Справа № 380/11652/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача по відмові позивачеві у виплаті нарахованих, але не виплачених сум пенсії, її чоловікові ОСОБА_2 ;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачеві 317720,20 грн не виплачених сум пенсії її чоловікові ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 04.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; на підставі п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Посилається на те, що вона є членом сім`ї (дружиною) померлого пенсіонера, ОСОБА_2 , та реалізувала своє право на недоодержану пенсію в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом звернення до відповідача не пізніше шести місяців після його смерті. Однак відповідач відмовив позивачу у виплаті недоодержаної її померлому чоловіку пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/22612/21. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернулася до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

У встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що виплата сум, донарахованих на виконання судових рішень, може бути здійснена за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України та не залежить від Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області. За таких обставин вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/22612/21, яке набрало законної сили 16.05.2022 року, позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_2 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 86% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.04.2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.08.2021 року №С/2784 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 з урахуванням окладу за посадою, військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії, виходячи з розміру 86% грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого нарахована доплата пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.08.2022 року в сумі 317720,20 грн (46374,36 грн + 271345,84 грн).

Згідно свідоцтва про смерть від 07.10.2023 року серії НОМЕР_1 , виданого Личаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

За життя виплата ОСОБА_2 нарахованої суми доплати пенсії на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/22612/21 в загальному розмірі 317720,20 грн Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не здійснена. Вказане не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до свідоцтва про одруження від 12.08.1989 року серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 .

14.02.2023 року позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила виплатити їй пенсію в розмірі 317720,20 грн, що належала ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, за період з 01.01.2018 року по 31.08.2022 року.

Листом від 27.02.2024 року №5637-5249/М-53/8-1300/24 відповідач з посиланням на положення ст.ст.52, 379 Кодексу адміністративного судочинства України повідомив позивачеві, що «…Доплату, нараховану ОСОБА_2 на виконання судового рішення, Ви зможете отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати Вам пенсії, яка була нарахована померлому».

Позивач, вважаючи, що пенсійний орган протиправно відмовив у виплаті їй, як члену сім`ї померлого, нарахованих її чоловіку сум пенсії, звернулась до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права. При цьому, вказала, що згідно листа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 03.04.2024 року №8709/В-4, станом на 03.04.2024 року виконавче провадження з виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/22612/21 у Відділі на виконанні не перебуває та не перебувало.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Порядок виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера унормований ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частиною 1 якої передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі №200/10269/19-а сформульована висновок про те, що «у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя».

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера, проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічне правозастосування наведене у постанові Верховного Суду від 06.04.2022 року у справі №200/10136/20-а.

За приписами п.1 ч.2 ст.36 цього Закону, непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Право позивача на отримання суми пенсії, що належала пенсіонерові ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, не заперечується сторонами у даній справі. У листі-відмові від 27.02.2024 року відповідач посилається лише на те, що спірна доплата може бути отримана позивачем за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати позивачеві пенсії, яка була нарахована померлому.

Втім, суд не приймає до уваги вказані аргументи відповідача, адже такі суперечать приписам ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Більше того, позивач звернулась до відповідача із заявою в порядку, передбаченому вищенаведеними статтями, а не в порядку виконання судового рішення у справі №380/22612/21.

При цьому, суд враховує, що позивачем дотримано строк звернення із такою заявою, а саме не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.04.2022 року у справі №380/22612/21 набрало законної сили за життя померлого ОСОБА_2 , нарахування пенсії було проведено, однак не було виплачено 317720,20 грн, позивач має право на виплату їй недоотриманих її чоловіком у зв`язку з його смертю сум пенсії в розмірі 317720,20 грн у порядку ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тому, відмовляючи позивачеві у виплаті нарахованої, але не виплаченої, пенсії померлого ОСОБА_2 , відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо судового збору, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 суми пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, у розмірі 317720 (триста сімнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 20 копійок.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) виплатити ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) суму пенсії, що належала її чоловіку ОСОБА_2 і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, у розмірі 317720 (триста сімнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.