Справа № 200/4754/23
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

29 липня 2024 року Справа №200/4754/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Арестова Л. В., ознайомившись із заявою представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- визнати протиправною та скасувати постанову щодо ОСОБА_1 з 01.11.2014;

- зобов`язати відповідача відновити нарахування страхових виплат та виплатити ОСОБА_1 заборгованість по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.11.2014.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 №200/4754/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві у м. Костянтинівці від 15.12.2014 №0534/70763/11 «Про зняття з обліку потерпілого», якою знято з обліку потерпілого ОСОБА_1 Причина зняття: відсутність первинної довідки ВПО. Дата зняття з обліку справи 31.10.2014. Припинено всі страхові виплати по справі з 01.11.2014.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01.11.2014 на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01.11.2014 по день поновлення такої виплати на рахунок, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі №200/4754/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволено частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №200/4754/23 змінено.

В абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №200/4754/23 слова «по день поновлення такої виплати» замінити словами і цифрами «по 31.08.2015».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №200/4754/23 залишено без змін.

02.07.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому просить суд:

«1. Задовольнити заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

2. Переглянути судове рішення від 09.10.2023 у справі 200/4754/23 та ухвалити нове рішення, яким замінити відповідача у справі №200/4754/23 Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області () на Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області ().».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15.07.2024 заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху, встановлено десятиденний строк для усунення недоліків поданої заяви шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про перегляд судового рішення із посиланням на докази, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та надання доказів, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

22.07.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав до суду клопотання про надання додаткового строку для усунення недоліків поданої заяви у справі №200/4754/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.07.2024 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про надання додаткового строку для усунення недоліків поданої заяви у справі №200/4754/23.

26.07.2024 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав до суду заяву, в якій просить суд:

«1. Задовольнити вимоги уточненої заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

2. Переглянути судове рішення від 09.10.2023 у справі 200/4754/23 та ухвалити нове рішення, яким замінити відповідача по справі 200/4754/23 Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області () на Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області ().».

Ознайомившись із зазначеною заявою, суддя зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Разом із цим, згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з частинами першою-третьою статті 364 КАС України заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами за формою і змістом повинні відповідати вимогам цього Кодексу щодо оформлення позовних заяв до суду першої інстанції.

У заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява про перегляд, номер справи; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (найменування) інших учасників справи; 4) судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява; 5) нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; 6) посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

До заяви додаються: 1) копії заяви відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така заява подана в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання заяви в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази направлення її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу; 2) документ про сплату судового збору; 3) докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; 4) у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення; 5) клопотання особи про витребування копії рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судового рішення з підстави, визначеної пунктом 3 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 364 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Суд зазначає, що за своєю правовою природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, що було покладено в основу судового рішення. Нововиявлена обставина це юридичний факт, що передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення даної конкретної справи; якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового рішення, то вона обов`язково вплинула би на остаточні висновки суду; юридичний факт, що існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, що не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це у подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є: по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, що виникли або змінилися після прийняття судового рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», пункт 40).

Підставою перегляду рішення за нововиявленими обставинами не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення, суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто, перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Таким чином, нововиявлені обставини це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Суд зазначає, що заявник у поданій ним уточненій заяві від 26.07.2024, як на нововиявлені обставини посилається виключно на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час опрацювання для виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 та виконавчого листа №200/4754/23 від 14.05.2024, встановлює факт перебування ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2022 по теперішній час, на підставі листа від 17.06.2024 №2000-0313-9/111555 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому зазначається, що на підставі заяви про поновлення нарахування страхових виплат ОСОБА_1 від 31 жовтня 2024 року йому було поновлені страхові виплати з 01.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Разом із цим, заявник як у заяві від 26.07.2024, так й у заяві від 02.07.2024, посилається як на доказ, що підтверджує наявність нововиявлених або виключних обставин, виключно на лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.06.2024 №2000-0313-9/111555, в якому зазначено, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області передало до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області реєстр осiб, яким було припинено/затримано виплати відділеннями Управління за період з 01.03.2022 по 31.12.2022. Згідно даних зазначених в реєстрі, щомісячна страхова виплата ОСОБА_1 припинена з 01.07.2022. Відповідно до наявної інформації з «Єдина інформаційна аналітична система», яка була передана Фондом соціального страхування України (лист ПФУ ЕДО від 29.02.2024 №2800-050201-9/13016), ОСОБА_1 перебував на обліку в робочих органах Фонду соціального страхування України та отримував страхові виплати з 15.06.2011 по 31.08.2017 та з 01.07.2021 по 30.06.2022. На підставі заяви ОСОБА_1 від 31.10.2023 страхові виплати поновлені з 01.07.2022.

Суддя наголошує, що спірним питанням у справі було відновлення нарахування страхових виплат та виплати ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період починаючи з 01.11.2014.

Так, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі №200/4754/23 змінено рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №200/4754/23, та у абзаці четвертому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №200/4754/23 слова «по день поновлення такої виплати» замінити словами і цифрами «по 31.08.2015».

Тобто, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість із щомісячних страхових виплат, яка виникла за період з 01.11.2014 по 31.08.2015, відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України».

При цьому, судом під час розгляду справи №200/4754/23 було встановлено, що саме постановою Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві у м. Костянтинівці від 15.12.2014 №0534/70763/11 «Про зняття з обліку потерпілого» знято з обліку потерпілого ОСОБА_1 . Причина зняття: відсутність первинної довідки ВПО. Дата зняття з обліку справи 31.10.2014. Припинено всі страхові виплати по справі з 01.11.2014.

Разом з тим, відповідач у відзиві на позовну заяву у справі №200/4754/23 зазначав, зокрема, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи Фонду соціального страхування України ОСОБА_1 як внутрішньо переміщена особа у період з 01.09.2014 по 31.10.2014 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Костянтинівці Донецької області (з 01.08.2017 Костянтинівське міське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області). З 01.11.2014 позивачу було припинено (затримано) нарахування щомісячних страхових виплат у зв`язку із відсутністю первинної довідки внутрішньо переміщеної особи (постанова відділення від 15.12.2014 №0534/70763/11).

Також, відповідач у відзиві вказав, що з 01.11.2014 ОСОБА_1 для отримання страхових виплат до будь-якого відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, з 01.08.2017 відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, з 01.01.2023 територіальних органів Пенсійного Фонду України не звертався, тому щомісячні страхові виплати йому не нараховувалися та не сплачувалися.

Тобто, під час розгляду справи №200/4754/23 відповідачем було підтверджено та не заперечувалось, зокрема, що у період з 01.11.2014 по 31.08.2015, який є спірним у справі, позивач перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Костянтинівці Донецької області, а не в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області або Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в заявах від 02.07.2024 та від 26.07.2024 не обґрунтовує, яким саме чином поданий ним лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.06.2024 №2000-0313-9/111555 впливає на висновки суду, зроблені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі №200/4754/23 та постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2024 у справі №200/4754/23, щодо не виплати позивачу страхових виплат саме відповідачем за період з 01.11.2014 по 31.08.2015, та змінює суть спірних правовідносин.

Крім того, суддя критично ставиться до посилання заявника на те, що під час опрацювання для виконання судового рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.10.2023 та виконавчого листа №200/4754/23 від 14.05.2024, встановлює факт перебування ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2022 по теперішній час, на підставі листа від 17.06.2024 №2000-0313-9/111555 Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому зазначається, що на підставі заяви про поновлення нарахування страхових виплат ОСОБА_1 від 31 жовтня 2024 року йому було поновлені страхові виплати з 01.07.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, оскільки така обставина жодним чином не спростовує той факт, що у спірний період з 01.11.2014 по 31.08.2015 право позивача на отримання належних йому страхових виплат було порушено саме відповідачем, а не Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області або Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Водночас, суддя констатує, що наданий заявником доказ, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 17.06.2024 №2000-0313-9/111555, взагалі не існував на момент розгляду судами адміністративної справи №200/4754/23.

Суддя наголошує, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суддя враховує, що обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" заява № 11681/85).

Суддя також враховує, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2018 року у справі №484/2634/14-а, від 03 квітня 2018 року у справі №477/1012/14-а, від 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15, від 05 квітня 2019 року у справі №495/973/17, від 15 серпня 2019 року у справі № 815/894/13-а, від 21 жовтня 2019 року у справі №1316/954/2012, від 20 лютого 2020 року у справі №815/6834/15 та від 02 травня 2023 року у справі №420/20522/21.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №9901/230/20 також зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Суддя зазначає, що для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про це.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Отже, нововиявлені обставини це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Аналогічний підхід до визначення підстав перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами викладений в Узагальненні судової практики розгляду адміністративними судами заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України від 22 травня 2015 року №7).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/39, пункт 52; рішення у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення у справі "Pravednaya v. Russia" № 69529/01, пп.27, 28).

Більш того, суддя звертає увагу, що судом було ухвалено рішення на підставі тих доказів, які надавалися сторонами та в межах заявлених вимог.

Таким чином, проаналізувавши докази та аргументи, з якими позивач пов`язує наявність нововиявлених обставин для цієї справи, суд дійшов висновку, що вони не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки у межах процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами суд не може переоцінювати докази, які оцінювалися судом під час розгляду справи, не може оцінювати нові докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, у строк, наданий судом, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не було не надано до суду доказів, що підтверджують наявність саме нововиявлених обставин у справі.

При цьому, відповідно до частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

На підставі вищезазначеного та враховуючи те, що позивачем у встановлений чинним законодавством термін не було усунуто визначених судом недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суддя вважає за необхідне повернути зазначену заяву та додані до неї матеріали заявнику.

Керуючись статтями 169, 241, 248, 361, 363, 364 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення у справі №200/4754/23 за нововиявленими обставинами повернути заявнику.

2. Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

4. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (вебадреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Л.В. Арестова