Справа № 200/2035/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року справа №200/2035/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року у справі № 200/2035/24 (головуючий І інстанції Льговська Ю.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 лютого 2024 року № 83 про відмову позивачеві в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати позивачеві до спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення, період служби в органах внутрішніх справ України з 01 жовтня 1999 року по 01 червня 2003 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від віку відповідно до статті 14 Закону України Про пенсійне забезпечення з 18 лютого 2024 року.

В обгрунтування позову зазначив, що має пільговий стаж для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 з огляду на роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України Про пільгове пенсійне забезпечення робітників металургійного виробництва згідно зі статтею 14 Закону № 1788-XII від 01 липня 1992 року № 18 та з урахуванням період служби в органах внутрішніх справ України.

Тому рішення відповідача про відмову призначити позивачу пенсію є протиправним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 лютого 2024 року № 83 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 лютого 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням положень абзацу 10 частини третьої статті 24, абзаців 25, 26 пункту 1 частини другої статті 114 вказаного Закону.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги відповідача.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивач, 1979 року народження, на час звернення з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах станом на 18.02.2024, досяг 44 роки, отже не досяг 50 років, тобто віку, який дає право на призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з урахуванням абз. 25, 26 п. 1 ч. 2 ст. 114 вказаного Закону, не має необхідного страхового стажу.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги позивача.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, безпідставно зазначив про необхідність надання позивачу уточнюючої довідки, оскільки надання такої довідки передбачено тільки в двох випадках: відсутності трудової книжки, або відсутності в ній необхідних записів, які підтверджують пільговий характер роботи.

Крім того, накази про атестацію робочих місць, а також форма ОК-5 підтверджують, що в спірні періоди позивач працював на посадах, віднесених до Списку № 1 та за провідними професіями.

Судом першої інстанції не застосовано роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України № 18, відповідно до якого право на пенсію незалежно від віку при стажі не менш 20 років на основних роботах у металургійному виробництві мають: сталевари та їх підручні мартенівської печі та конвектора.

Також період служби позивача в органах внутрішніх справ з 01.10.1999 по 01.06.2003 підлягає зарахуванню до пільгового стажу відповідно до ст. 114 Закону № 1058, оскільки після проходження служби позивач працював за процесією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону № 1788.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, розглядаючи апеляційні скарги в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

18 лютого 2024 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26 лютого 2024 року № 83 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, оскільки позивач не досяг пенсійного віку та у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача становить 23 роки 11 місяців 15 днів (із 24 років 06 місяців необхідних для чоловіків), з яких пільговий стаж 18 років 07 місяців 16 днів.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час звернення із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, а саме станом на 18 лютого 2024 року, досягнув 44 років.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відповідно до абз. 25, 26 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Абзацом першим частини першої статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років […].

Оскільки пільговий стаж позивача становить повні 18 років, тому є безпідставними твердження відповідача про недосягнення позивачем пенсійного віку (60 18 = 42).

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що роз`яснення № 18 не є нормативно-правовим актом, тому не може застосовуватися до спірних правовідносин. Виконувана позивачем робота (підручний сталевара) не віднесена до провідних професій, тому не може бути врахована до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Також позивачем за відсутності відповідних записів в трудовій книжці, не надано уточнюючої довідки, яку підтвердила б віднесення професії «підручний сталевара» до Списку № 202.

Крім того, чинним на час служби позивача в органах внутрішніх справ законодавством не передбачалось зарахування часу цієї служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (…).

Згідно з абзацом 15 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу (…) з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків (…)

На підставі абзацу 25 пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Таким чином, для призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 необхідні наступні умови: досягнення особою 50 років; наявність страхового стажу не менше 25 років, наявність пільгового стажу не менше 10 років.

Проте, якщо працівники не мають необхідного пільгового стажу (не менш 10 років) стажу, але мають не менше половини стажу на цих роботах ( не менш 5 років), за наявності необхідного страхового стажу (не менше 25 років, з 01.04.2023 - не менше 24 років 6 місяців), пенсії призначаються із зменшенням віку встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 (60 років) чоловікам на один рік за кожен повний рік такої роботи.

Тобто, зазначений розрахунок застосовується за умови відсутності необхідного пільгового стажу 10 років, при наявності необхідного страхового стажу 25 років та відраховується від віку 60 років.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час звернення з заявою про призначення пенсії (18.02.2024) досяг 44 років, тобто не досяг віку, який дає право на пенсію за п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (50 років), не має необхідного страхового стажу 25 років (наявний 23 роки 11 місяців 15 днів), не досяг віку з врахуванням зменшення віку за абз. 25, 26 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 (60 років).

Вищевикладене свідчить, про відсутність підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, з врахуванням вимог абзаців 25, 26 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, тому пенсійний орган правомірно прийняв рішення від 26 лютого 2024 року № 83 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, оскільки позивач не досяг пенсійного віку та не має необхідного страхового стажу.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про скасування рішення відповідача, застосувавши неправильний розрахунок зменшеного віку позивача відповідно до абзаців 25, 26 п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України суд зазначає наступне.

На підставі частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах - робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. (…)

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (далі - Список № 202).

До розділу V Металургійне виробництво чорних та кольорових металів ([…]) Списку № 202 серед іншого включено наступні професії (посади): підручні сталеварів установок електрошлакового переплавлення; підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва.

Отже, робота за професією (посадою) підручний сталевара мартенівської печі, підручний сталевара конвертера, сталевара конвертера не призводить до виникнення в особи спеціального стажу за Списком № 202.

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 р. № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як визначено пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, які складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:

1) відсутність трудової книжки;

2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Отже, для отримання позивачем права на пенсію незалежно від віку відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 необхідна наявність стажу роботи повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля не менше 25 років на посаді, яка визначена списком робіт і професій, затвердженим КМУ, що дає право на пенсію незалежно від віку, або мати стаж роботи провідної професії, не менше 20 років.

Записи № 5-13 трудової книжки позивача серії АТ-VIII № 7271365 від 01 жовтня 1999 року свідчать:

- 20 червня 2003 року позивача прийнято до Відкритого акціонерного товариства Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча в мартенівський цех підручним сталевара 5 розряду;

- 01 жовтня 2004 року переведено в мартенівський цех підручним сталевара 6 розряду;

- 01 жовтня 2011 року переведено підручним сталевара мартенівської печі 7 розряду;

- 04 серпня 2014 року переведено до конвертерного відділення, дільниці конверторів, конвертерного цеху підручним сталевара конвертера 6 розряду;

- 29 травня 2017 року переведено до конвертерного відділення, дільниці конверторів, конвертерного цеху підручним сталевара конвертера 5 розряду;

- 28 березня 2019 року переведено до конвертерного відділення, дільниці конверторів, конвертерного цеху підручним сталевара конвертера 6 розряду;

- 08 листопада 2019 року переведено до конвертерного відділення, дільниці конверторів, конвертерного цеху сталеваром конвертера 7 розряду;

- записи про звільнення позивача у трудовій книжці відсутні.

Ці записи охоплюють період роботи з 20 червня 2003 року по 28 лютого 2022 року (по дату формування відомостей у формі ОК-5 по спеціальному стажу).

Посади, на яких працював позивач, не віднесені до провідних посад, а трудова книжка не містить записів, що вказані посади відносяться до провідних за Списком № 202.

Тому на підтвердження пільгової роботи за Списком № 202 необхідно надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Такої довідки позивачем не надано.

Крім того, за змістом виписок із наказів про атестацію на підставі наказу від 07 травня 2009 року № 98 робота за професією (посадою) підручного сталевара конвертера дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1, ст. 14-20; на підставі наказів від 07 травня 2014 року № 330, від 07 травня 2019 року № 400 за Списком № 1.

З посиланням на вказані накази про атестацію формою ОК-5 період роботи з 20 червня 2003 року по 28 лютого 2022 року (по дату формування відомостей у формі ОК-5 по спеціальному стажу) визначено як пільговий відповідно до коду ЗП3013А1 (працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1), окрім періодів з 01 серпня 2014 року по 31 жовтня 2015 року, з 01 листопада 2018 року по 29 листопада 2018 року, які визначено як пільгові відповідно до коду ЗП3014А3 (працівники провідних професій: сталевари, які безпосередньо зайняті повний робочий день у металургії за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача відсутній пільговий стаж за провідною професією 20 років, тому підстави для призначення йому пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 відсутні.

Щодо застосування до спірних правовідносин роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України Про пільгове пенсійне забезпечення робітників металургійного виробництва згідно зі статтею 14 Закону № 1788-XII від 01 липня 1992 року № 18 (далі Роз`яснення № 18) суд зазначає наступне.

Роз`ясненнями № 18 визначено, що відповідно до статті 14 Закону № 1788-XII пенсії на пільгових умовах незалежно від віку при стажі не менше 20 років на основних роботах у металургійному виробництві мають: сталевари та їх підручні мартенівської печі і конвертора.

Отже, вказаним роз`ясненням збільшено перелік провідних професій, ніж це передбачено законами.

Верховний Суд в постанові 18.07.2019 у справі № 826/2426/16 зазначив, що листи - це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, можуть носити лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер і не повинні містити нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. Такі правові норми мають бути викладені виключно у нормативно-правовому акті, затвердженому відповідним розпорядчим документом уповноваженого відповідно до законодавства суб`єкта нормотворення, погодженому із заінтересованими органами та зареєстрованому в органах юстиції в порядку, встановленому законодавством про державну реєстрацію нормативно-правових актів.

Роз`яснення № 18 за своєю правовою природою не належить до актів законодавства, в тому числі до актів нормативно-правового характеру, а носить лише рекомендаційний характер й, до того ж, в цьому роз`ясненні довільно розтлумачені норми всупереч правовому регулюванню, що запроваджене ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, Списком № 202.

Враховуючи, що Роз`яснення № 18 не є нормативно-правовим актом і джерелом права в розумінні ст. 7 КАС та не може підміняти і доповнювати положення ч. 3 ст. 114 Закону України № 1058, оскільки носить лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер, воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоду служби в органах внутрішніх справ України з 01 жовтня 1999 року по 01 червня 2003 року.

Записи № 3-4 трудової книжки позивача свідчать, що він з 01 жовтня 1999 року по 01 червня 2003 року проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі пункту «в» частини третьої статті 56 Закону № 1788 (в редакції, чинній на час проходження служби позивачем) до стажу роботи зараховується також військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки та органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Тобто, Законом № 1788 передбачалося зарахування служби в органах внутрішніх справ до страхового стажу.

Згідно з абзацом другим пункту першого статті 8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011 (далі - Закон № 2011), в редакції чинній на час служби позивача в ОВС, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.

Тобто, Законом № 2011 передбачалося зарахування стажу роботи в ОВС до стажу роботи за спеціальністю, тобто в органах внутрішніх справ.

Проте, чинним на час проходження служби позивачем в ОВС законодавством не передбачалось зарахування часу цієї служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тому час служби позивача в органах внутрішніх справ з 01 жовтня 1999 року по 01 червня 2003 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача.

На підставі вищевикладеного, підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, що обумовлює часткове задоволення апеляційної скарги відповідача, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року у справі № 200/2035/24 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року у справі № 200/2035/24 задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року у справі № 200/2035/24 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 липня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 липня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко