Справа № 500/3250/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3250/24

29 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 8182-8316/М-02/8-1900/23 від 12.09.2023 про відмову в зарахуванні при обчисленні страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності за 1995-1998 роки;

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №98 від 23.08.2023 про відмову в зарахуванні при обчисленні страхового стажу періоди роботи з 12.06.1990 по 31.12.1994;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії з дня звернення, а саме 15.08.2023 із врахуванням вищевказаних періодів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії та архівною довідкою від 08.08.2023 №М-126//04-15 про індивідуальну трудову діяльність з 12.06.1990 по 31.12.1994, видану державним архівом Тернопільської області. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №8182-8316/М-02/8-1900/23 від 12.09.2023 позивачу відмовлено у врахуванні до страхового стажу періоди за 1995-1998 роки, оскільки відсутні дані про суми чистого оподаткованого доходу та за період з 12.06.1990 по 31.12.1994 роки, оскільки відсутня інформація про сплату страховик внесків до Пенсійного фонду. Однак спірні періоди роботи ОСОБА_1 , за 12.06.1990 по 31.12.1994, 1995-1998 роки, підтверджуються архівним витягом із протоколу №11 засідання виконкому ТМР народних депутатів від 12 червня 1990 року, за вих. №М-126/04-15 від 08.08.2023р.; листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0604-8/28807 від 06.07.2023; листом Головного управління ДПС у Тернопільській області №18957/6/19-00-24-07-02-1 від 05.10.2023; листом Головного управління ДПС у Тернопільській області №14122/6/19-00-24-07-02-1 від 21.07.2023; копією квитанції №15 від 04.03.1995; заявою-анкетою від 16.01.1998, заповненої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на отримання паспорта громадянина України для виїзду за кордон; записами трудової книжки серії НОМЕР_1 ; свідоцтвом № НОМЕР_2 від 20.12.1995 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності; сертифікатом на право провадження роздрібної торговельної діяльності, реєстраційний №335 від 20.10.1995 дійсний до 20.10.1996; ліцензією на право здійснення торговельної діяльності, реєстраційний № НОМЕР_3 , дата реєстрації 10.04.1997, дійсна з 10.04.1997 до 10.04.2000; РНОКПП ОСОБА_1 . Інформація про сплачені страхові внески, на сьогоднішній день, відсутня не з вини позивача чи не сплати ним страхових внесків. Відносно твердження Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільської області про те, що прізвище у довідці " ОСОБА_2 " не відповідає паспортним даним, то формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

За вказаних обставин, позивач вважає відмову в перерахунку пенсії протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.05.2024 визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлено такий строк. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про зарахування до стажу періоду роботи з 12.06.1990 по 31.12.1994 та здійснення перерахунку пенсії. Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. За результатами розгляду заяви Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення №98 від 23.08.2023 про відмову у перерахунку пенсії за віком. До заяви про перерахунок пенсії позивачем було долучено архівну довідку №М-123/04-15 від 08.08.2023, видану державним архівом Тернопільської області, яка підтверджує період роботи з 12.06.1990 по 31.12.1994. Однак, вказаний період неможливо зарахувати до страхового стажу позивача, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано 30.05.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) та станом на 29.07.2024 відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

15.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії та архівною довідкою від 08.08.2023 №М-126//04-15 про індивідуальну трудову діяльність з 12.06.1990 по 31.12.1994, видану державним архівом Тернопільської області

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №98 від 23.08.2023 відмовлено в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 15.08.2023. в обґрунтування вказаного рішення зазначено, що до вищезазначеної заяви ОСОБА_1 надала архівну довідку від 08.08.2023 №М-123/04-15 за період роботи з 12.06.1990 по 31.12.1994, видану державним архівом Тернопільської області. Вказаний період не можливо зарахувати до страхового стажу, оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду. Додатково повідомлено, що у вказаній довідці зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", яке не співпадає з паспортними даними.

15.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про надання відповіді щодо обчислення її страхового стажу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №8182-8316/М-02/8-1900/23 від 12.09.2023 повідомлено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при страховому стажі тривалістю 27 років 01 місяць 15 днів. Згідно довідки № 14122/6/19-00-24-07-02-1 від 21.07.2023, виданої Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, зокрема, з травня 1993 року по березень 1998 року ОСОБА_1 перебувала на загальній системі оподаткування, однак дані про суми чистого оподаткованого доходу за ці роки відсутні. В Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області є дані про сплачені внески у 1995-1998 роках. Оскільки в довідці № 14122/6/19-00-24-07-02-1 від 21.07.2023 відсутні дані про суми чистого оподаткованого доходу, зокрема за 1995-1998 роки, а Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не володіє даною інформацією, тому вищевказані періоди здійснення підприємницької діяльності не враховані при обчисленні страхового стажу.

Також повідомлено, що 15.08.2023 позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії та архівну довідку від 08.08.2023 №М-123/04-15 про індивідуальну трудову діяльність з 12.06.1990 по 31.12.1994, видану державним архівом Тернопільської області. 23.08.2023 спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки відсутня інформація про сплат страхових внесків до Пенсійного фонду за період з 12.06.1990 по 31.12.1994. Крім цього, у вказаній довідці зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", яке не співпадає з паспортними даними.

Не погоджуючись з відмовою в зарахуванні при обчисленні страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності за 1995-1998 роки та періоди роботи з 12.06.1990 по 31.12.1994, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідачів на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення", йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.

Положеннями ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючої довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості.

Як встановлено судом, 15.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою про перерахунок пенсії та архівною довідкою від 08.08.2023 №М-126//04-15 про індивідуальну трудову діяльність з 12.06.1990 по 31.12.1994, видану державним архівом Тернопільської області.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у рішенні №98 від 23.08.2023 послалось відсутність інформації про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду. Додатково повідомлено, що у вказаній довідці зазначено прізвище " ОСОБА_2 ", яке не співпадає з паспортними даними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи архівній довідці.

Невідповідність прізвища позивача в архівній довідці з паспортним даним, що різняться однією буквою, не може бути підставою для виключення такого періоду з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві (організації), та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства (організації) не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

Вказане відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17, від 21.02.2018 у справі №687/975/17, від 26.06.2019 у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Суд наголошує, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та іншої документації.

Відповідачем ж не враховано, що не усі недоліки можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці та іншої документації.

Разом з тим, страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у ст.11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків визначено у ст.20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Згідно зі ст.106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати.

За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судому у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №208/6680/16-а, від 20.03.2019 у справі №688/947/17, від 30.09.2019 у справі №316/1392/16-а.

Отже, відповідачем протиправно не враховано архівну довідку від 08.08.2023 №М-126//04-15 про індивідуальну трудову діяльність з 12.06.1990 по 31.12.1994, видану державним архівом Тернопільської області, при розгляді заяви позивача про перерахунок призначеної пенсії.

При цьому, приписами ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до п.1.1. Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

За правилами п.4.1. Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно із п.4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п.4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Зміст положень ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п.4.3 Порядку № 22-1 дає підстави дійти висновку, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення (перерахунку) пенсії оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про невідповідність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №98 від 23.08.2023 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті ч.2 ст.2 КАС України, а отже таке є протиправним та підлягає скасуванню, та необхідність захисту порушеного права позивача, адекватним наявним обставинам, шляхом зобов`язання зарахувати до страхового стажу період трудової діяльності з 12.06.1990 по 31.12.1994 та, у зв`язку зі збільшенням страхового стажу, здійснити перерахунок пенсії.

Строки перерахунку призначених пенсій, визначені у ч.3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Така передбачає, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Пенсія за віком, призначена позивачу не підпадає під виключення, передбачені цією нормою. З заявою про перерахунок пенсії позивач звернувся 15.08.2023, тому перерахунок пенсії має бути проведений з 01.08.2023 (з першого числа місяця), а не з дати звернення, як просить позивач у позовній заяві.

Заяву про перерахунок пенсії від 15.08.2023 позивач подав за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в перерахунку пенсії.

Тож, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що розглянув заяву позивача, яким у цьому випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 08.02.2024 у справі №500/1216/23.

Водночас з матеріалів справи видно, що 29.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області із заявою не про перерахунок пенсії, а саме про надання відповіді стосовно обчислення її страхового стажу.

Результат розгляду порушеного позивачем у заяві від 29.08.2023 питання відповідач оформив листом №8182-8316/М-02/8-1900/23 від 12.09.2023.

Разом з цим, до компетенції суду не належить перерахунок пенсії та первісного визначення права особи на перерахунок пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.

В контексті наведеного, оскільки заява позивача про надання відповіді стосовно обчислення її страхового стажу з прийняттям відповідного рішення розглянута не була, суд не вбачає підстав для надання оцінки обставинам, викладеним пенсійним органом, зокрема, у листі №8182-8316/М-02/8-1900/23 від 12.09.2023.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 09.08.2023 у справі №520/5045/2020 та від 22.11.2023 у справі №300/3457/20.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області № 8182-8316/М-02/8-1900/23 від 12.09.2023 в зарахуванні при обчисленні страхового стажу періоди здійснення підприємницької діяльності за 1995-1998 роки є необгрунтованими та безпідставними, тому до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій, рішень.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки позов підлягає до задоволення частково, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору розмірі 605,60 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 21.05.2024 на суму 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №98 від 23.08.2023 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 12.06.1990 по 31.12.1994 та здійснити перерахунок її пенсії, у зв`язку зі збільшенням страхового стажу, з 01.08.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м.Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, 49094, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.