Справа № 600/1941/22-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року

м. Київ

справа № 600/1941/22-а

адміністративне провадження № К/990/7953/23

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Тацій Л.В., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу № 600/1941/22-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року (колегія суддів у складі головуючого судді Боровицького О. А., суддів Шидловського В.Б. Курка О. П.) в адміністративній справі № 600/1941/22-а

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У травні 2022 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Чернівецькій області), в якому просив:

- визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Чернівецькій області №2400-1703-8/15879 від 13 травня 2022 року щодо не проведення розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати донарахованої частини пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року в сумі 163850,72 грн. на підставі проведеного розрахунку суми, що підлягає виплаті та винесеного розпорядження у пенсійній справі № від 25 листопада 2021 року про перерахунок пенсії, які проведено в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2584/21-а від 19 листопада 2022 року, передбаченої частиною другою статті 55 Закону України №2262-ХІІ, частиною другою статті 46 Закону України №1058-IV, Законом України №2050-ІІІ та Порядком №159;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Чернівецькій області провести розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів, у зв`язку із порушенням строків виплати частини донарахованої пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 в сумі 163850,72 грн, яка здійснюється відповідно до частини другої статті 55 Закону України №2262-ХІІ, частини другої статті 46 Закону України №1058-ІV, Закону України №2050-111 та Порядку №159 на підставі проведеного розрахунку суми, що підлягає виплаті та винесеного розпорядження у пенсійній справі № від 25 листопада 2021 року про перерахунок пенсії, які проведено в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/25 84/21-а від 19 листопада 2022 року.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року №600/2584/21-а, в грудні 2021 року, відповідач здійснив першу виплату перерахованої пенсії, але лише за поточний місяць. Натомість частину донарахованої пенсії за період з 01 грудня 2019 року по 01 грудня 2021 року в порушення зобов`язальної частини судового рішення №600/2584/21-а, відповідачем виплачено не було.

Сума невиплаченої пенсії, як вказує позивач, за період з 01 грудня 2019 року по 01 грудня 2021 року складає 163850,72 грн.

Позивач вважає, що несвоєчасна виплата пенсійної заборгованості свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо виконання судового рішення, а тому позивач просить стягнути компенсаційні втрати частини доходів з урахуванням індексу інфляції у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії 163 850,72 грн. за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року (день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії 163850,72 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року (по день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

3. Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Чернівецькій області задоволено повністю.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі № 600/2584/21-а не визначено грошового зобов`язання, яке підлягає стягненню, рішення має зобов`язальний характер, а тому у справі відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд дійшов висновку про відсутність цивільно-правових відносин між позивачем та пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, відсутність цивільно-правового порушення з боку відповідача, який мав би складатися з протиправної поведінки (умисне протиправне користування відповідачем коштами належними позивачеві), що спричинила збитки, вини заподіювача шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між ними.

Отже, пенсійний орган не є боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, у розумінні статті 625 ЦК України, тому положення статті 625 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року в адміністративній справі № 600/1941/22-а та ухвалити нове, яким залишити в силі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року.

Обґрунтовуючи підстави звернення з даною касаційною скаргою скаржник зазначає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права у випадку, якщо судом апеляційної інстанції застосовано норму права без урахування висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 816/1627/18.

Крім того, скаржник, покликаючись на підпункти «а, в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та дана справа становить значний суспільний інтерес.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 березня 2023 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

Ухвалою Верховного Суду від 02 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року в адміністративній справі № 600/1941/22-а.

Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції без змін.

5. Верховний суд ухвалою від 23 липня 2024 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу та призначив до розгляду в порядку письмового провадження з 24 липня 2024 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6. ОСОБА_1 з 01 січня 2009 року призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ» №2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262), що підтверджується копією повідомлення ГУ ПФУ в Чернівецькій області.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі № 600/2584/21-а, зобов`язано ГУ ПФУ в Чернівецькій області провести ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року перерахунок пенсії, виходячи із розміру 80% грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» від 13 травня 2021 року №33/46-94/6339, та провести виплату пенсії із врахуванням раніше проведених виплат.

25 листопада 2021 року ГУ ПФУ в Чернівецькій області, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі №600/2584/21-а здійснено перерахунок пенсії позивача з 01 грудня 2019 року виходячи з розміру 80% грошового забезпечення, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» від 13 травня 2021 року №33/46-94/6339. Розмір пенсії позивача з 01 грудня 2019 року склав 12844,62 грн. З 01 грудня 2021 року розмір перерахованої пенсії становить - 14844,82 грн.

Визначена відповідно до рішення суду за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року пенсія склала 163850,72 грн, яку включено до реєстру рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, що також підтверджуються розрахунками суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду, які наявні в матеріалах справи.

Позивач звернувся із заявою до відповідача в якій просив роз`яснити причину не виплати частини пенсії в період з 01 грудня 2019 року по 19 листопада 2021 року, як суму боргу, яка утворилася після проведення перерахунку пенсії згідно рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі № 600/2584/21-а.

Крім того, просив здійснити розрахунок боргу по невиплаченій частині пенсії з 01 грудня 2019 року по 19 листопада 2021 року, з урахуванням проведених виплат.

07 грудня 2021 року відповідач листом №5306-5135/Г-17/8-2400/21 повідомив позивача, що невиплачена сума пенсії 163850,72 грн по судовому рішенню за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року буде виконувати Пенсійний фонд України в порядку черги, суму включено до Реєстру судових рішень та внесено відповідну інформацію. Крім того, відповідачем надано позивачу розрахунок суми, що підлягає виплаті на виконання рішення суду в сумі 163850,72 грн.

02 травня 2022 року позивач звернувся з заявою до відповідача в якій просив нарахувати та виплатити йому компенсацію за вчасно не виплачену частину пенсії в сумі 163850,72 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 квітня 2022 року.

13 травня 2022 року відповідач листом за №2400-1703-8/15879 повідомив позивача, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року по справі № 600/2584/21-а виконано 26 листопада 2021 року, тобто своєчасно та без порушення термінів виконання визначених законодавством.

Вважаючи протиправною відмову ГУ ПФУ у Чернівецькій області у виплаті йому компенсацію за вчасно не виплачену частину пенсії позивач звернувся до суду з даним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

6. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

7. Колегія суддів Верховного Суду, враховуючи доводи та вимоги касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, у відповідності до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з такого.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабміну Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статей 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом зокрема у постановах від 12 лютого 2019 року по справі № 814/1428/18, від 18 липня 2023 року по справі № 200/10663/21 та від 21 серпня 2023 року по справі № 460/6767/20.

8. У цій справі суди встановили та сторони не заперечували, що виплату позивачу перерахованої на виконання судового рішення пенсії здійснено з 01 грудня 2021 року.

Таким чином, несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії ГУ ПФУ в Чернівецькій області, що встановлено судовим рішенням у справі № 600/2584/21-а, тобто з вини органу, який призначає і виплачує пенсію. Тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

9. З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в даному випадку є - визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернівецькій області, щодо відмови здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити позивачу на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» №2050 компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії 163850,72 грн за період з 01 грудня 2019 року по 30 листопада 2021 року (по день з якої розпочалась виплата перерахованої пенсії).

При цьому, доводи відповідача викладені у відзиві на касаційну скаргу, що нараховані позивачу, на виконання рішення суду, кошти були виплачені своєчасно, є неправомірними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (перерахованої пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року по справі №521/21718/16-а та від 21 вересня 2022 року по справі № 816/1627/18.

У свою чергу, судом апеляційної інстанції невірно застосовано висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 27 серпня 2020 року по справі № 804/871/16, від 18 липня 2018 року по справі №2а-11853/10/1570, від 08 лютого 2018 року по справі №826/22867/15, оскільки вони не є релевантними до даної справи.

10. Таким чином, у ході касаційного перегляду рішення суду апеляційної інстанції підтвердились обставини, які слугували підставою для відкриття касаційного провадження, а саме неврахування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 21 вересня 2022 року по справі № 816/1627/18.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права при ухваленні судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 КАС України межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про судові витрати, колегія суддів КАС ВС звертає увагу на наступне.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 984,80 грн. З огляду на це колегія суддів дійшла висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1 984,80 грн.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року в адміністративній справі № 600/1941/22-а скасувати.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 жовтня 2022 року залишити в силі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у сумі 1 984,80 грн. (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Стрелець Т.Г.

Судді Стеценко С.Г.

Тацій Л.В.