Справа № 380/24892/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року справа № 380/24892/23 м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області), в якій позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 28.07.2023 № 04 та зобов`язати його зарахувати до страхового стажу проходження строкової військової служби з 09.11.1980 по 05.12.1982, роботи з 26.04.1983 по 15.04.1985 у Бериславському АТП- 21031, роботи з 17.02.1992 по 07.07.1994 у Бериславській райспоживспілці і призначити пенсію за віком.

Ухвалою від 30.10.2023 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 14.11.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 01.05.2024 суд перейшов зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 05.06.2024 суд залучив до участі у справі співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУ ПФУ в Миколаївській області).

Ухвалою від 01.07.2024 суд витребував від позивача докази.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приймаючи оскаржуване рішення пенсійний орган протиправно не зарахував до страхового стажу проходження строкової військової служби з 09.11.1980 по 05.12.1982 та періоди роботи з 26.04.1983 по 15.04.1985 у Бериславському АТП- 21031, з 17.02.1992 по 07.07.1994 у Бериславській райспоживспілці.

Представник відповідача ГУ ПФУ у Львівській області подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що страховий стаж позивача складає 24 роки 08 місяців 16 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Звертає увагу на пропуск строку звернення до суду.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що на підтвердження стажу роботи до пенсійного органу, окрім трудової книжки, подано підтверджуючі документи.

ГУ ПФУ в Миколаївській області правом на подання відзиву не скористалось, належним чином повідомлене про розгляд справи.

За приписами частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник відповідача ГУ ПФУ у Львівській області у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, просив відмовити в задоволенні позову.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача.

ГУ ПФУ в Миколаївській області у судове засідання явки уповноваженого представника не забезпечив, належним чином повідомлений про дачу, час та місце розгляду справи.

За приписами частини 1 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд заслухав пояснення представника відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, дослідив письмові докази та перейшов до письмового провадження.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

У зв`язку з досягненням 60-річного віку, 21.07.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За принципом екстериторіальності, рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області №04 від 28.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Таке рішення мотивоване тим, що необхідний страховий стаж відповідно до частини першої статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років. Страховий стаж особи становить 25 рів 02 місяці 16 днів.

До страхового стажу не зараховано:

- період строкової військової служби з 09.11.1980 по 05.12.1982 згідно з військовим квитком НОМЕР_1 від 10.10.1980, оскільки запис про звільнення в запас не засвідчено підписом. Не взято до уваги довідку, оскільки підставою видачі зазначано військовий квиток;

- період роботи з 26.04.1983 по 15.04.1985, оскільки в підставах запису наявне виправлення наказу про звільнення;

- період роботи з 17.02.1992 по 07.07.1994, оскільки запис про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до понятійного апарату Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон України № 1058):

- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до вказаного Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;

- пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених вказаним Законом;

- страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із вказаним Законом і за який сплачено страхові внески;

- страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В абзаці першому частини першої статті 24 Закону України № 1058 встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності вказаним Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених зазначеним Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону України № 1058).

Згідно зі статтею 26 Закону України № 1058 починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

У частині четвертій статті 26 Закону України № 1058 передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених вказаним Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок №22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Змістом частини першої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон України № 1788-ХІІ) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до статті 62 Закону України № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Як видно з матеріалів справи, рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області №04 від 28.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Таке рішення мотивоване тим, що необхідний страховий стаж відповідно до частини першої статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування становить 29 років. Страховий стаж особи становить 25 рів 02 місяці 16 днів.

До страхового стажу не зараховано:

- період строкової військової служби з 09.11.1980 по 05.12.1982 згідно з військовим квитком НОМЕР_1 від 10.10.1980, оскільки запис про звільнення в запас не засвідчено підписом. Не взято до уваги довідку, оскільки підставою видачі зазначено військовий квиток;

- період роботи з 26.04.1983 по 15.04.1985, оскільки в підставах запису наявне виправлення наказу про звільнення;

- період роботи з 17.02.1992 по 07.07.1994, оскільки запис про звільнення не засвідчено підписом відповідальної особи.

Згідно з записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 з 09.11.1980 по 07.12.1982 позивач проходив військову службу, з 26.04.1983 по 15.04.1985 працював у Бериславському АТП- 21031, з 17.02.1992 по 07.07.1994 працював у Бериславській райспоживспілці.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.07.2023 № 8 ОСОБА_1 дійсно проходив строкову військову службу з 09.11.1980 по 05.12.1982

Згідно з архівною довідкою Бериславської міської ради від 20.04.2021 № 360/03-03 накази з кадрових питань ВАТ Бериславське АТП-16537» Херсонської області на зберігання не надходили, тому надати довідку за період роботи позивача з 26.04.1983 по 15.04.1985 неможливо.

Суд наголошує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою для висновку про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.

Суд звертає увагу, що законодавством України чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Відтак, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до її трудової книжки відомостей, а тому, неправильне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття пенсійним органом рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування страхового стражу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що на момент звернення із заявою до органу Пенсійного фонду про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач досягнув пенсійного віку (60 років) та мав необхідний страховий стаж страхового стажу (не менше 29 років).

Враховуючи викладене, рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 28.07.2023 року № 04 про відмову позивачу у призначенні пенсії є протиправними та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача проходження строкової військової служби з 09.11.1980 по 05.12.1982, роботу з 26.04.1983 по 15.04.1985 у Бериславському АТП- 21031, роботу з 17.02.1992 по 07.07.1994 у Бериславській райспоживспілці та призначити пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дати звернення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідачів за рахунок їх бюджетних асигнувань необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 28.07.2023 № 04 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) період проходження строкової військової служби з 09.11.1980 по 05.12.1982, роботу з 26.04.1983 по 15.04.1985 у Бериславському АТП- 21031, роботу з 17.02.1992 по 07.07.1994 у Бериславській райспоживспілці і призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дати звернення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, місцезнаходження: 54008, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.