичної сплати позивачем чергового платежу за ліцензію в розмірі 780,00 грн, та керуючись при прийнятті оскаржуваного розпорядження виключно обставинами щодо ненадання квитанції.

Отже, за відсутності умислу позивача, що виключає протиправність дій платника податків, та як наслідок, притягнення його до відповідальності, відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірним рішенням про застосування фінансових санкцій.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДПС у Житомирській області №78-р від 14.02.2022, яким анульовано ліцензію на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), видану Товариству з обмеженою відповідальністю «Український солод» за реєстраційним №000176.

Щодо винесення податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8561/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн, у зв"язку з встановленням ведення діяльності без отримання відповідної ліцензії за період з 01.07.2019 по 28.10.2022, суд зазначає наступне (т.1 а.с. 30).

В акті перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно з наданими до перевірки первинними бухгалтерськими документами (відомості заправки транспортних засобів, обліковий лист тракториста-машиніста) ТОВ «Український солод» реалізував (заправив) дизпаливо в техніку, яка на той момент йому не належала, а належала іншому суб`єкту господарювання (згідно з договором оренди сільськогосподарської техніки №4 від 01.03.2017 та додаткових угод суб`єкт господарювання мав орендувати сільськогосподарську техніку у ТОВ «Зелений вал»). Передача сільськогосподарської техніки мала здійснюватися за актом прийому-передачі, згідно з наданими документами та пояснювальною запискою головного бухгалтера суб`єкта господарювання акти приймання-передачі сільськогосподарської техніки відсутні, тобто сільськогосподарська техніка не була передана належним чином ТОВ «Український солод»), чим порушено ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» в частині торгівлі пальним без наявності ліцензії на даний вид діяльності».

Відповідно до з пп. 14.1.212 п. 14.11 ст. 14 Податкового кодексу України реалізація підакцизних товарів (продукції) - будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу це - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу / акцизного складу пересувного:

до акцизного складу;

до акцизного складу пересувного;

для власного споживання чи промислової переробки;

будь-яким іншим особам.

Згідно з Законом №481/95 оптова торгівля пальним - це діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам; роздрібна торгівля пальним - це діяльність із придбання або отримання та подальшого продажу або відпуску пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик з автозаправної станції / автогазозаправної станції / газонаповнювальної станції / газонаповнювального пункту та інших місць роздрібної торгівлі через паливороздавальні колонки та/або оливороздавальні колонки та/або реалізація скрапленого вуглеводневого газу в балонах для побутових потреб населення та інших споживачів.

Матеріали справи свідчать, що відповідного до даних бухгалтерського обліку, а саме: оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «Зелений вал» по Договору оренди с/г техніки №4 від 01.03.2017, актами надання послуг, податковими накладними, підтверджується, що за період 01.07.2019 - 28.10.2022 (включно) сільськогосподарську техніку, передбачену умовами Договору оренди від 01.03.2017 №4 фактично передано в оренду (користування) ТОВ «Український солод» сільськогосподарську техніку, за яку в свою чергу, сплачувалася орендна плата згідно з податковими накладними (т.1 а.с. 33-64, 65,66-113).

Суд враховує позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від 20.02.2018 по справі №925/1596/16, який надаючи оцінку поняттю «початку користування орендованим майном» зазначивши, що при вирішенні питання щодо визначення початку користування орендованим майном (момент виникнення орендних правовідносин та відповідних прав та обов`язків) та щодо обрахування початку перебігу строку оренди має значення наявність будь-якого належного доказу, що підтверджує відповідні обставина а не виключно назва документу - акт приймання-передачі.

Крім того представник позивача пояснив, що акти прийому-передачі орендованого майна під час проведення перевірки фактично оформлені, проте знаходилися за юридичною адресою ТОВ «Український солод»: Житомирська область, Житомирський район, с. Озерянка, вул. Пушкіна, 3, в той час, як перевірка здійснювалось за місцем зберігання пального: Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Ватутіна, 10.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8561/06-30-09-02/30825170 про застосування штрафних санкцій у сумі розміром 500000,00 грн за порушення ст.15 Закону №481/95, є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8562/06-30-09-02/30825170 відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн, у зв"язку з встановленням ведення діяльності без отримання відповідної ліцензії за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Ватутіна, 10 за період: 14.02.2022 - 06.09.2022 (включно), суд зазначає наступне (т.1 а.с.с 28).

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що в період з 01.07.2019 до 19.10.2022 ТОВ «Український солод» згідно з наданих до перевірки товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів та інших первинних бухгалтерських документів отримував дизельне пальне за адресою: Житомирська область, Бердичівський р-н, м.Бердичів, вул. Ватутіна, 10. Ліцензія на право зберігання пального за даною адресою у позивача була анульована розпорядженням від 14.02.2022 №78-р.

Також вказано, що згідно з додатком до ліцензії №200017 загальна місткість резервуарів ТОВ «Український солод» становила 136376 літрів. Однак, згідно з наданими до перевірки первинних документів (оборотно-сальдові відомості) суб`єкт господарювання зберігав пальне в об`ємах, більших ніж зазначено в ліцензії, а саме: 23.06.2020 - 158101,391 літра; 24.06.2020 - 157662,391 літра; 25.06.2020 - 156703,391 літра; 26.06.2020 - 156116,391 літра; 27.06.2020 - 155400,391 літра; 28.06.2020 - 154585,391 літра; 29.06.2020 - 153943,391 літра; 30.0620.20 - 153893,391 літра та інші відповідно до відомості за липень 2020, березень 2021, квітень 2021, травень 2021, серпень 2021, вересень 2021.

Суд зауважує, що про протиправність висновків відповідача про анулювання ліцензії на право зберігання пального №200017 та прийняття розпорядження від 14.02.2022 №78-р, зазначено судом вище.

Як наслідок вказаного, відсутність у ТОВ «Український солод» за період з 14.02.2022 по 06.09.2022 (включно) ліцензії на право зберігання пального обумовлена виключно винесенням Головним управлінням ДПС у Житомирській області розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального.

Крім того, згідно з п. 112.8.4 Податкового кодексу України до обставин, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема є: вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів.

Що стосується посилання відповідача на зберігання пального в об"ємах більших, ніж зазначено в ліцензії, представник позивача пояснив, що ТОВ «Український солод» за період: 14.02.2022-06.09.2022 (включно) пальне не зберігало, а лише використовувало. Відповідачем не враховано, що така реалізація здійснювалась шляхом безпосередньої «заправки в бак» транспортного засобу.

На підтвердження вказаного товариством надано інформацію з оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 по контрагенту ТОВ «ЯРКОН» (т.1 а.с. 121).

Крім того, під час перевірки, залишків пального на складах зберігання ТОВ «Український солод» відповідачем не встановлено.

Відповідно до вимог ст.15 Закону №481/95 у разі здійснення зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження.

Паливні баки транспортних засобів, використовуються для подачі пального до двигуна внутрішнього згорання такого транспортного засобу, для приведення його в рух, не є ємностями для зберігання пального, у розумінні Закону №481/95.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Саме такий підхід значно посилює позиції невладної особи, якій бракує правових знань, щоб самостійно довести перед судом слушність своїх тверджень.

Суд вказує, що під час розгляду справи Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області не було надано суду беззаперечних доказів зберігання ТОВ "Український солод" в період з 14.02.20122 по 06.09.2022 пального, саме без ліцензії.

З огляду на викладене, з урахуванням встановлених обставин у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28.11.2022 №8562/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо оскарження податкового повідомлення-рішення 28.11.2022 №8563/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн, у зв"язку з встановленням факту ведення діяльності без отримання відповідної ліцензії за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Озерянка, вул.Пушкіна, 3, за період 07.09.2022 по 28.10.2022, суд зазначає наступне (т.1 а.с. 26).

В акті перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області встановлено, що 07.09.2022 ТОВ «Український солод» згідно з видатковою накладною №773 отримало від ТОВ «Мобілгаз» дизельне пальне у кількості 26070 літрів за адресою: Житомирська область. Житомирський район, с. Озерянка. вул. Пушкіна. 3, ліцензія на право зберігання пального за даною адресою у позивача була відсутня.

Суд вказує, що відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 07.09.2022, щодо поставки позивачу від ТОВ «Мобілгаз» дизельного палива у розмірі 26070 літрів, у розділі «пункт розвантаження»: вказано адреса: «Житомирська обл., м. Бердичів, вул. Ватутіна, 10». Зазначене, відповідає адресі місця зберігання ТОВ «Український солод», яка вказана у ліцензії на право зберігання пального від 07.09.2022 №22000158 (т.1 а.с. 165, 167).

Під час розгляду справи представник позивача пояснив, що у видатковій накладній №773 від 07.09.2022 в графі «адреса доставки» включено юридичну адресу ТОВ «Український солод»: Житомирська область, Житомирський район, с. Озерянка, вул. Пушкіна, 3, яка у свою чергу передбачена п. 10 Договору поставки від 25.08.2022 №197, укладеного між ТОВ «Український солод» та ТОВ «МОБІЛГАЗ», у товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів від 07.09.2022 зазначено пункт розвантаження: вул.Ватутіна, 10, м.Бердичів, Житомирська область (т.1 а.с. 166, 168-169).

Крім того, згідно з п. 3.1. Договору поставка від 25.08.2022 №197 визначено, що поставка товару здійснюється до пункту розвантаження покупця.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV (далі - Закон №996-ХІV) визначено, що його дія поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності.

Виходячи з вимог п.2 ст. 3 Закону №996-ХІV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону №996-ХІV встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку.

Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документи; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

В свою чергу, згідно з п. 1.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Згідно з вказаного пункту та затвердженої форми товарно-транспортна накладна в будь-якому разі повинна містити наступні обов"язкові реквізити: назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Отже, саме товарно-транспортна накладна є тим первинним документом, в якому зазначається чітка адреса пункту розвантаження вантажу.

З огляду на викладене, відповідач безпідставно ототожнює «адресу доставки», зазначену у видатковій накладній із безпосереднім «пунктом розвантаження», зазначеним у товарно-транспортній накладні.

Саме тому, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення 28.11.2022 №8563/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн, винесене Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області без врахуванням усіх обставин, що мали значення для його прийняття, як наслідок є протиправним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, Головне управління Державної податкової служби у Житомирській області в ході судового розгляду справи не довело правомірність оскаржуваних позивачем податкових-повідомлень рішень та розпорядження.

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

У силу приписів ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів пропорційно частині до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Український солод" (вул.Пушкіна, 3, Озерянка, Житомирський район, Житомирська область,12463, ) до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування розпорядження і податкових повідомлень-рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області "Про анулювання дії ліцензії" №78-р від 14.02.2022, яким анульовано ліцензію на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), видану Товариству з обмеженою відповідальністю «Український солод» за реєстраційним №2000176 терміном дії з 12.02.2020 до 12.02.2025.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 28.11.2022 №8561/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український солод" застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 28.11.2022 №8562/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український солод" застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення 28.11.2022 №8563/06-30-09-02/30825170, відповідно до якого до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український солод" застосовано штрафні (фінансові) санкції за платежем адміністративний штраф та інші санкції у розмірі 500000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Український солод" судові витрати зі сплати судового збору у сумі розміром 25184 (двадцять п"ять тисяч сто всімдесят чотири) грн 00 (нуль) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 26 липня 2024 року.

Суддя А.В. Горовенко