Справа № 260/10888/23
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття касаційного провадження

26 липня 2024 року

м. Київ

справа №260/10888/23

адміністративне провадження №К/990/26785/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Чиркіна С.М. та Шарапи В.М., перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року

у справі №260/10888/23

за позовом Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України,

третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи"

про визнання протиправним та скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року Державний реєстратор центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа - Державне підприємство "Національні інформаційні системи", в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати пункти 3 та 5 Наказу Міністерства юстиції України №4050/5 від 27 листопада 2023 року "Про задоволення скарги" (пунктом 3 анульовано доступ державному реєстратору Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області ОСОБА_1 ; пунктом 5 аиконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство "Національні інформаційні системи")

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року скасовано рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Міністерство юстиції України 10 липня 2024 року, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернулося з касаційною скаргою до Верховного Суду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглядаючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження у цій справі, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення статті 3, пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 23, пункту 8 частини першої статті 24, статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01 липня 2004 року №1952-IV (далі - Закон №1952-IV), пункту 1 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року №990 (далі - Порядок №990), пунктів 2, 4, 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (далі - Порядок №1128).

У касаційній скарзі відповідач не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що розгляд скарги здійснено Колегією Міністерства юстиції України з порушенням визначеного статтею 37 Закону №1952-IV строку, що вплинуло, у тому числі, на права позивача.

Позиція відповідача полягає у тому, що перевищення строків розгляду скарги зумовлене обставинами, які об`єктивно не залежали від відповідача, враховуючи, що порушення таких строків розгляду скарги Колегією відбулося з метою належного з`ясування всіх обставин справи та, у зв`язку із цим, організацією повторного засідання Колегії. Водночас, суд апеляційної інстанції не з`ясував, яким чином таке порушення строків розгляду вплинуло на права позивача.

На обґрунтування своєї позиції відповідач наводить висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 22 травня 2022 року у справі №825/2328/16, у якому зазначено, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування, у разі коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення. Суд наголошує, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Межею, що розділяє істотні (фундаментальні) порушення від неістотніх, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Водночас, на думку відповідача, суду апеляційної інстанції також слід було застосувати до даних правовідносин висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18, у якому зазначено, що саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати самостійних правових наслідків для його правомірності.

У касаційній скарзі відповідач не погоджується з позицією суду щодо необхідності застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 12 грудня 2019 року у справі №440/1246/19 та від 30 квітня 2020 року у справі №820/5458/17, до даних правовідносин, так як такі висновки сформовані за інших фактичних обставин та іншого законодавчого регулювання.

Так, у вищезазначених справах відносини стосувалися процедури проведення камеральної перевірки, що передбачено Порядком №990, а не розгляду скарг у сфері державної реєстрації, що передбачена Порядком №1128.

Також касаційна скарга містить доводи Міністерства юстиції України про те, що встановлення факту прийняття Державним реєстратором ОСОБА_1 неправомірних оскаржуваних рішень, які фактично призвели до порушення прав ОСОБА_2 , враховуючи їх характер та наслідки, були підставою для застосування відповідного заходу реагування у вигляді анулювання державному реєстратору ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру прав.

Відповідач наводить висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №826/15358/17, у якому зазначено, що суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

У свою чергу у висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 15 грудня 2021 року у справі №1840/2970/18, зазначено, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Таким чином, проаналізувавши підстави, на яких подано касаційну скаргу, враховуючи доводи скаржника, зазначені в обґрунтування необхідності прийняття її до розгляду касаційним судом, а також положення статті 129 Конституції України, якою передбачено право на касаційне оскарження судового рішення, колегія суддів погоджується з необхідністю здійснити касаційний перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року, з метою з`ясування правильності застосування судом апеляційної інстанції положень статті 3, пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 10, пункту 1 частини першої статті 23, пункту 8 частини першої статті 24, статті 37 Закону №1952-IV, пункту 1 Порядку №990, пунктів 2, 4, 9 Порядку №1128 та перевірки необхідності застосування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29 квітня 2020 року у справі №826/15358/17, від 15 грудня 2021 року у справі №1840/2970/18, від 22 травня 2022 року у справі №825/2328/16, від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18.

Судом перевірено зарахування коштів на рахунок Державної казначейської служби України.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 334, 335, 338, 355, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі №260/10888/23 за позовом Державного реєстратору центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу.

2. Витребувати з Закарпатського окружного адміністративного суду справу №260/10888/23.

3. Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів (за їх наявності) разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження.

4. Встановити для учасників справи десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою статті 338 КАС України з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження: неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права), доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

5. Роз`яснити учасникам справи, що у разі не виконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству, суд, відповідно до статті 149 КАС України, може застосувати заходи процесуального примусу.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя -доповідач Я.О. Берназюк

Судді С.М. Чиркін

В.М. Шарапа