Справа № 200/2336/24
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2024 року Справа№200/2336/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В. розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративний справі 200/2336/24 за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 )
до 1) Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ),
2) НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 )
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; Фактичне місце знаходження: АДРЕСА_4 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2022 року в повному обсязі;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; Фактичне місце знаходження: АДРЕСА_4 ) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 включно із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ; Адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; Фактичне місце знаходження: АДРЕСА_4 ) виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; Фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 квітня 2022 року включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням виплачених сум.
Ухвалою суду від 22 квітня 2024 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/2336/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні). Зазначеною ухвалою суд задовольнив заяву позивача, визнав поважними причини пропуску строку та поновив позивачу строк звернення до суду із даним позовом. Також цією ухвалою у відповідача було витребувано докази у справі.
Ухвалою суду від 08 травня 2024 року клопотання НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про заміну відповідача в адміністративній справі № 200/2336/24 задоволено частково. Залучено НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_6 ) у якості другого відповідача у справі № 200/2336/24. Вказаною ухвалою у відповідачів витребувано докази у справі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 200/2336/24 позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), 2) НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ) щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2022 року в повному обсязі.

Зобов`язано НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Зобов`язано НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 15 квітня 2022 року включно з урахуванням положень абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з урахуванням виплачених сум.

09 липня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 200/2336/24.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 08 липня 2024 року Донецьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення по справі № 200/2336/24, в якому позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Так, відповідно до договору № 2024-0103 від 27 березня 2024 року про надання правничої (правової) допомоги встановлено оплату за надані адвокатським об`єднанням послуги, а саме: авансування вартості послуг - 5900 гривень (договір № 2023-0103 від 27 березня 2023 року додано до позовної заяви). Під час подання позовної заяви позивач заявив попередній розрахунок суми судових витрат які позивача поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Фактичний розмір понесених судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу в рамках справи в суді першої інстанції становить 5900 грн. Позивач просить стягнути зазначену суму з Військової частини НОМЕР_2 .

Заяву про ухвалення додаткового рішення у справі № 200/2336/24 представником позивача направлено до Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) та НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та доставлено в електронний кабінет 15 липня 2024 року.

Представник відповідача-2 (військова частина НОМЕР_6 ) у відзиві на позовну заяву щодо витрат на професійну правничу допомогу звернув увагу на той факт, що позивачем не доведений факт складності справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). Окрім того, відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Отже, надання правової допомоги клієнту в даному випадку передбачає ухвалення остаточного рішення, а тому прикордонний загін вважає, що сплачені позивачем витрати на правову допомогу, не можуть бути стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача за результатами розгляду справи лише судом першої інстанції.

19 липня 2024 року від відповідача-1 (військова частина НОМЕР_2 ) надійшла заява, в якому останній просив відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо розподілу судових витрат та стягнення з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 компенсації витрат на правничу (правову) допомогу у розмірі 5900,00 гривень. Відповідач-1 заперечує проти задоволення клопотання позивача про компенсацію витрат на правову допомогу оскільки вважає їх необґрунтованими, несумісними з виконаною роботою та такими, що є не пропорційними до предмету спору. Зазначає, що у акті надання послуг № 284 від 05.07.2024 в найменуванні робіт зазначено «правова робота: складання адвокатських запитів, складання та подання позовних заяв, супровід досудового врегулювання», ціна 5900,00 грн. Позивач, на порушення ч. 4 ст. 134 КАС України, не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідний для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат. Відсутність детального опису робіт (послуг), виконаних адвокатом, зокрема зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під питання, чи є розмір таких витрат обґрунтованих і пропорційним предмету спору. Враховуючи обставини даної справи, відповідач вважає, що предмет спору в цій справі не є складним, містить лише вимогу про виплату індексації грошового забезпечення, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених документів не є значним. Також вказує, що сторона позивача, незважаючи, що судом визнано бездіяльність НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ), просить суд стягнути компенсацію витрат на правову допомогу виключно з військової частини НОМЕР_2 , що порушує в свою чергу принцип співмірності. А також позивач ігнорує той факт, що неправомірна бездіяльність військової частини НОМЕР_2 судом не встановлена.

У період з 10 липня 2024 року по 26 липня 2024 року включно суддя Смагар С.В. перебувала у щорічній відпустці.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та заперечення відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Зазначений перелік підстав для прийняття додаткового рішення є вичерпним.

Тобто, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Суд зазначає, що під час розгляду справи № 200/2336/24 та ухвалення рішення у справі питання про відшкодування витрат на правничу допомогу не вирішувалося, оскільки позивачем не було надано доказів на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу, була надана лише копія договору № 2024-0103 від 27 березня 2024 року про надання послуг правничої (правової) допомоги. В позовній заяві представником позивача було зазначено, що відповідно до договору № 2024-0103 від 27 березня 2024 року про надання правничої (правової) допомоги орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції за послуги надані адвокатським об`єднанням позивачу становить 5900,00 (п`ять тисяч дев`ятсот) гривень.

Як вбачається з матеріалів справи та документів, доданих представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення, 27 березня 2024 року між Адвокатським об`єднанням «ГАННА ІЩЕНКО ТА ПАРНЕРИ» (Виконавець), в особі керуючого партнера Іщенко Ганни Михайлівни, та ОСОБА_1 (Замовник та/або Довіритель) був укладений договір № 2024-0103 про надання послуг правничої (правової) допомоги.

Підпунктом 1.1 зазначеного Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами до нього, Виконавець зобов`язується за дорученням Довірителя надавати за оплату послуги правничої (правової) допомоги, а саме: отримання заборгованості по індексації заробітної плати військовослужбовця:

- здійснювати представництво інтересів Замовника в судах загальної юрисдикції, зокрема, в адміністративних судах всіх інстанцій;

- надає юридичні консультації з питань, пов`язаних із наданням послуг за цим Договором;

- складає звернення, заяви, адвокатські запити, процесуальні документи (позовні заяви, відзиви, заперечення, клопотання, претензії, апеляційні та касаційні скарги, заяви про вжиття заходів забезпечення позову) та інші документи відповідно до вимог процесуального законодавства;

- надає інші послуги правничої (правової) допомоги за завданням Довірителя.

Послуги за цим договором можуть надаватися адвокатами, які є партнерами, працівниками Виконавця або іншими залученими Виконавцем спеціалістами.

Пунктом 4 Договору № 2024-0103 від 27 березня 2024 року визначений порядок оплати послуг.

Так, відповідно до п.п. 4.1. загальна ціна Договору становить загальну вартість наданих послуг, зазначену в додаткових угодах та усіх підписаних Актах здавання-приймання наданих послуг до цього Договору.

Згідно з п.п. 4.2. оплата за надані послуги здійснюється Замовником шляхом (за погодженням сторін): авансування вартості правової допомоги в розмірі 5900 грн. (п.п. 4.2.1.); судові витрати для виконання взятих за Договором Виконавцем зобов`язань сплачуються Клієнтом окремо в терміни та на умовах, визначених за домовленістю сторін.

05 липня 2024 року ОСОБА_1 та представником Виконавця Адвокатським об`єднанням «ГАННА ІЩЕНКО ТА ПАРНЕРИ» (Виконавець) в особі керуючого партнера Іщенко Ганни Михайлівни складено Акт надання послуг № 284, в якому зазначено, що Виконавцем були виконані наступні роботи (надані такі послуги), а саме правова допомога: складання адвокатських запитів, складання та подання позовної заяви супровід досудового врегулювання. Загальна вартість робіт склала 5900,00 грн.

Зазначена в Договорі № 2024-0103 від 27 березня 2024 року та Акті надання послуг № 284 від 05 липня 2024 року сума вартості виконаних робіт в розмірі 5900,00 грн. була сплачена позивачем на користь Адвокатського об`єднання «ГАННА ІЩЕНКО ТА ПАРНЕРИ», що підтверджується платіжною інструкцією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 27 березня 2024 року.

Згідно з ч. 1 ст. 132 цього Кодексу, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 132 цього Кодексу визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 вказаного Кодексу, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 21.01.2021 року в справі №280/2635/20 звернув увагу на те, що Кодекс адміністративного судочинства України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, імплементував нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 6 та ч. 7 ст. 134 Кодексу, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За практикою Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 року у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 року у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справіБоттацці проти Італії(Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції(Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Лавентс проти Латвії зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

При цьому, за приписами частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідачами не було заявлено клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат, орієнтовний розмір яких було вказано у позовній заяві, не надано.

Проте, відповідачі вказують на недоведеність факту складності справи, необґрунтованість витрат на правничу допомогу, вважають такі витрати непропорційними до предмету спору.

Відповідач-1 у своєму клопотанні також посилається на те, що позивач в порушення ч. 4 ст. 134 КАС України не надав детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, який є необхідний для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат.

Суд зазначає, що згідно з п.п. 4.2. Договору № 2024-0103 від 27 березня 2024 року про надання послуг правничої (правової) допомоги оплата за надані послуги здійснюється Замовником шляхом (за погодженням сторін): авансування вартості правової допомоги в розмірі 5900 грн. (п.п. 4.2.1.); судові витрати для виконання взятих за Договором Виконавцем зобов`язань сплачуються Клієнтом окремо в терміни та на умовах, визначених за домовленістю сторін.

Тобто, розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним, надання додаткових документів, які б підтверджували розмір гонорару, обсяг наданих послуг, витраченого часу не є обов`язковим.

Аналогічні висновки викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Відтак, дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас, відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Проаналізувавши подані представником позивача документи на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, опис наданих позивачу Адвокатським об`єднанням «ГАННА ІЩЕНКО ТА ПАРТНЕРИ» послуг, суд погоджується з доводами відповідача-1 та вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу не відповідає критерію розумності та є неспівмірним з обсягом наданих адвокатом послуг.

Суд зазначає що справа № 200/2336/24 за позовом ОСОБА_1 до 1) Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України), НОМЕР_8 ) НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відповідно до приписів п. 20 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України належить до адміністративних справ незначної складності - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин. Жодного судового засідання під час розгляду справи судом не проводилось, оскільки справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Слід також зазначити, що судова практика з розгляду справ зазначеної категорії є сталою.

Отже суд вважає, що заявлений позивачем розмір таких витрат є явно завищеним, непропорційним до предмету спору, складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг та підлягає зменшенню.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу в розмірі 3000,00 грн.

Крім того, вказані витрати на професійну правничу (правову) допомогу позивач просить стягнути з Військової частини НОМЕР_2 .

Суд погоджується з твердженням відповіда-1 про те, що судом під час розгляду справи протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_2 не встановлено.

Під час розгляду справи № 200/2336/24 суд дійшов висновку, що належним відповідачем за позовними вимогами щодо виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2022 року включно є НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ). Отже, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі № 200/2336/24 визнано протиправною бездіяльність саме НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2022 року в повному обсязі, зобов`язання щодо виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 15 квітня 2022 року покладено на НОМЕР_5 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ).

Враховуючи викладене, а також виходячи з положень частини 1 статті 139 КАС України, витрати на професійну правничу (правову) допомогу підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме з НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військової частини НОМЕР_6 ).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про необхідність прийняття додаткового рішення та стягнення витрат на професійну правничу (правову) допомогу за рахунок бюджетних асигнувань з НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) в розмірі 3000,00 грн. на користь ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 132, 139, 143, 252, 256, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративний справі 200/2336/24 за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) до 1) Військової частини НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України ( НОМЕР_3 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) (адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце знаходження: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), 2) НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

2. Стягнути з НОМЕР_5 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_6 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_5 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

3. В іншій частині у задоволенні вимог відмовити.

4. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Повний текст додаткового рішення складений та підписаний 29 липня 2024 року.

Суддя С.В. Смагар