Справа № 520/14447/24
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 р. №520/14447/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бідонько А.В., розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61020, ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "НОВИЙ СТИЛЬ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000629/2 від 22.11.2023 р.

В обґрунтування позову зазначено, що товариство при здійсненні митного оформлення товарів надало всі необхідні та достатні документи, передбачені ч.2 ст. 53 МК України, які чітко ідентифікували товари та містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Натомість митниця, в порушення норм МК України, безпідставно прийняла оскаржуване рішення та неправомірно застосувала другорядний метод визначення митної вартості товарів, імпортованих позивачем.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Від Харківської митниці, надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник відповідача зазначив, що задекларований рівень митної вартості товару був нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, використані Позивачем відомості не підтверджені в повній мірі документально, а також документи, подані Позивачем при митному оформленні, містять розбіжності, що суттєво впливають на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей стосовно ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказав, що до переліку документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначених ч. 3 ст. 53 МКУ входять каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару. Однак наданий до митного оформлення прайс-лист від 20.10.2023 б/н є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ПАТ «Новий Стиль» та не відображає «дійсну вартість» у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року.

Також зазначив, що документ під кодом « 3014» не містить терміну дії, крім того відсутні такі обов`язкові дані як: системи знижок виробника, умови платежу, термін поставки та інше. На вимогу митного органу Позивачем не надано додаткових документів щодо ціни товару. У зв`язку з вищевикладеним у митного органу, на момент прийняття рішення, були відсутні дані для визначення митної вартості за основним методом, за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Крім того вказав, що позивачем не доведено правильність розподілу транспортних витрат за межами митної території України. Тобто, не включені всі складові до розрахунку митної вартості по транспортним послугам. До митного контролю та митного оформлення Позивачем надано договір від 02.05.2022 № 02052022 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом на підставі якого здійснювались транспортно-експедиторські послуги. Відповідно до п. 3.2.9 вищезгаданого договору передбачене надання перевізником пакету документів для замовника серед яких: - акт приймання-передачі товару з відміткою вантажоотримувача; - акт виконаних робіт. Однак на підтвердження витрат на транспортування оцінюваних товарів до митного органу не надано вищезазначених документів.

Зауважив, що згідно з рахунком на оплату № 836 від 10.11.2023 не зазначено географічний пункт за маршрутом Чехія м/п Ужгород, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про правомірність оскаржуваного рішення та необґрунтованість позовних вимог.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому позивач наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на їх обґрунтованість та доведеність.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом з матеріалів справи встановлено, що що між позивачем та компанією ROLLYX s.r.o., Чехія було укладено Контракт № 23-Rollyx від 10.01.2023 р., за умовами якого позивач придбав конструкційні частини меблів - коліщата та опора, країна виробництва: Чехія. (а.с. 52-59)

Умовами п. 1.1. Контракту визначено, що Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити наступну продукцію: меблеві ролики, ролики для стільців.

Відповідно до п.3.1. Контракту, Продавець поставляє Покупцю Товар на наступних умовах: FCA Люстенице, за адресою вул. Зелена, 422. Умови поставки конкретної партії товару вказуються у відповідному інвойсі та специфікації.

Відповідно до п.5.2. Контракту, оплата товару повинна здійснюватися Покупцем на підставі Інвойсів протягом 95 днів з моменту поставки товару Покупцю.

Інвойсом № 2230935 від 10.11.2023 р. визначені асортимент, умови постачання товару та ціна товару, яка становить 25 162,85 євро. (а.с. 29)

22.11.2023 року з метою митного оформлення товару, позивач подав митну декларацію № 23UA68U0, митну вартість визначено за основним методом - за ціною договору заявлений до декларування, визначивши митну вартість у сумі 25 162,85 євро (а.с. 34-36).

На підтвердження митної вартості, разом з декларацією позивачем подано: - митну декларацію 23UA68U0 від 22.11.2023 р.; - Контракт № 23-Rollyx від 10.01.2023 р.; - Комерційний інвойс № 2230935 від 10.11.2023р. (з перекладом); - Договір на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом № 03012020 від 03.01.2020 р.; - Рахунок на оплату транспортно - експедиторських послуг №836 від 10.11.2023 р.; - Довідка про вартість перевезення б/н від 10.11.2023 р.; - Копія експортної декларації країни відправлення № 23CZ61000006LBVGA0 від 10.11.2023 р.; - Пакувальний лист; - Прайс виробника від 20.10.2023 р.

З підстав спрацювання системи ризиків, згенерованих АСАУР щодо можливого заниження митної вартості товарів, митним органом запропоновано надати позивачу додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів.

На запит митного органу, позивач направив лист від 22 листопада 2023 року вих. № 22/11/2023-1,з інформацією та поясненнями стосовно запитаної інформації та документів з поставки товару. У листі Позивач повідомив, що ним було надано всі наявні на дату розмитнення документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару. У зв`язку з чим просив дозволити митне оформлення вантажу відповідно до вимог статті 55 МК України, прийняти рішення про визначення митної вартості.

07.11.2023 року Харківською митницею було відмовлено у оформленні (випуску) товарів, складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 807200/2023/000672 та прийнято рішення про коригування митної вартості № UA807000/2023/000629/2 від 22.11. 2023 р митну вартість товарів визначено за другорядним методом (за ціною договору щодо подібних товарів) на рівні товар 1) 5,037 $/ кг. товар 2) 6,706 S/кг. (а.с. 30-31;66-67)

Декларантом оформлено товар під гарантію у порядку ч. 7 ст. 55 МК України оформивши товар за митною декларацією: 23UA01U7 та додатково було сплачено різницю між сумами платежів, нарахованих згідно з митною вартістю, визначеною Декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом за товаром у розмірі № 1 та № 2 149 233, 01 грн. (а.с. 49-51)

Станом на день подання позовної заяви до суду, АТ «НОВИЙ СТИЛЬ» здійснило оплату товару за Комерційним інвойсом № 2230935 від 10.11.2023 р. в сумі 25 162,85 євро, що підтверджується платіжною інструкцією № 60 від 19.02.2024 р. (а.с. 44).

Окрім цього, АТ «НОВИЙ СТИЛЬ» здійснив розрахунок із Перевізником за надані послуги перевезення, відповідно до Рахунку на оплату транспортно-експедиторських послуг № 836 від 10.11.2023 р. в сумі 142 533,00 грн., що підтверджується рахунком та платіжною інструкцією № 9925 від 04.12.2023 р. (а.с. 48, 63).

Також, із Перевізником підписаний Акт здачі-приймання робіт № 836 від 23 листопада 2023 р. (а.с. 27).

Окрім цього, Позивач отримав Звіт про оцінку майна № 09/11/2023/01 від 09.11.2023 від незалежної експертної організації Регіонального торгівельно-виробничого підприємства «Гранід» у формі ТОВ, відповідно до висновків якого, ринкова вартість поставленого товару становить 25 162,85 (а.с. 68-75).

Не погодившись з рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За змістом ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення ст. 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Із положень частин 1 та 2 ст. 53 МК України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За приписами ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За ч. 5 ст. 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

За положеннями статей 57, 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.

Водночас, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч. 8 ст. 57 МК України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У зв`язку з вказаним, саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постанові від 7 травня 2020 року у справі № 1.380.2019.001625.

Повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації про митну вартість товару.

Суд вказує, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст. 58 Митного кодексу України.

Водночас, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, коли надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, тобто не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

З метою усунення розбіжностей в документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 815/5274/16, від 05.07.2022 у справі № 804/150/16.

В той же час, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.10.2019 по справі 809/1469/16, від 04.06.2020 у справі №1.380.2019.001823, від 01.04.2021 у справі № 260/695/19.

Судовим розглядом установлено, що митне оформлення товарів здійснювалось позивачем за основним методом (ціною договору).

Позивачем до митного оформлення подано митну декларацію, а також документи на підтвердження вартості товарів, що поставляються в Україну.

Відповідачем за результатами розгляду митної декларації та документів прийняте спірне рішення про коригування митної вартості товарів вартості № UA807000/2023/000629/2 від 22.11.2023 р.

У графі 33 зазначеного рішення в якості причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору, зазначено, про невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично Сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема):

наявні рішення про визначення митної вартості за ідентичним/подібним товаром по даному підприємству;

прайс-листи від виробника товару не містить терміну дії;

відсутні документи, передбачені умовами п. 3.2.9 договору від 02.05.2022 № 02052022 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом;

згідно рахунку на оплату № 836 від 10.11.2023 не зазначено географічний пункт за маршрутом Чехія м/л Ужгород, тобто можливо не включені всі складові до розрахунку митної вартості.

Встановлено, що рівень митної вартості ідентичних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1)15,037 S/кг, товар 2) 6,706 S/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня.

Джерелом інформації для даного Рішення по товарам є наявна у митного органу цінова інформація на ідентичний товар, зокрема того ж самого виробника, оформлений на таких саме комерційних умовах у максимально наближений час, що наявні: товар 1) N°UA102080/2023/765 від 26.09.2023 (тов. 3), товар 2) NUA 102080/2023/765 від 26.09.2023 (тов. 4).

Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів) у відповідності до статті 59 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товар 1) 5,037 $/ кг. товар 2) 6,706 S/кг.

Надаючи оцінку доводам відповідача, покладеним в основу прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів, суд зазначає наступне.

Ненадання декларантом повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Натомість, суд, дослідивши документи, подані позивачем до митного оформлення дійшов висновку, що останні містили всі відомості, в підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та ціни, що підлягає сплаті за ці товари.

Щодо наявності рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному товариству суд враховує, що цінова інформація викладена у Єдиній автоматизованій інформаційній системі Державної фіскальної служби України (ЄАІС) не може бути обґрунтованою підставою для коригування показників митної вартості товару, зазначених в митній декларації позивача, оскільки автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не містить усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, відтак такі дані не можуть мати першочергового значення у порівнянні з наданими декларантом первинними документами про товар.

Саме такий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 19.03.2021 по справі № 820/5525/16.

Крім того, судом досліджено надану відповідачем митну декларацію № 23UA65U5 від 26.09.2023 р., на підставі чого було винесено рішення коригування митної вартості та встановлено, що в наданій вищевказані митній декларації йдеться про товар - фурнітура, що використовуються для меблів, ролики з арматурою з недорогоцінни х металів: колесо для офісних крісел полімерне, з м`яким покриттям DR-DRS-50-D ( E11) -2500шт, складається з основної частини, що виготовлена з поліаміду, та має покриття з поліуретану та сталевого штоку діаметром 11 мм., вставляється у відповідні втулки на хрестовині та використовується для вільного переміщення крісла та фурнітура, що використовуються для меблів з арматурою з недорогоцінних металів: фіксована нерухома опора для офісних крісел DR-GLKA-E11 czarny - 300 шт.; складаються з основної частини опори діаметром 50 мм., що виготовлена з поліаміду та сталевого штоку діаметром 11 мм., вставляється у відповідні втулки на хрестовині та використовується для розташування крісла на підлозі без можливості вільного.

Проте, відповідно до митної декларації 23UA68U0 від 22.11.2023 р., яку було надано позивачем на митне оформлення, на територію України був ввезений зовсім інший товар: конструкційні частини меблів - коліщата та опора.

Отже, Відповідачем було неправомірно перераховано митну вартість товару, який завозив Позивач, порівнюючи його з вартістю зовсім іншого товару з іншими характеристиками, який ввіз на територію України інший суб`єкт господарювання.

Щодо доводів відповідача, що прайс-листи від виробника товару не містить терміну дії, суд зазначає наступне.

Прайс-лист є документом довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд.

Водночас, наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, терміну дії, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 815/2731/18.

Крім того, прайс-лист не відноситься до документів, які підтверджують митну вартість товарів та визначені в частині другій статті 53 Митного кодексу України. Такий документ має додаткове (другорядне) значення для підтвердження заявленої імпортером митної вартості товару і його складання безпосередньо контрагентом, в якого здійснено придбання товару, а не виробником відповідного товару, не може бути підставою для невизнання митними органом заявленої митної вартості за ціною контракту (за першим методом).

Таким чином, доводи відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Щодо відсутності документів, передбачених умовами п. 3.2.9 договору від 02.05.2022 № 02052022 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом, суд зазначає наступне.

Харківська митниця, як і при прийнятті рішення коригування так і у відзиві, посилається на відсутність документів, відповідно до П. 3.2.9. договору від 02.05.2022 № 02052022 на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом, але перевезення відбувалося не за договором від 02.05.2022 № 02052022, а за договором № 03012020 від 03.01.2020 р., який було надано митному органу в додатку до митної декларації 23UA68U0 і це зазначено в доповненні № 1 до цієї МД.

Крім того, запитувані документи, такі як акт приймання-передачі товару з відміткою Вантажоодержувача, акт виконаних робіт, які підписуються Сторонами після виконання робіт Перевізником, не можливо надати на момент розмитнення товару, так як товар нам ще не був переданий Перевізником. Всі ці документи оформлюються та підписуються після передачі нам вантажу.

Судом встановлено, що на момент винесення рішення коригування, вантаж не був переданий Перевізником до АТ «НОВИЙ СТИЛЬ». На дату розмитнення акту виконаних робіт ще не існувало, оскільки перевезення ще не було виконано, вантаж не доставлений на адресу вантажоодержувача.

З долучених позивачем до матеріалів справи документів судом встановлено, що АТ «НОВИЙ СТИЛЬ» здійснив розрахунок із Перевізником за надані послуги перевезення, відповідно до Рахунку на оплату транспортно-експедиторських послуг № 836 від 10.11.2023 р. в сумі 142 533,00 грн., що підтверджується рахунком та платіжною інструкцією № 9925 від 04.12.2023 р. (а.с. 48, 63).

Також, із Перевізником підписаний Акт здачі-приймання робіт № 836 від 23 листопада 2023 р. (а.с. 27).

За таких обставин, доводи відповідача в цій частині суд вважає необґрунтованими.

Щодо не зазначення географічного пункту за маршрутом Чехія м/л Ужгород, згідно рахунку на оплату № 836 від 10.11.2023, судом встановлено наступне.

Істотні умови, щодо перевезення, узгоджуються перевізником і АТ «НОВИЙ СТИЛЬ» в Заявці на перевезення, відповідно до договору на міжнародне перевезення вантажів автомобільним транспортом, яка була надана Відповідачу у зверненні за вих. № 07.02.2024/2 від 07.02.2024 р. про надання письмової інформації та додаткових документів у порядку частини 8 статті 55 МК України, окрім цього Відповідачу були надані Рахунок на оплату транспортних витрат № 836, Довідка про транспортні витрати б/н від 10.11.2023, Акт наданих транспортних послуг № 836, Платіжна інструкція на оплату транспортних послуг № 9925, Звіт про оцінку майна № 09/11/2023/01 від 09.11.2023, що в повній мірі підтверджує вартість наданих послуг.

Крім того, суд зауважує, що спірне рішення про коригування митної вартості не містить обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованих митним органом та фактів, які вплинули на таке коригування, зокрема, пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки. Відповідач обмежився лише посиланням на номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для коригування митної вартості оцінюваних товарів, не навівши при цьому жодних пояснень зроблених коригувань, зокрема, не зазначивши митна вартість якого товару (назва, характеристики, код за УКТ ЗЕД) бралася за основу, торгову марку, фактурну вартість, країну експорту цього товару в Україну, виробника, маршрут транспортування товару та інші комерційні умови поставки. Водночас, Верховний Суд у постановах від 9 вересня 2020 року (справа №400/3133/18), від 8 лютого 2019 року (справа № 825/648/17) вказував, що Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598, передбачають, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості" має містити, окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що Митниця не надала доказів на підтвердження обставин, що позивачем у митній декларації було зазначено не всі складові числового значення задекларованої митної вартості, неправильно здійснено розрахунок, внесено недостовірні або неточні відомості, або у наданих документах містяться розбіжності, ознаки підробки або не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості задекларованих товарів.

Позивач надав необхідні та достатні документи для підтвердження задекларованої митної вартості, проте митний орган не навів переконливих аргументів, що надані документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товар, та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не довів наявність підстав для коригування митної вартості із застосуванням другорядного (резервного) методу визначення митної вартості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення № UA807000/2023/000629/2 від 22.11.2023 р. про коригування митної вартості товарів прийняте відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для його прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Розподіл судових витрать здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 291, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" (шосе Григорівське, буд. 88,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61020, ) до Харківської митниці (вул. Миколаївська, буд. 16-Б,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61005, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2023/000629/2 від 22.11.2023 р.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "НОВИЙ СТИЛЬ" () за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці Держмитслужби () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Бідонько А.В.