Справа № 756/7416/24
Суддя: Шролик І. С.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

26.07.2024 Справа № 756/7416/24
Справа № 756/7416/24
Провадження № 2-а/756/95/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Крикун І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника Горбана А.В. , у червні 2024 року звернувся до суду із вище зазначеним позовом, в якому просить суд скасувати постанову інспектора 2 роти 4 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Громова В.С. серії ЕНА № 2252892 від 27 травня 2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що інспектор 2 роти 4 батальйону полку 1 УПП в м. Києві лейтенанта поліції Громов В.С. 27 травня 2024 року прийняв постанову серії ЕНА № 2252892, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно оскаржуваної постанови, 27 травня 2024 року о 18.00 год ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Chrysier 300C, державний номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу знаку 2.1 не надав перевагу русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, не мав при собі посвідчення водія на право керування автомобілем відповідної категорії.

Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що він під час воєнного стану на підставі постанови № 184 КМУ має право керувати транспортним засобом з посвідченням, термін дії якого закінчився. Зазначає, що мав при собі посвідчення водія, яке видане 29 липня 2021 року зі строком дії до 29 липня 2023 року, яке було надано на вимогу інспектора.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 10 червня 2024 року справу передано для розгляду головуючому судді Шролик І.С.

Ухвалою суду від 12 червня 2024 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене провадження без виклику сторін.

Представник відповідача 15 липня 2024 року подала відзив на позов, в якому вказувала, що постанова винесена з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. На переконання сторони відповідача, позивач мав можливість безперешкодно обміняти своє тимчасове посвідчення водія на постійне, але даним правом не скористався. З цих підстав у задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань про проведення судового засідання та наявність достатніх доказів для розгляду справи, суд вбачає можливим розглянути справу без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що 27 травня 2024 року інспектором 2 роти 4 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в м. Києві лейтенанта поліції Громовим В.С. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2252892 від 27 травня 2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Згідно посвідчення водія № НОМЕР_2 виданого ОСОБА_1 29 липня 2021 року зі строком дії до 29 липня 2023 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Частиною 2 статті 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка немає права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка немає права керування таким транспортним засобом - у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що посвідчення водія ОСОБА_1 дійсне до 29 липня 2023 року. Таким чином, на день винесення постанови про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , строк дії посвідчення водія України, що видано вперше закінчився.

Відповідно до постанови КМУ № 184 від 03.03.2022 року «Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» встановлено, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану: особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився.

З аналізу даної постанови можна дійти висновку, що керування під час воєнного стану на підставі посвідчення строк дії якого закінчився, не встановлює вини особи.

Держава має обов`язок забезпечити водіям доступ та можливість заміни посвідчення строк дії якого закінчився.

Відповідно до вимог ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки керування транспортним засобом під час воєнного стану на підставі посвідчення водія строк дії якого закінчився, не встановлює вини особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи сукупність викладених обставин, досліджених судом доказів, беручи до уваги відсутність в діях ОСОБА_1 , вини, приходжу до переконання що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2252892 від 27 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 грн. підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Питання щодо судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

У відповідності до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 241-246, 250, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА№ 2252892 від 27 травня 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП у виді штрафу в сумі 3400,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26 липня 2024 року.

Суддя І.С. Шролик