Справа № 200/3218/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

29 липня 2024 року Справа №200/3218/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

24.05.2024 року ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у застосуванні розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених законом на 01 січня 2018 року у розмірі 1762 грн. при визначенні додаткових видів грошового забезпечення при виготовленні нової довідки мого грошового забезпечення станом на 01.01.2023 на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі № 200/7256/23;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 за нормами чинними станом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 у редакції до внесення змін постановою Кабінету міністрів України від 21.02.2018р. №103 з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, на відповідні тарифні коефіцієнти із зазначення відомостей: посадовий оклад - 5370 грн., оклад за військовим званням - 2040 грн., надбавка за вислугу років (45%) - 3334,50 грн., надбавка за особливості проходження служби (65%) - 6983,93 грн., премія (204%) - 10954,80 грн., які обчислені із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року з урахуванням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.05.2023 по справі № 200/7256/23 для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 основного розміру моєї пенсії по вислузі років.

Позов обґрунтований тим, що отримує пенсію по вислузі років, яка була призначена відповідно до Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7256/23 від 15.05.2023 відповідачем виготовлена та надіслана до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ УПФУ в Донецькій обл.) оновлена довідка про розмір мого грошового забезпечення від 20.05.2024 № ФС-92634/09/01/1553 станом на 01 січня 2023 року, в якій посадовий оклад і оклад за військовим званням обрахований вірно із врахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2023 року у розмірі 2684 грн., проте додаткові види грошового забезпечення, які мали б обраховуватись з посадового окладу і окладу за військовим званням, які вже визначені в цій довідці, обраховані відповідачем з посадового окладу і окладу за військовим званням із застосуванням прожиткового мінімуму у розмірі 1762 грн.

Ухвалою судді Донецького окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі, розгляд справи провести суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача докази у справі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, зокрема, що на виконання положень ст. 63 Закону, п. 1, 2 Постанови № 45 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.», відповідно до якої: 1. Перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон) до 1 березня 2018 р., з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб.

Верховний Суд України у справах №200/3757/20-а, №200/3774/20-а, №240/11952/19, №240/12309/20 дійшов до висновку про те, що згідно Постанови КМУ №704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018р., а мінімальна заробітна плата для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Отже, для перерахунку пенсії з 01.01.2018 року враховуються тільки три складові грошового забезпечення: оклад за посадою, оклад за військовим званням, відсоткова надбавка за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби.

Відповідачем, в порядку, та за формою, визначеної у додатку № 2 Постанови № 45 було надано довідку про розмір грошового забезпечення, та направлено її до Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Позивачем неправомірно зазначено, що п.1 Постанови 45 передбачає перерахунок пенсій у разі прийняття КМ України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення.

Також п.5 Постанови 45 викладено в редакції до внесення змін ПКМ України № 103 від 21.02.2018 року, зокрема п.6 Постанови 45 передбачає: Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Просив у задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року у справі №200/7256/23, яке набрало законної сили 15.05.2024 року, позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_3 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб з урахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу і окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 було виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року № ФС-92634/09/01/1553.

Довідка від 20 травня 2024 року № ФС-92634/09/01/1553 про розмір грошового забезпечення видана ОСОБА_3 про те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, за посадою офіцер з морально-психологічної підготовки самохідно-артилерійського дивізіону, для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, становить:

посадовий оклад 5 370,00 грн.;

оклад за військовим (спеціальним) званням 2 040,00 грн.;

надбавка за вислугу років (45%) 2 187,00 грн.;

надбавка за особливості проходження служби (65%) 4 580,55 грн.;

премія (204%) 7 180,80 грн.

Всього: 21 358,35 грн.

У примітці вказано, що довідка складена на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/7256/23 від 15.05.2024 року, із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії станом 01 січня 2023 року.

Проте позивачем було зазначено, що у виданій відповідачем довідці від 20.05.2024 № ФС-92634/09/01/1553 станом на 01.01.2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7256/23 від 15.05.2023 при визначенні посадового окладу і окладу за військовим званням відповідач застосував прожитковий мінімум 2023 року у розмірі 2684 грн., а додаткові види грошового забезпечення обрахував із застосуванням прожиткового мінімуму 2018 року у розмірі 1762 грн.

Вказана обставина фактично підтверджується наведеним у позові розрахунком та не заперечується Відповідачем.

Отже, як вбачається з встановлених судом обставин по справі №200/3218/24, Позивач фактично просить суд зобов`язати видати довідку про розмір грошового забезпечення з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року.

Суд зазначає, що вказані вимоги вже були предметом розгляду у справі №200/7256/23, та вирішені судом на користь Позивача, шляхом зобов`язання Відповідача підготувати та направити оновлену довідку до Пенсійного фонду з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, а також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Даний позов обґрунтований невиконанням судового рішення по справі №200/7256/23, що набрало законної сили.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Згідно ч. 2-3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

На підставі ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За частиною першою та другою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому ст. 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

З системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що статтями 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Вказані правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Тобто, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, у відповідності до Кодексу адміністративного судочинства України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 806/2143/15, від 21.12.2020 року у справі № 440/1810/19.

Аналізуючи позовну заяву позивача, суд дійшов висновку, що фактичною підставою для звернення до суду з цим позовом стала незгода позивача із діями відповідача під час виконання рішення суду у справі №№200/7256/23, яким зокрема було виготовлено та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується при перерахунку пенсії станом на 01 січня 2023 року № ФС-92634/09/01/1553.

Проте, у виданій відповідачем довідці від 20.05.2024 № ФС-92634/09/01/1553 станом на 01.01.2023 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/7256/23 від 15.05.2023 при визначенні посадового окладу і окладу за військовим званням відповідач застосував прожитковий мінімум 2023 року у розмірі 2684 грн., а додаткові види грошового забезпечення обрахував із застосуванням прожиткового мінімуму 2018 року у розмірі 1762 грн.

З чим Позивач не погоджується та вважає такий розрахунок не вірний, що фактично і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Відтак, в даному випадку відсутні підстави стверджувати про виникнення між позивачем та відповідачем нового спору. Наразі має місце спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Наявність спеціальних правових норм КАС України (ст.ст. 382, 383), направлених на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Отже, позивач звертаючись до суду з вимогами, які вже були предметом розгляду у справі № 200/7256/23, не врахував, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судових рішень, прийнятих в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі: якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спір у даній справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що уже були предметом розгляду суду у іншому позовному провадженні, проте, на стадії виконання такого судового рішення.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Провадження у справі №200/3218/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,- закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Перший апеляційний адміністративний суд.

Суддя Є.В. Череповський