Справа № 140/5837/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5837/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.06.2020 № 359-ос ОСОБА_1 звільнено, виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Проте, при звільнені позивачу протиправно не було виплачено належне йому грошове забезпечення, у зв`язку із чим позивач звертався до суду за захистом порушених прав.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі № 140/5263/21, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі № 140/6870/22 відповідача зобов`язано нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення в повному обсязі за період з 01.12.2015 по 17.06.2020.

Виплату індексації відповідач здійснював 30.11.2021, 22.05.2023 та 08.12.2023.

Проте, відповідач, в порушення вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон № 2050-ІІІ), не виплатив компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач просить визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по день фактичної виплати 08.12.2023, здійсненої на виконання рішень суду, та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по день фактичної виплати 08.12.2023, здійсненої на виконання рішень суду.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 11).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 15-17) відповідач позов не визнав та просить відмовити в його задоволенні з огляду на те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про нарахування та виплату спірної компенсації.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху (а. с. 47).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 «Про особовий склад» 17.06.2020 № 359-ос, майора ОСОБА_1 (П-005022), начальника відділу активних заходів головного оперативно-розшукового відділу, звільненого з військової служби у запас наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.06.2020 № 274-ОС за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ, виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а. с. 4 зворот).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2021) у справі № 140/5263/21 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (ВЧ НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020 (з урахуванням виплачених сум) відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а. с. 27-30).

30.11.2021, на виконання вказаного судового рішення, позивачу були виплачені кошти в сумі 13029,90 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а. с. 5).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 (залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023) у справі № 140/6870/22 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії позов задоволено повністю, визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо неврахування січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, при нарахуванні ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (а. с. 31-34).

22.05.2023, на виконання вказаного судового рішення, позивачу були виплачені кошти в сумі 71609,06 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а. с. 5 зворот).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 (залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023) у справі №140/6870/22 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії закрито в частині позовних вимог про визнання протиправними дій ВЧ НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020 та зобов`язання ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020, виходячи з фіксованої величини 4154,27 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (а. с. 35-38).

Постановою Верховного Суду від 22.06.2023 у справі № 140/6870/22 скасовано ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2023 про закриття провадження у справі, а справу в цій частині направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а. с. 39-41).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі № 140/6870/22 за позовом ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не проведення ОСОБА_1 нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу та розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзаців третього - шостого пункту 5 Порядку № 1078, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020 відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, з урахуванням висновків суду у рішенні та виплачених сум, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Проте, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі № 140/6870/22 апеляційну скаргу НОМЕР_2 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_5 (ВЧ НОМЕР_1 ) задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 у справі № 140/6870/22 скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо порушення вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020, зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.07.2019 та з 22.02.2020 по 17.06.2020, виходячи з фіксованої величини 4154,27 грн, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (а. с. 42-46).

09.12.2023, на виконання вказаного судового рішення, позивачу були виплачені кошти в сумі 85582,21 грн, що підтверджується випискою з карткового рахунку (а. с. 6).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтями 1 3 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством);

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення)

сума індексації грошових доходів громадян;

суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159) його дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року (пункт 2 Порядку № 159).

Детальний перелік грошових доходів, що підлягають компенсації, наведено у пункті 3 Порядку № 159, яким встановлено, що компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення), сума індексації грошових доходів громадян.

З аналізу норм Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 вбачається, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги (такі висновки викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20).

Ухвалюючи постанову у справі № 240/11882/19, Верховний Суд виходив із аналізу норм Закону № 2050-ІІІ, відповідно до статті 2 якого компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі № 2050-ІІІ слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, серед іншого, заробітна плата (грошове забезпечення).

Індексація є складовою заробітної плати та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2023 у справі № 620/7687/21). На належності сум індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати до складових належної працівникові заробітної плати, як коштів, які мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати, наголошував і Конституційний Суд України у Рішенні від 15.10.2013 № 9-рп/2013.

Колегія суддів Верховного Суду, розглядаючи справу № 240/11882/19, вказала, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 по 12.01.2018. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за умови зобов`язання власника або уповноваженого ним органу здійснити донарахування належних громадянину сум доходів. Вказана правова позиція підтримана у постанові Верховного Суду від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20.

З покликанням на аналогічні висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17 та від 13.01.2020 у справі № 803/203/17, Верховний Суд у справі № 240/11882/19 висновував, що зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

З матеріалів справи вбачається, що фактична виплата індексації грошового забезпечення на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №140/5263/21 відбулась 30.11.2021, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 у справі №140/6870/22 22.05.2023, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №140/6870/22 08.12.2023, що підтверджується витягами з карткового рахунку позивача (а. с. 5-6), тобто з порушенням строку виплати такого доходу. При цьому, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації за вказаний період ВЧ НОМЕР_1 позивачу не нарахувала та не виплатила.

Таким чином, оскільки наявний факт несвоєчасної виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03.08.2021 у справі №140/5263/21, рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 у справі №140/6870/22, тому суд дійшов висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення.

Суд відхиляє доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо відсутності звернення позивача із заявою про нарахування та виплату спірної компенсації як на підставу відмови в задоволенні позову, з огляду на таке.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 вказав, що аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії. Крім того, Судова палата вважає, що відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону № 2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством. Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у цій справі органами Пенсійного фонду України, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням. Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20 відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021, 17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20,460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювала такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк - у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Отже, ураховуючи висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі № 560/8194/20, невиплата відповідачем компенсації свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ, тому відсутність звернення позивача із заявою про нарахування та виплату спірної компенсації не впливає на право позивача на отримання зазначеної компенсації. Крім того, оскільки остаточний розрахунок з позивачем було проведено 08.12.2023, а цей позов подано до суду 02.06.2024, тому позивач дотримав шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, взаємопов`язані позовні вимоги належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати (08.12.2023).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_4 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати по день фактичної виплати (08.12.2023).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх