Справа № 240/34145/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/34145/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ №333 від 20.11.2023 "Про застосування дисциплінарних стягнень" Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Житомирській області в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності, як старшого лейтенанта поліції, слідчого слідчого Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Свої позовні вимоги спрямовані до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі також відповідач 1, ГУНП) та Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі також відповідач 2, відділ, Звягельський РВП ГУНП) мотивує тим, що службове розслідування стосовно нього за фактом можливих порушень службової дисципліни проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Зауважує, у своїх поясненнях, що під час проведення службового розслідування наголосив, що доручена йому постанова про проведення слідчих дій на іншій території своєчасно не виконана, у зв`язку із надмірним навантаженням кримінальних проваджень про що було достеменно відомо керівництву. Вважає, що при складанні висновку дисциплінарною комісією повністю проігноровані вимоги п.9 ст. 19 Дисциплінарного статусу Національної поліції України, в частині надання оцінки причинам та умовам, що призвели до вчинення проступку. Висновок, у порушення п.7 розділу 6 Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок) не підписаний усіма членами дисциплінарної комісії, а тому таке розслідування не можна вважати проведеним при повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин усіма членами комісії. Крім того, реагування на рапорт заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділу щодо можливого порушення службової дисципліни працівниками відділу від 19.09.2023 відбулося з порушенням місячного терміну.

З огляду на викладене, вважає, що оскаржуваний наказ, винесений на підставі висновків викладених за результатами службового розслідування, підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13.12.2023 відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

28.12.2023 від представника ГУНП надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Висловлюючи свою правову позицію з приводу спірних правовідносин, зауважив, що за результатами досліджених матеріали справи ГУНП вважає, що наказ є законним, винесеним в межах наданих повноважень, а позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Пояснює, що обставин, які пом`якшують відповідальність поліцейського, згідно з ч. 4 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України стосовно позивача дисциплінарною комісією не встановлено, втім обтяжуючою обставиною є вчинення дисциплінарного проступку повторно. Звертає увагу суду, що відповідно до наказу начальника ГУНП в Житомирській області від 22.08.2023 №1372 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани. Вважає безпідставними доводи позивача стосовно складення висновку за результатами службового розслідування з порушенням п.7 розділу 6 Порядку. Вказує, що відсутність підпису посадової особи, яка, відповідно до наказу №322 від 26.10.2023, не є членом дисциплінарної комісії, не спростовує по суті правильного висновку. Разом з тим, звертає увагу, що положеннями Порядку не встановлено терміну, протягом якого видається наказ про призначення службового розслідування у випадку надходження рапорту про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вказує наступне.

Встановлено, що 19.09.2023 заступник начальника відділу поліції начальника слідчого відділення майора поліції ОСОБА_2 подав начальнику Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області рапорт №23940/220/02-2023, в якому повідомив про можливе порушення службової дисципліни працівниками відділу, зокрема невиконання постанов про проведення слідчих дій.

Наказом начальника відділу від 26.10.2023 №322 призначено службове розслідування та для перевірки вказаного факту утворено дисциплінарну комісію у складі: голови комісії - заступника начальника відділу майор поліції Андрія Антипчука, членів комісії: старшого інспектора сектору моніторингу відділу каптан поліції Віти Талько та заступника начальника сектору моніторингу відділу - каптана поліції Марини Щерби.

Під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що 30.06.2023 за вх. №4102 до Звягельського РВП з СУ ГУНП в Житомирській області (вих. №7711/24-2023 від 22.06.2023) надійшла постанова т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення слідчих дій на іншій території, з вимогою організації її виконання у найкоротший час, але не пізніше 26.06.2023.

30.06.2023 виконання вказаної постанови було доручене слідчому відділу старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 . Станом на 19.09.2023 вказана постанова залишилася невиконаною.

Разом з тим, 06.07.2023 за вх. №4237 до відділу з СУ ГУНП в Житомирської області (вих. №8314/24-2023 від 04.07.2023) надійшла постанова слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 про проведення слідчих дій на іншій території, з вимогою організації її виконання у найкоротший час, але не пізніше 24.07.2023.

06.07.2023 виконання вказаної постанови доручене позивачу та його колезі - лейтенанту поліції ОСОБА_5 . Станом на 19.09.2023 вказана постанова залишилася невиконаною.

У ході службового розслідування завідувач сектору документального забезпечення Звягельського РВП ОСОБА_6 , пояснила, що дійсно до Звягельського РВП надійшли матеріали з СУ ГУНП в Житомирській області, а саме;

- постанова слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 про проведення процесуальних дій на інший території в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001187, вхідний №4237 від 06.07.2023, яку отримав заступник начальника - начальник СВ Звягельського РВП Павлушин В`ячеслав 06.07.2023;

- постанова т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій на інший території в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000061, вхідний №4102 від 30.06.2023, яку отримав заступник начальника - начальник СВ Звягельського РВП Павлушин В`ячеслав 30.06.2023.

Станом на 03.11.2023, в СДЗ Звягельського РВП відсутні відомості про виконання вищевказаних постанов, про що неодноразово було наголошено начальнику СВ Звягельського РВП Павлушину В.Л.

У позивача, за вказаним фактом відібранні пояснення, в яких послався на велике навантаження кримінальних справ у його провадженні та виконання таких постанов у найкоротший час.

За змістом висновку службового розслідування від 09.11.2023, затвердженого начальником Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, відомості за фактом порушення законодавства та безвідповідального ставлення позивача до своїх службових обов`язків, знайши своє підтвердження. За порушення службової дисципліни, невиконання вимог п.1,2 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", ч.1 ст.28 та ч.6 ст.218 КПК України, що виразилося у несвоєчасному виконання постанов слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області про проведення процесуальних дій на іншій території, запропоновано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у виді суворої догани.

На підставі наведеного прийнято спірний наказ від 20.11.2023 про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді суворої догани, з яким позивач ознайомився 21.11.2023, про що свідчить копія листа ознайомлення з наказом, який міститься в матеріалах справи.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 1 Закону №580-VIII встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону №580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі - Статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських, осіб, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, співробітників Служби судової охорони та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідності до ч.2 ст.1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Положеннями ч.3 ст.1 Статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст.13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893, який кореспондується з нормами Статуту, передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 2 статті 22 Статуту передбачено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Відповідно до ч.10 ст.14 Статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом V Статуту передбачені особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Статтею 26 розділу V Статуту визначено, що період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів, про що свідчить зміст ч. 3 ст. 26 розділу V Статуту.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Положеннями ч.5-6 ст. 26 розділу V Статуту визначено, що за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Частинами 1-2 ст.29 Статуту вказано, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини (ч.3 ст.29 Статуту).

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", Законом України "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

На виконання пункту 3 розділу І Порядку №893 дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії.

Як свідчать матеріали справи, службове розслідування призначене наказом начальника Звягельського районного відділу поліції в Житомирській області Андрієм Гнатенком №322 від 26.10.2023.

Зазначеним наказом доручено проведення службового розслідування дисциплінарній комісії у наступному складі: голова дисциплінарної комісії заступник начальника відділу майор поліції Андрій Антипчук; члени дисциплінарної комісії: старший інспектор сектору моніторингу відділу капітан поліції Віта Талько та заступник начальника сектору моніторингу відділу Марина Щерба. Дмитро Євтушок, не входив до складу такої комісії, а тому твердження позивача про порушення п.7 розділу 6 Порядку (відсутність підпису одного із членів комісії) під час складання висновку безпідставні.

При цьому, слід зауважити, що формальні неточності (описки) допущені дисциплінарною комісією, під час складання висновку про результати службового розслідування за фактом можливих допущених порушень службової дисципліни поліцейським Звягельського РВП ГУНП, не можуть бути підставою для спростування встановлених обставин за вказаним фактом та змісту висновку.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

З системного аналізу наведених норм законодавства відслідковується, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, у вигляді звільнення зі служби у поліції, є відповідний наказ начальника, прийнятий на підставі висновку службового розслідування, яке проводиться з метою повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, який може бути переглянутий прямим керівником посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення.

Як вже зазначалося, службове розслідування проведене за фактом порушення законодавства та безвідповідального ставлення позивача до своїх службових обов`язків, зокрема невиконання постанови слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 про проведення процесуальних дій на інший території в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0001187 та постанови т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій на інший території в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000061.

За резолюцією, виконання постанови слідчого СУ ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_3 доручено ОСОБА_1 , з вимогою організації її виконання у найкоротший час, але не пізніше 26.06.2023. Постанови т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 позивачу та його колезі ОСОБА_5 , з вимогою організації її виконання у найкоротший час, але не пізніше 24.07.2023.

На момент застосування до позивача дисциплінарного стягнення вказані постанови не виконані, процесуальні дії в рамках досудових розслідувань кримінального провадження №0001187 та №№0000061 не вчинені, що і слугувало підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Відповідно до посадової інструкції слідчого слідчого відділення Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_1 , затвердженої начальником відділу 18.04.2023 слідчий має статус службової особи, яка займає відповідальне, становище в системі правоохоронних органів і наділена спеціальними, лише, їй притаманними повноваженнями в кримінальному провадженні. Призначається на посаду та звільняється з неї наказом начальника ГУНП в області за поданням начальника слідчого управління. Безпосередньо підпорядковується начальнику слідчого відділення. У своїй діяльності керується вимогами Конституції України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України та Законом України "Про Національну поліцію", та інші нормативно-правові акти з питань досудового розслідування.

Слідчий повинен дотримуватись вимог статті 18 Закону №580-VIII та ч. 3 ст.1 Статуту.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст.11 Статуту).

За посадовою інструкцією слідчого, він при виконанні своїх службових обов`язків зобов`язаний:

- під час досудового розслідування дотримуватися вимог Конституції України, КПК України та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- забезпечувати повне, усебічне та неупереджене розслідуванню кримінальних правопорушень у межах установлених Кримінально-процесуальним кодексом України (далі - КПК України) строків;

- виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі;

- забезпечувати реалізацію в повному обсязі прав і законних інтересів усіх учасників кримінального провадження;

- не розголошувати відомості, що становлять державну чи іншу таємницю, що охороняється законом, інформацію про приватне (особисте і сімейне) життя особи та інші ¦відомості, здобуті при розслідуванні кримінальних правопорушень;

- не вчиняти будь-яких дій, що ганьблять звання слідчого і можуть викликати сумнів у його об`єктивності та неупередженості;

- у разі наявності підстав, передбачених статтею 77 КПК України, заявляти самовідвід від участі в кримінальному провадженні в порядку, визначеному статтею 80 КПК України.

Службові особи органів та підрозділів поліції, крім безпосередніх, керівників слідчих підрозділів, вищих керівників слідчих підрозділів, які - діють у межах повноважень, визначених КПК України, не можуть мати доступу до матеріалів кримінальних проваджень, витребувати їх у слідчого для перевірки стану розслідування кримінального правопорушення, вивчення і надання вказівок, визначення кваліфікації кримінального правопорушення чи будь-яким іншим способом утручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Утручання в процесуальну діяльність слідчих осіб, що не мають на те законних повноважень, не допускається.

До прав слідчого, в тому числі відноситься початок досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом та проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, встановлених КПК України.

Відповідно до ч.6 ст.218 КПК України слідчий, прокурор має право провадити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії на території, яка знаходиться під юрисдикцією іншого органу досудового розслідування, або своєю постановою доручити їх проведення такому органу досудового розслідування, який зобов`язаний її виконати.

Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень (ч.1 ст.28 КПК України ).

Відповідно до ч.3 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо, поведінка учасників кримінального провадження та спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Окреслюючи загальні риси професії поліцейського варто вказати, що з аналізу положень Закону №580-VIII, КПК України та Статуту слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, Статуту і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

За матеріалами справи, позивач у порушення службових обов`язків у встановлений строк не виконав постанов слідчих СУ ГУНП в Миколаївській області та СУ ГУНП в Донецькій області про проведення процесуальних дій на інший території в рамках досудового розслідування кримінальних проваджень.

За поясненнями позивача невиконання доручених постанов пов`язане із великим навантаженням, кримінальних проваджень, які перебувають у його провадженні.

Під час службового розслідування відділом правового забезпечення ГУНП в Житомирській області направлено запит №1563/26/01-2023 від 20.12.2023 до відділу щодо надання інформації стосовно кількості кримінальних проваджень в період з 01.06.2023 по 30.11.2023, які перебували у провадженні слідчих СВ Звягельского РВП ГУНП в Житомирській області, по кожному працівнику окремо.

За результатами розгляду запиту, листом №32631/220/2023 від 27.12.2023 повідомлено, в тому числі про навантаженість ОСОБА_1 . Зі змісту листа слідує, що у провадженні позивача, як слідчого, закріпленого за розслідуванням злочинів загальної кримінальної спрямованості перебуває 282 кримінальних проваджень. У інших слідчих, закріплених за розслідуванням злочинів загальної кримінальної спрямованості перебуває кримінальних проваджень: 259 ( ОСОБА_7 ), 231 ( ОСОБА_8 ), 165 ( ОСОБА_9 ), 284 ( ОСОБА_10 ), 204 ( ОСОБА_11 ).

З огляду на викладене відслідковується, що дійсно навантаженість у позивача в порівнянні з кількістю кримінальних справ, які перебувають у провадженні інших слідчих одна із найбільших. Натомість, відомості про звернення позивача до безпосереднього, прямого керівника з рапортом про неможливість виконання постанови слідчого СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій на іншій території, в рамках кримінального провадження №0000061 від 08.03.2023 та постанови слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 про проведення процесуальних дій на іншій території, в рамках кримінального провадження №0001184 від 02.08.2022, у зв`язку з великим навантаженням, в матеріалах справи не містяться.

Тобто, за результатами проведеного службового розслідування, відомості за фактом порушення законодавства та безвідповідального ставлення поліцейським відділу до своїх службових обов`язків, знайшли своє підтвердження, оскільки позивач проігнорував встановлені строки (розумні строки) для виконання вказаних постанов, за тривалий час не вчинив будь-яких дій спрямованих на їх виконання чи повідомлення керівника про неможливість їх виконання, чим допустив порушення службової дисципліни.

Крім того, слід врахувати, що під час службового розслідування досліджено службову характеристику позивача, за якою він, за час служби в Національній поліції України та у займаній посаді зарекомендував себе негативно, як безініціативний, проте принциповий працівник. Положення законодавства, вимоги наказів та інших нормативних документів, що регламентують службову діяльності Національної поліції України, знає частково та не завжди вміло використовує в повсякденній роботі. До вирішення практичних завдань відноситься байдуже. Має здібність до обґрунтованого прийняття самостійних рішень, однак не використовує її у службовій діяльності. Вміє відстоювати власну точку зору. Іноді не дотримується правил внутрішнього розпорядку, поза службою поводиться гідно. Несумлінно виконує свої службові обов`язки. Відданий справі служіння народові України. Державну та службову таємниці оберігати вміє. Не приймає активну участь в громадському житті колективу. Морально стійкий, в побуті поводить себе гідно. В умовах ускладнення оперативної обстановки не вміє приймати кваліфіковані рішення, частково спрямовує свою діяльність та діяльність колег на боротьбу із злочинністю. За характером лінивий, неорганізований, ввічливий, щедрий, акуратний. Рівень знань з підстав та, порядку застосування вогнепальної зброї та спеціальних засобів низький. Фізично розвинений задовільно.

Обставин, що пом`якшують відповідальність поліцейського, згідно ч. 4 ст. 19 Статуту дисциплінарною комісією не встановлено. При цьому, обставиною, яка відповідно до ч.6 ст. 19 Статут обтяжує відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 є вчинення дисциплінарного проступку повторно. Відповідно до наказу начальника ГУНП в Житомирській області №1372 від 22.08.2023 до слідчого слідчого відділення Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вже було застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани.

Суд оцінює оскаржуваний наказ ГУНП в Житомирській області з точки зору їх відповідності критеріям правомірності, що визначені частиною другою статті 2 КАС України, а саме - чи прийняті ці накази: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За обставин цього спору підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани слугував висновок службового розслідування від 09.11.2023, затверджений начальником Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області майором поліції ОСОБА_12 , а саме: за порушення позивачем п.1,2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, ч.1 ст.28 та ч.6 ст.218 КПК України, що виразилося у несвоєчасному виконанні постанови слідчого СУ ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про проведення процесуальних дій на іншій території, в рамках кримінального провадження №0000061 від 08.03.2023 та постанови слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_4 про проведення процесуальних дій на іншій території, в рамках кримінального провадження №0001184 від 02.08.2022.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності є те, що її застосування завжди пов`язане із порушенням встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Слід наголосити, що поведінка працівника поліції має підпорядковуватись певним етичним, правовим та службово-дисциплінарним нормам поведінки, порушення яких утворює факт порушення присяги.

Належних доказів на спростування встановлених обставин допущення порушення Закону №580-VIII та ч.1 ст.28 та ч.6 ст.218 КПК України, під час судового розгляду не встановлено, відповідних доказів позивачем до матеріалів справи не долучено.

Таким чином, у ході судового розгляду не встановлено наявність підстав для висновку про невідповідність застосованого відповідачем стягнення у виді суворої догани, обставинам вчиненого позивачем дисциплінарного проступку.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про правомірність прийняття спірного наказу, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни.

З огляду на наведене, суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірного наказу.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем необґрунтовані та недоведені позовні вимоги, а тому позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, згідно ст. 139 КАС України, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 262 КАС України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (бульв. Старий, 5/37, м.Житомир, 10008. ), Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області (вул.Івана Франка, 3а, м.Звягель, Житомирська область, 11701) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 29 липня 2024 р.