Справа № 160/9515/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2024 рокуСправа №160/9515/24
12 квітня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/9515/24 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позову.
22 квітня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано уточнену позовну заяву, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд», в якій позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на підставі трудової книжки, а саме з 20.05.1982 по 05.06.1982, з 09.07.1984 по 13.08.1985, з 05.06.1986 по 03.03.1987, з 02.11.1987 по 29.10.1991, з 04.06.1992 по 04.07.1992, з 10.08.1992 по 02.11.1992, з 07.09.2006 по 01.09.2007 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 02.11.2023 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача-1 від 24.01.2024 року. Позивач зазначає, що відповідач безпідставно не врахував трудову книжку позивача через зауваження до оформлення зміни прізвища, а також не врахував період отримання допомоги по безробіттю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9515/24. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
03 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано клопотання про долучення доказів, яке надійшло від представника відповідача-2 в підсистемі «Електронний Суд». До клопотання додано матеріали пенсійної справи позивача.
07 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив, який надійшов від представника відповідача-1 в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач-1 проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки та період догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, оскільки позивачем не надано документ про зміну прізвища. Також зазначає про наявність у нього дискреційних повноважень.
13 травня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відповідь на відзив, яка надійшла від представника позивача в підсистемі «Електронний Суд». Позивач зазначає, що має періоди роботи, які відповідають записам трудової книжки та зараховані до страхового стажу позивача, що виключає сумніви у її належності позивачу.
Відповідач-2 правом на подання відзиву не скористався, копію ухвали та позовну заяву з додатками отримав завчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Відповідно до свідоцтва про народження від 21.12.2023 року серії НОМЕР_2 (видане повторно) ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 24.12.1994 року НОМЕР_3 ОСОБА_2 уклала шлюб, після укладена шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_3 ».
В матеріалах справи міститься копія трудової книжки від 22.05.1982 року НОМЕР_4 , в якій в графі прізвище закреслено «Сенькив Котелкина Сенькив» та зазначено « ОСОБА_3 ». На першій сторінці трудової книжки в наявності запис: прізвище змінено на Котелкину згідно паспорту. Прізвище змінено на « ОСОБА_4 » згідно свідоцтва про розлучення. Прізвище змінено на « ОСОБА_3 » згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 24.12.1994 року.
Згідно свідоцтва про народження від 15.03.2000 року НОМЕР_5 ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_6 .
Згідно довідки Дніпропетровського обласного центру зайнятості від 13.03.2024 року №191 позивач перебувала на обліку в центрі зайнятості з 31.08.2006 року по 28.10.2007 року, допомогу отримувала з 07.09.2006 року по 01.09.2007 року.
Рішенням відповідача-1 від 24.01.2024 року №68 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено: до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серія НОМЕР_4 та період догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), оскільки відсутній документ про зміну прізвища ОСОБА_7 .

Вважаючи таке рішення відповідача-1 протиправним, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301 (далі Постанова №301) відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відповідно до п. 1 Інструкції «Про порядок ведення трудових книжок», затвердженої Наказом Міністерство праці України, Міністерство юстиції України, Міністерство соціального захисту населення України від 29.07.1993 №57 (далі Інструкція №57) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно п. 2.2. Інструкції №57 заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.

Пунктом 2.11. Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

В свою чергу за п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до п. 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Основним правовим питанням в цій справі є правові наслідки відсутності на першій сторінці трудової книжки позивача печатки підприємства. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до Постанови №301 відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на її особисті права

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.09.2022 року по справі №569/16691/16-а.

Однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 19.12.2019 року по справі №307/541/17.

Суд констатує формальний характер зауважень відповідача-1 до трудової книжки позивача. Так, відомості про зміну прізвища позивача зроблено у спосіб, що дозволяє однозначно встановити зміст відповідних зміст та належність трудової книжки саме позивачу. Отже, цей документ має бути оцінений як такий, що належить позивачу, в тому числі згідно відомостей цієї трудової книжки має бути обчислений страховий стаж позивача для призначення пенсії.

Відповідач-1 вказав, що період догляду за дитиною також не враховано з огляду на відсутність документу про зміну прізвища. Водночас, судом вже встановлено, що факт зміни прізвища позивачем поза розумним сумнівом підтверджується трудовою книжкою позивача. Отже, підстави для незарахування періоду догляду за дитиною до страхового стажу позивача через відсутність документа про зміну прізвища також відсутні, адже ця обставина вже встановлена.

Суд не враховує надану довідку центру зайнятості №191, оскільки вона створена після звернення позивача за призначенням пенсії і не надавалася позивачем. Водночас, ця обставина не впливає на висновки суду в цій справі.

Суд висновує, що незарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки від 22.05.1982 року НОМЕР_4 та періоду догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку через відсутність документу про зміну прізвища ОСОБА_7 є протиправним.

Суд зауважує, що період догляду за дитиною відповідачем-1 встановлювався згідно трудової книжки позивача, адже довідку центру зайнятості позивач не надавав. Відповідно, неврахування цього періоду зумовлено неврахуванням трудової книжки в цілому.

Посилання позивача на те, що частина періодів роботи позивача згідно трудової книжки відповідачем-1 все ж зараховані не свідчать, що відповідач-1 таку трудову книжку врахував частково, натомість логічно пояснюється можливістю зарахування періодів роботи на підставі відомостей про сплату страхових внесків. Правова оцінка трудової книжки відповідачем-1 надана в спірному рішенні та зводиться до того, що вона не врахована в цілому.

Ця обставина має суттєве значення в аспекті вирішення позовних вимог про зобов`язання вчинити певні дії. Так, наразі відсутнє рішення компетентного органу про неврахування усіх чи частини таких записів, в наявності лише рішення щодо неврахування трудової книжки в цілому, в ході прийняття якого відповідні записи відповідачем-1 не досліджувалися. В свою чергу підтвердження стажу згідно відомостей трудової книжки здійснюється органами Пенсійного фонду України, в той час як судом здійснюється перевірка таких дій на предмет відповідності законодавству. Оскільки правова оцінка записам трудової книжки позивача (саме щодо періодів роботи, а не її належності певній особі) наразі не надана жодним органом Пенсійного фонду України (в наявності лише відмова у прийнятті трудової книжки як документа в цілому), суд не може підмінити компетенцію іншого органу державної влади та перебрати на себе його повноваження.

Щодо вимоги відповідача-1 надати документ про зміну прізвища суд зазначає, що ця обставина, як вже вказано судом, належним чином відображена в трудовій книжці позивача.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідача-1 належить зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії з урахуванням висновків суду в цій справі.

Відповідно, висновок суду, з урахуванням якого відповідачу-1 належить повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії, є наступним: трудова книжка від 22.05.1982 року НОМЕР_4 належить позивачу та містить записи про її періоди роботи, а тому при призначенні пенсії позивачу має бути оцінена змістовно (належить оцінювати записи про роботу, без зауважень про належність трудової книжки позивачу). Також період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) має бути оцінений для цілей призначення пенсії без зауваження про відсутність документу про зміну прізвища. Факт зміни прізвища повною мірою підтверджується трудовою книжкою від 22.05.1982 року НОМЕР_4 .

Отже, з урахуванням висновків суду, в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області слід відмовити.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 968,96 грн, що підтверджується квитанцією від 03.04.2024 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 як суб`єкта владних повноважень, протиправність рішення якого встановлена в ході судового розгляду.

У зв`язку з перебуванням судді Боженко Н.В. у відпустці, рішення ухвалено в перший робочий день судді 22 липня 2024 року.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ), відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 24.01.2024 року №68 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 18.01.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 968,96 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко