Справа № 320/42698/23
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

25 липня 2024 року

м. Київ

справа №320/42698/23

адміністративне провадження № К/990/28565/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Прокопенка О.Б., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі №320/42698/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління ГУНП в Київській області від 13 вересня 2023 року №339 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника відділення поліції №3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області»;

- визнати незаконним та скасувати наказ ГУНП в Київській області від 22 вересня 2023 року №202 о/с «По особовому складу» в частині звільнення ОСОБА_1 ;

- поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Фастівського районного управління поліції з 26 вересня 2023 року;

- стягнути з ГУНП в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток, без утримання податків та обов`язкових зборів, за час вимушеного прогулу з 26 вересня 2023 року по день винесення рішення по справі включно;

- рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 допустити до негайного виконання.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 13 вересня 2023 року №339 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника відділення поліції №3 Фастівського РУП ГУНП в Київській області» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за порушення частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 1, пункту 6 стосовно невиконання обв`язку утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, пунктів 11, 13 частини третьої статті 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, пункту 1 розділу IV, пункту 7 розділу IV «Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України», затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893, а також в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності за недотримання Присяги працівника поліції, систематичного порушення порядку використання портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків та систематичного порушення прав громадян на захист.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22 липня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі №320/42698/23. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції». займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Посада публічної служби, яку обіймає позивач, та у зв`язку з перебуванням на якій виник цей спір (інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №3 Фастівського районного управління поліції), не відноситься до категорії службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до примітки статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції».

Отже, враховуючи, що ця справа відноситься до категорії справ незначної складності, для можливості відкриття касаційного провадження процесуальним законом передбачено необхідність обґрунтувати наявність підстав для розгляду цієї касаційної скарги, визначених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Оцінивши доводи касаційної скарги, колегія суддів констатує, що скаржником не наведено обґрунтованих посилань на існування обставин, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Суд наголошує, що визначені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Отже, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено, а судом касаційної інстанції не встановлено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи, яка відноситься до категорії справ незначної складності.

Своєю чергою колегія суддів зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає справи, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів», а тому не може здійснювати повторну оцінку доказів, належно досліджених судами першої та апеляційної інстанцій, та/або переоцінювати їх.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 липня 2024 року у справі №320/42698/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Київській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Б. Прокопенко

С.А. Уханенко