Справа № 480/2319/23
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 липня 2024 р. Справа № 480/2319/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Центр пробації" про скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи "Центр пробації" (далі - відповідач, ДУ "Центр пробації"), в якій просила:
1) скасувати наказ № 71/к від 23.01.2023 ДУ Центр пробації про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Сумського районного сектору № 1 філії ДУ Центр пробації в Сумській області за пунктом 5 статті 23 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України та пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку зі скороченим штатів або проведенням організаційних заходів);
2) поновити ОСОБА_1 на службі у філії ДУ Центр пробації в Сумській області на посаді начальника Сумського районного сектору № 1 з дати звільнення;
3) стягнути з Державної установи Центр пробації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 21.02.2023 по день ухвалення судом рішення.
Вимоги вмотивовані тим, що позивач з 01.10.2015 займала посаду начальника Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції (у подальшому Білопільський районний сектор філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області та Сумського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області). Попередженням від 07.12.2022 позивача 20.12.2022 повідомлено про те, що 20.12.2022 відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07.12.2022 №5456/5 Про затвердження структури та штатів Державної установи Центр пробації категорії посад, які заміщувались особами начальницького складу, у тому числі і посада, яку обіймала ОСОБА_1 змінено на категорію посад, що заміщуються працівниками, які працюють за трудовим договором, а наказом Державної установи Центр пробації № 71/к від 23.01.2023 позивача звільнено з посади начальника Сумського районного сектору № 1 філії Державної установи Центр пробації в Сумській області за пунктом 5 статті 23 Закону України Про державну кримінально-виконавчу службу України та пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку зі скороченим штатів або проведенням організаційних заходів).
З огляду на те, що позивач перебувала на посаді, яка відноситься до начальницького складу кримінально-виконавчої служби, то вказаним повідомленням, вважає ОСОБА_1 була попереджена фактично про зміну істотних умов праці. Так, на дату ознайомлення позивач була атестованою, при цьому попередженням її повідомити про продовження роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією та посадою, втім змінились умови оплати праці та соціальні гарантії. Разом з тим, зміна істотних умов праці допускається тільки, у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці. Якщо такі зміни не вводяться, то власник не має права змінити істотні умови праці.
ОСОБА_1 стверджує, що оскільки зміна посадових та функціональних обов`язків, перерозподіл навантаження на позивача не змінились, то відсутні підстави вважати про проведення роботодавцем змін в організації праці, які б стали обґрунтованими підставами для зміни істотних умов праці.
Окрім того, з попередження Державної установи Центр пробації від 07.12.2022 про заплановане звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із скороченням штатів або проведення організаційних заходів) вбачається, підставою такого попередження стало прийняття Міністерством юстиції України наказу Про затвердження структури та штатів Державної установи Центр пробації від 07.12.2022 №5456/5.
Проте, відповідно до штату філії Держаної установи Центр пробації в Сумській області, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2019 №561/5, не вбачається відсутність посад, що заміщується особами начальницького складу та які б могли бути запропоновано позивачу.
Також, як вбачається зі змісту штату державної установи Центр пробації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.12.2022 № 5456/5, Сумський районний сектор № 1 філії Державної установи Центр пробації в Сумській області не приєднано, не поділено, не перетворено та не ліквідовано. Такі зміни відсутні також і у самій філії Державної установи Центр пробації у Сумській області Посада начальника Сумського районного сектору № 1 філії Державної установи Центр пробації в Сумській області також не скорочено. Відсутні також докази проведення організаційних заходів.
Відтак, вважає, що Державною установою Центр пробації було порушено гарантії захисту від незаконного звільнення, які полягали у не запропонуванні позивачу всіх вакантних атестованих посад у Державній установі Центр пробації чи іншому органі (закладі, установі), які входять до структури Кримінально-виконавчої служби України, а оскаржуваний наказ Державної установи Центр пробації від 23.01.2023 є незаконним, оскільки прийнятий з порушенням процедури та підстав для такого звільнення, тому вважає, що вона має бути поновлена на займаній посаді.
Крім того, вважає, що у зв`язку з незаконним звільненням має право на отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвалою суду від 22.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім того, вказаною ухвалою у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі, які на виконання вимог відповідачем було надано (а.с.65-78).
Відповідач подав відзив (а.с.79-81), в якому просив відмовити у задоволенні позову з огляду на те, що відповідачем було дотримано вимоги Закону України Про Національну поліцію під час звільнення позивача.
Зокрема, станом на дату ознайомлення позивача з попередженням (20.12.2022) рівнозначних та нижчих посад осіб начальницького складу в Державній установі "Центр пробації" не було, натомість була рівнозначна посада начальника Сумського районного сектору № 1 філії Державної установи Центр пробації в Сумській області за трудовим договором, яка і була запропонована позивачу, однак від якої позивач відмовилася, зазначивши про це у попередженні. Тож, станом на день видачі попередження (07.12.2022) Міністерством юстиції готувався проєкт змін до штату Державної установи Центр пробації з відсутністю атестованих посад у всіх підрозділах та уповноважених органів з питань пробації в областях.
Щодо твердження позивача про зміну істотних умов праці, вказав, що відповідно до абзацу 3 статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. У спірних правовідносинах не мало місце зміна істотних умов праці позивача, оскільки наказом від 16.12.2022 № 5671/5 Міністерством юстиції України було проведено організаційні заходи, а саме - розатестація посад осіб начальницького складу Центру пробації та заміну їх на посади працівників за вільним наймом на підставі трудового договору. Позивача було звільнено у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів згідно з підпунктом 4 пункту 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію, з урахуванням вимог частини 3 статті 68 зазначеного закону.
Представник позивача подала відповідь на відзив (а.с.103-106), в якій не погодилася з доводами відповідача у відзиві та просила позов задовольнити з підстав, викладених у позові. Додатково вказала, що відповідач надав суду перелік усіх вакантних посад на момент попередження позивача - Інформацію про вакантні посади уповноважених органів з питань пробації Державної установи Центр пробації станом на 07.12.2022, згідно якої вбачається наявність вакантних атестованих посад як у філії Державної установи
Доказів відсутності будь-яких вакантних рівнозначних та нижчих посад осіб начальницького складу як у Сумській області, так і по інших областях станом на 20.12.2022 відповідачем не надано. Державною установою Центр пробації не надано і доказів запропонування інших вакантних атестованих посад в іншому органі (закладі, установі), які входять до структури Кримінально-виконавчої служби України.
Крім того, доповнила, що порядок та умови проходження публічної служби, підстави звільнення з неї не передбачають поняття розатестації посад. Тому посилання відповідача на проведення організаційних заходів так і залишилось непідтвердженим.
Ухвалою суду від 23.06.2023 у відповідача витребовувалися додаткові докази у справі (а.с.109), що на виконання вимог ухвали суду були надані (а.с.113-119).
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом згідно послужного спису позивача, трудової книжки позивача та подання начальника управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області встановлено, що позивач з 20.08.2004 проходила службу в системі органів Державної кримінально-виконавчої служби України, зокрема, 20.08.2004 прийнята в Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Сумській області на посаду інспектора Білопільського районного підрозділу Білопільського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої служби, а 02.10.2004 відповідно до наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань від 02.10.2004 №65о/с отримала спеціальне звання - лейтенант внутрішньої служби. Наказом від 17.06.2022 №2520/5 позивачу присвоєно звання підполковник внутрішньої служби (а.с.12-27).
При цьому, згідно Указу Президента України Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади від 9 грудня 2010 року № 1085/2010 утворено Державну пенітенціарну службу України шляхом реорганізації Державного департаменту України з питань виконання покарань.
20 жовтня 2011 року постановою Кабінету Міністрів України Про утворення територіальних органів Державної пенітенціарної служби №1062 здійснено реорганізацію центрального органу виконавчої влади з питань виконання покарань та його територіальних органів. Правонаступником Державного департаменту України з питань виконання покарань стала ДПтС України.
Постановою Кабінету Міністрів України Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції від 18 травня 2016 року №343 ліквідовано Державну пенітенціарну службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.
Постановою Кабінету Міністрів України Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції від 18 травня 2016 року №348 ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи управління Державної пенітенціарної служби та утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції міжрегіональні управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації: Західне, Південне, Південно-Східне, Північно-Східне, Центральне, Центрально-Західне.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року №655-р Про утворення державної установи Центр пробації створено Державну установу Центр пробації, а наказом Міністерства юстиції України № 561/5 від 22.02.2019 затверджено Положення про Державну установу Центр пробації, відповідно до пунктів 6,7 якого у структурі Центру пробації функціонують уповноважені органи з питань пробації як відокремлені структурні підрозділи (філії), у тому числі філія Державної установи «Центр пробації» у Сумській області, в якій і проходила службу ОСОБА_1 на посаді начальника Сумського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області. До складу Центру пробації входять працівники, які працюють за трудовим договором та особи начальницького складу, що були переведені з Державної кримінально- виконавчої служби.
Так, позивач з 01.10.2015 займала посаду начальника Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції (з 01.07.2017 - Білопільський районний сектор з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, з 01.07.2018 - Білопільський районний сектор філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області, а з 04.08.2021 - Сумський районний сектор №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області).
Попередженням від 07.12.2022 позивача повідомлено про те, що відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 07.12.2022 №5456/5 Про затвердження структури та штатів Державної установи Центр пробації категорії посад, які заміщувались особами начальницького складу, у тому числі і посада, яку обіймала ОСОБА_1 змінено на категорію посад, що заміщуються працівниками, які працюють за трудовим договором.
Цим попередженням ОСОБА_1 на підставі частини першої статті 68 Закону України Про Національну поліцію попереджено про звільнення зі служби не раніше як через два місяці з дня ознайомлення з цим попередженням за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів), а також одночасно запропоновано ОСОБА_1 для працевлаштування посаду начальника Сумського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області за трудовим договором за тарифним розрядом згідно з штатним розписом.
З попередженням від 07.12.2022 ОСОБА_1 ознайомлено 20.12.2022, від пропозиції про призначення на посаду начальника Сумського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області позивач відмовилася, про що зробила відповідний запис у попередженні (а.с.28, 84).
20.02.2023 наказом Державної установи Центр пробації від 23 січня 2023 року №71/к ОСОБА_1 , начальника Сумського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області, звільнено відповідно до пункту 5 статті 23 Закону України Про Державну кримінально-виконавчу службу України та пункту 4 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів) (а.с.29).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами 1, 2, 6 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
За змістом статті 5-1 Кодексу законів про працю України визначено гарантії забезпечення права громадян на працю. Так, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи (абз. 6 частини 1 статті 5-1 Кодексу законів про працю України).
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2017 за № 655-р «Про утворення державної установи «Центр пробації» було прийнято рішення з 01 січня 2018 року утворити державну установу Центр «пробації».
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про пробацію» від 5 лютого 2015 року
№ 160-VIII (далі Закон України «Про пробацію») права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV) та цим Законом.
Так, статтею 3 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" № 2713-IV від 23.06.2005 року (далі - Закон № 2713-IV) визначено, що правовою основою діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України є Конституція України, цей та інші закони України, акти Президента України і Кабінету Міністрів України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти Міністерства юстиції України.
За змістом положень ч.1 ст. 6 Закону № 2713-IV Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Структура, штати територіальних органів управління, підрозділів кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я та положення про них затверджуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань (ч.4 ст.6 Закону № 2713-IV).
Частиною 1 ст. 14 Закону № 2713-IV передбачено, що до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу (далі - особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби), спеціалісти, які не мають спеціальних звань, та інші працівники, які працюють за трудовими договорами в Державній кримінально-виконавчій службі України (далі - працівники кримінально-виконавчої служби).
Абзацом першим ч. 2 ст. 14 Закону № 2713-IV визначено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Частиною 8 цієї ж статті передбачено, що трудові відносини працівників кримінально-виконавчої служби регулюються законодавством про працю, державну службу та укладеними трудовими договорами (контрактами).
За приписами ч. 5 ст. 23 Закону № 2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходила службу на посаді начальника Сумського районного сектору №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області та на час звільнення мала спеціальне звання - підполковник внутрішньої служби (а.с.12-27).
20.12.2022 з огляду на те, що категорія посад, які заміщуються особами начальницького складу, у тому числі і посаду, яку обіймала ОСОБА_1 , змінено на категорію посад, що заміщується працівниками, які працюють за трудовим договором, позивача на підставі частини першої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію» було попереджено про її звільнення зі служби не раніше як через два місяці з дня ознайомлення з цим попередженням за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів).
Одночасно з попередження про наступне вивільнення, позивачу запропоновано для працевлаштування посаду начальника Сумського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області за трудовим договором за тарифним розрядом згідно зі штатним розписом.
У попередженні позивач зазначила про те, що не погоджується з заявленою пропозицією, а 23.01.2023 була звільнена на підставі оскаржуваного наказу.
Обґрунтовуючи свою позицію позивач та її представник наполягають на тому, що у відповідача були відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів), оскільки при звільненні позивачки ні скорочення штатів чи посади позивача, ні проведення організаційних заходів не мало місце. Наголошують на тому, що посадові обов`язки ОСОБА_1 залишись ті ж самі, а змінились умови оплати праці та соціальні гарантії, що свідчить не про проведення організаційних заходів, а про зміну умов праці, що, у свою чергу, допускається лише, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці. Окремо стверджують, що відповідачем не було запропоновано позивачу всіх наявних атестованих посад.
Суд не погоджується з цими доводами, керуючись наступним.
Судом встановлено, що позивач була звільнена на підставі пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Тобто звільнення на підставі цієї норми можливе у разі скорочення штатів або проведення о р г а н і з а ц і й н и х з а х о д і в .
У цій справі судом встановлено, що 05.08.2022 з метою приведення у відповідність штатних посад державної установи «Центр пробації» до норм п.5 ч.1 ст. 2 Закону України «Про пробацію», відповідно до якої персонал органу пробації це працівники, які відповідно до повноважень, визначених цим Законом та іншими законами України, виконують завдання пробації, в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України було надано доручення директору державної установи «Центр пробації» надати Управлінню персоналу Міністерства юстиції України пропозиції щодо внесення змін до штату державної установи «Центр пробації» в частині заміни категорій в с і х посад, які заміщуються особами начальницького складу категоріями посад «керівник», «професіонал» та «фахівець» (а.с.92зворот).
На виконання цього доручення Державною установою «Центр пробації» 05.12.2022 начальнику Управління персоналу Міністерства юстиції України було надано на затвердження проєкт штату Державної установи «Центр пробації» (а.с.97-101). В проєкті передбачалось заміщення категорій посад заступників начальників відділів уповноважених органів з питань пробації в областях, а також категорії посад начальників секторів уповноважених органів з питань пробації в областях (яку обіймала позивач), які заміщуються особами начальницького складу, - категоріями посад «керівник». Цим проєктом передбачалось одночасно можливість заміщення такої посади як «старший інспектор» особою начальницького складу (граничне звання майор внутрішньої служби) на період перебування цієї особи на посаді.
07 грудня 2022 року наказом Міністерства юстиції України №5456/5 відповідно до ч.4 ст. 6 Закону № 2713-IV було затверджено нову структуру державної установи «Центр пробації», а також штати державної установи «Центр пробації, з урахуванням наданого державною установою «Центр пробації» проєкту (а.с.30,35-41).
Відповідно до вказаного наказу, з огляду на те, що категорія посад, які заміщуються особами начальницького складу, у тому числі і посаду, яку обіймала ОСОБА_1 , змінено на категорію посад, що заміщується працівниками, які працюють за трудовим договором, позивача, на підставі частини першої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію», було п і д п и с а н о 07.12.2022 попередження ОСОБА_1 про її звільнення зі служби не раніше як через два місяці з дня ознайомлення з цим попередженням за пунктом 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку зі скороченням штатів або проведення організаційних заходів).
Поряд з цим до дня ознайомлення з цим попередженням на виконання доручення в.о. державного секретаря Міністерства юстиції України від 05.08.2022 (а.с.92зворот) Державною установою «Центр пробації» 14.12.2022 начальнику Управління персоналу Міністерства юстиції України було надано на затвердження інший проєкт штату Державної установи «Центр пробації» (а.с.93-96), в якому передбачалось додатково заміна категорій посад «старший інспектор, граничне звання майор внутрішньої служби»), які заміщуються особами начальницького складу категоріями посад «провідний інспектор».
16 грудня 2022 року наказом Міністерства юстиції України №5456/5 відповідно до ч.4 ст. 6 Закону № 2713-IV було затверджено нову структуру державної установи «Центр пробації», а також штати державної установи «Центр пробації, з урахуванням наданого державною установою «Центр пробації» проєкту (а.с.42-56), в якому були відсутні атестовані посади.
Враховуючи вищевикладене, суд визнає, що за обставин цієї справи відповідачем були проведені саме організаційні заходи на виконання доручення Міністерство юстиції України, яке відповідно до ч.4 ст. 6 Закону № 2713-IV, затверджує структуру, штати територіальних органів управління, підрозділів кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань. Саме в результаті таких організаційних заходів відбулось заміщення атестованих категорій посад, у тому числі, яку обіймала позивач, категоріями посад за трудовим договором. Вказані обставини у розумінні пункту 4 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», є підставою для звільнення позивача.
З огляду на вказані висновки, відсутність змін у посадових та функціональних обов`язках позивача, на чому наголошує представник позивача, не свідчить про відсутність проведених організаційних заходів. А відтак суд відхиляє доводи представника позивача про не підтвердження відповідачем проведення організаційних заходів під час звільнення позивача.
Представник позивача, посилаючись на ч.3 ст. 32 КЗпП України, вважає, що попередженням про наступне вивільнення позивача було фактично попереджено про зміну умов праці. Вказані доводи, на переконання суду, є помилковими.
Дійсно відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.
Разом з тим, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, зокрема Закон України Про Національну поліцію, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини. Це визнає і представник позивача у позові та відповіді на відзив.
Так, спеціальною нормою Закону України «Про Національну поліцію», а саме статтею 77, на підставі пункту 4 якої була звільнена позивач, передбачено таку підставу звільнення як проведенням організаційних заходів, факт проведення яких було підтверджено під час розгляду справи.
Також відповідно до ч.3 ст. 68 цього ж Закону поліцейський, посада якого була скорочена і якого не призначено на іншу посаду в поліції відповідно до частини другої цієї статті, після закінчення двомісячного строку з дня попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції має бути звільнений зі служби в поліції на підставі пункту 4 частини першої статті 77 цього Закону.
Саме з метою дотриманням трудових гарантій позивача, з огляду на те, що замість атестованої посади начальника Сумського районного сектору №1, яку обіймала позивач, була введена посада за трудовим договором начальника Сумського районного сектору №1, ОСОБА_1 , у зв`язку з проведенням організаційних заходів, 20.12.2022 було попереджено про звільнення зі служби за два місяці до звільнення 20.02.2023, на підставі частини першої статті 68 Закону України «Про Національну поліцію», а не на підставі ч.3 ст.32 КЗпП України.
Таким чином, вказані вище посилання представника позивача суд не бере до уваги.
Щодо доводів про не виконання відповідачем обов`язку запропонувати всі вакантні атестовані посади, які були наявні станом на 07.12.2022, суд зауважує наступне.
У вказаних постановах Верховний Суд зазначив, що служба в поліції за своїм змістом є державною службою особливого характеру, у зв`язку з чим, в частині, що не врегульована Законом № 580-VIII, до спірних правовідносин може бути застосований Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 якого, рівнозначною посадою є посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.
Судом встановлено, що станом на день підписання керівником попередження 07.12.2022, в штаті Державної установи «Центр пробації» (а.с.93-96), після затвердження наказом Міністерства юстиції України від 07 грудня 2022року №5456/5 нової структури та штатів державної установи «Центр пробації», дійсно залишались такі атестовані посади як «старший інспектор, граничне звання майор внутрішньої служби», у той час як позивач на час звільнення займала посаду начальника сектора та мала звання підполковник.
Поряд з цим, суд звертає уваги, що з попередженням про звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена не 07.12.2022, а 20.12.2022, тобто в той час, коли наказом Міністерства юстиції України від 16 грудня 2022року №5456/5 вже були затверджені нова структура та штати державної установи «Центр пробації», в яких атестовані посади, з урахуванням наявного обґрунтування до проєктів (а.с.93зворот,97зворот), були відсутні.
Дійсно, як вбачається із наданого відповідачем списку вакантних посад (а.с.115), станом на 20.12.2022 значилась атестована посада провідного інспектора, поряд з цим в примітці вказаного декрет. У свою чергу згідно з пунктом 3 частини першої статті 1 Закону України «Про зайнятість населення» вакансія - вільна посада (робоче місце), на яку може бути працевлаштована особа.
Відповідно до частини третьої статті 2 Закону України «Про відпустки» право на відпустки забезпечується, зокрема, гарантованим наданням відпустки визначеної тривалості із збереженням на її період місця роботи (посади), заробітної плати (допомоги) у випадках, передбачених цим Законом. Отже, якщо працівник відсутній у зв`язку із відпусткою, посада, яку він займає, не є вакантною.
Крім того, станом на день прийняття оскаржуваного наказу зазначена вище посада також була заміщена категорією провідний спеціаліст (а.с.115зворот).
Таким чином, станом на час ознайомлення позивача з попередженням про звільнення 20.12.2022 штатом державної установи «Центр пробації» не було передбачено атестованих посад, а вакантні атестовані посади були відсутні, а відтак доводи представника позивача про не виконання відповідачем обов`язку запропонувати вакантні атестовані посади не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
При цьому матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з відсутністю атестованих посад у всіх підрозділах та уповноважених органах з питань пробації, позивачу, яка на час звільнення обіймала атестовану посаду начальника Сумського районного сектору №1, було запропоновано рівнозначну посаду начальника Сумського районного сектору №1, однак, від цієї пропозиції позивач відмовилась (а.с.28).
Враховуючи встановлені судом обставини у справі та досліджені докази, суд доходить висновку, що оскаржуваний наказ відповідає критеріям правомірності, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки прийнятий з дотриманням приписів Законів України Про національну поліцію, Про Державну кримінально-виконавчу службу, а тому відсутні підстави для його скасування, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
У контексті оцінки доводів позовної заяви, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи адміністративного позову отримали достатню оцінку.
Враховуючи, що позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимоги про скасування наказу, та у задоволенні яких відмовлено, суд доходить висновку, про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 26.07.2024.

Суддя І.Г. Шевченко