Справа № 520/1699/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 р. Справа № 520/1699/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., повний текст складено 28.05.24 по справі № 520/1699/24

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , в якому, після уточнення позовних вимог, просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області: №8 від 27.12.2023 р. про стягнення штрафної (фінансової) санкції 1020 грн.; №8 віл 28.12.2023 р. про стягнення штрафної (фінансової) санкції 2040 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 року адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи; суд першої інстанції визнав встановленими недоведені обставини, то мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те , що в наказі на призначення перевірки фактичні підстави для призначення та проведення фактичних перевірок не визначено. Лист споживача (вхідний від 18.07.2023 р. №П-106) не додано в якості письмового доказу до суду першої інстанції, у відзиві на позов не розкрито, з приводу яких саме порушень звертався споживач. Вважає , що один лист споживача не може бути підставою для призначення та проведення двох фактичних перевірок в двох різних об`єктах здійснення підприємницької діяльності. Звертає увагу на те , що пунктом.80.2.6. ПКУ підставою для призначення фактичної перевірки визначено виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3. Попередня фактична перевірка в магазині позивача «Street» не проводилася, відповідач не надав докази протилежного. Попередня фактична перевірка в магазині позивача «Off-White» мала місце в період з 29 серпня по 7 вересня 2023 року на підставі звернення покупця, що підтверджується: Наказом від 09.08.2023 р. №3910-п заступника начальника ГУ ДПС в м.Києві про проведення фактичних перевірок за місцем здійснення підприємницької діяльності 296 платників податків, Додатком №79 до Наказу, Актом перевірки від 7.09.2023 р.. протоколом адміністративного правопорушення від 7.09.2023 р.. письмовими поясненнями ФОП ОСОБА_1 до Печерского районного суду м.Києва по адміністративній справі №757/42913/23-п та Постановою якого 6 грудня 2023 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно касира магазину ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 155-1 КУнАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Постанова Печерського районного суду м.Києва від 6 грудня 2023 року у справі №757/42913/23-п свідчить про відсутність порушень під час проведення фактичної перевірки, проведеної в період з 29 серпня по 7 вересня 2023 року. Саме фактична перевірка, що проведена в період з 29 серпня по 7 вересня 2023 року, є попередньою для фактичної перевірки магазину позивача «Off-White», що оскаржується даним позовом, саме її проведенням відбулося реагування на лист споживача вхідний від 18.07.2023 №П-106. про який йдеться на аркуші 4 відзиву на позов. Саме встановлене Постановою Печерского районного суду м.Києва від 6 грудня 2023 року у справі №757/42913/23-п відсутність порушення свідчить про відсутність у податкового органу фактичних підстав за п. 80.2.6. ПКУ для призначення фактичних перевірок ОСОБА_3 за Наказом ГУ ДПС в м.Києві 5902-12 від 27.11.2023. З врахуванням викладеного, вважає , що податковий орган не мав фактичних та законних підстав для призначення фактичних перевірок ФОП ОСОБА_1 . Наказом ГУ ДПС в м.Києві 5902-12 від 27.11.2023. та для їх проведення протягом 29 листопада - 8 грудня 2023 року в магазинах «Street» та «Off-White», розташованих за однаковою адресою м.Київ, вул.Хрещатик Заньковецька 15/4. Предмет фактичної перевірки обов`язково має відповідати тим підставам, наявність яких зумовила призначення податковим органом такої перевірки. Саме визначені у наказі юридична і фактична підстави окреслюють предмет і межі перевірки, а в подальшому утворюють предмет доказування в адміністративній справі у разі виникнення спору про правомірність призначення перевірки. Так, у відзиві на позов відповідач безпідставно вказує, що є порушенням н.85.2 ПКУ ненадання ФОП ОСОБА_4 під час фактичних перевірок банківської виписки, документів щодо обліку товарних запасів та книги обліку доходів фізичної особи-підприємця. Такий же безпідставний висновок міститься і в судовому рішенні, що оскаржується. Але, актами фактичних перевірок магазинів «Street» та «Off-White» (на аркушах З актів) в якості порушень визначено лише «ненадання банківських виписок». Інших порушень не встановлено. На виконання запитів в обох магазинах перевіряючим була надана книга обліку доходів та витрат, але за пepioд з 1 вересня 2023 р. по день початку перевірки, а не за два роки (з 1.01.2022 по 29.11.2023 р.), як вимагали перевіряючі в магазині «Street». Це підтверджується листами позивача, разом з якими надавалися документи та їх копії на вимогу перевіряючих. На вказаних письмових відповідях, долучених до справи позивачем, в яких в якості додатків перелічені документи, що надавалися до перевірок, наявні підписи працівників ДПС в м.Києві в отриманні таких документів. В акті перевірки магазину «Off-White» вказано про ненадання книги доходів за період з 8 вересня по 29 листопада 2023 р., але згідно Листа позивача вих.№ 19 від 05.12.2023 р. перевіряючим за місцем здійснення фактичної перевірки надані позивачем копії книги обліку доходів за період з 8 вересня по 29 листопада 2023 р., та наявний підпис перевіряючого в отриманні цього листа та документів згідно переліку в листі. В наданні банківської виписки позивачем дійсно було відмовлено перевіряючим обох магазинів, оскільки позивач вважає, що такий документ не відноситься до предмету фактичних перевірок. З цього приводу в рішенні, що оскаржується, відсутнє взагалі будь-яке обґрунтування. Фактична підстава призначення фактичної перевірки зумовлює конкретний предмет перевірки, на що вказує Верховний суд в Постановах по справам щодо оскарження Наказів та підстав проведення фактичних перевірок. Оскільки правовою підставою призначення фактичних перевірок у позивача Наказом №5902-12 від 27.11.2023 визначений п.80.2.6 ПКУ (у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3), а попередньою перевіркою перевіряючі визначали порушення касиром порядку проведення готівкових розрахункових операцій, то позивач вважає, що не відноситься до предметів фактичних перевірок позивача перевірка податковим органом всіх фінансових операцій платника податків, які відображені у банківській виписці, а лише тих, які проводяться в готівковій формі та підлягають реєстрації за допомогою РРО. В банківській виписці відсутня інформація про готівкові розрахункові операції в розумінні Закону про РРО. Крім того, позивач вважає, що банківська виписка позивача містить інформацію, яка є банківською таємницею. Також, звертає увагу суду , що податковий орган жодним чином не обґрунтував правомірність витребування перевіряючими під час проведення фактичних перевірок документів за період 1.01.2022 по 29.11.2023 р. Але саме ця вимога є суттєвою для вирішення питання щодо об`єму повноважень податкового органу під час проведення фактичних перевірок та об`єму документів, які може витребувати відповідач та повинен надавати позивач під час саме фактичних перевірок. Посилання податкового органу на ст. 102 ПКУ в Наказі про призначення фактичних перевірок, а також посилання в запитах про надання документів на інші (більші) періоди, ніж строк перевірки, як на період перевірки, є безпідставним. Податковий орган незаконно підміняє поняття «строк, що перевіряється» під час фактичної перевірки «строком давності», що протирічить п.75.1., п.п. 75.1.3 та п.80.2. ПКУ, тобто суті самої фактичної перевірки. Враховуючи конкретний предмет фактичної перевірки та суть фактичної перевірки, фактична перевірка може бути проведена лише за період, протягом якого і проводиться така перевірка, тобто в даному випадку 10 діб. Позивач вважає, що під час фактичної перевірки перевірятися можуть лише правильність фактичних дій (фактичного стану речей) суб`єкта підприємницької діяльності, а не бухгалтерські документи. Тому проводиться вона за місцем здійснення конкретних господарських операцій, які с предметом перевірки, та обмежується строком в 10 діб, Отже перевірятися можуть лише документи, які наявні в об`єкті перевірки і термін, що перевіряється, збігається з терміном перевірки та складає 10 діб. Відповідно і об`єм повноважень податкового органу під час проведення фактичних перевірок є обмеженим. Отже, позивач вважає, що податковим органом були порушені процедури призначення та проведення фактичних перевірок в його магазинах за Наказом ГУ ДПС в м.Києві 5902- 12 від 27.11.2023, а тому такі перевірки є незаконними, зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень та не тягнуть за собою правових наслідків у вигляді застосування штрафних (фінансових) санкцій. Посилаючись на доводи та обґрунтування, викладенні в апеляційній скарзі , просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 травня 2024 р по справі №520/1699/24, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Харківській області №8 від 27.12.2023 р. про стягнення штрафної (фінансової) санкції 1020 грн та №8 від 28.12.2023 р. про стягнення штрафної (фінансової) санкції 2040 грн.

Головне управління ДПС у Харківській області подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає , що суд першої інстанції дослідив усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення зазначеного публічно-правового спору, надав їм вірну правову оцінку та правильно застосував норми матеріального права, якими унормовані спірні правовідносини. Посилаючись на обставини , викладенні у відзиві просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 - без змін.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи , що Головним управлінням ДПС у м. Київ на підставі наказу від 27.11.2023 № 5902-п, а також на підставі направлень від 29.11.2023 року № 22082/26-15-07-05-04, від 29.11.2023 року № 22081/26-15-07-07-03, від 28.11.2023; № 22055/26-15-07-07-01, від 28.11.2023 року № 22051/26-15-07-07-01, від 28.11.2023 № 22050/26-15-07-07-01, від 28.11.2023 № 22056/26-15- 07-05-03 фахівцями відділу фактичних перевірок управління податкового аудиту в період 29.11.2023 по 08.12.2023 року проведена фактична перевірка двох господарських об`єктів в магазинах позивача Street та Off-Whine, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складені акти від 11.12.2023 № 82044/26/15/07/, № 82046/26-15-07/ та вручені представнику позивача, керуючому магазином.

Щодо перевірки об`єкту господарської діяльності, магазинів ІНФОРМАЦІЯ_1 та Off- Whine, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ):

Як встановлено судом, на початку перевірки ФО-П ОСОБА_1 надано запит про надання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 27.11.2023 року № 5902-п, з метою розпочати проведення фактичної перевірки посадовими особами ГУ ДПС директору ФОП ОСОБА_1 за місцем провадження господарської діяльності, магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 перед початком перевірки 29.11.2023 були пред`явлені посвідчення, вручено копію наказу від 27.11.2023 № 5902-п, Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та пред`явлені для ознайомлення направлення на перевірку від 29.11,2023 року № 22082/26- ГУ 07-05-04, від 29.11.2023 р. № 22081/26-15-07-05-03, від 28.11.2023 № 22055/26-15-07-05-017із яких особисто останній власним підписом зафіксував дату і час ознайомлення.

В ході вказаної фактичної перевірки встановлено не надання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, які тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Зазначені порушення знайшли відображення в акті фактичної перевірки, складеному за результатами проведеної перевірки та зареєстрованому в органі ДПС від 11.12.2023 за реєстраційним № 82046/26/15/07/.

Також, відповідно до наказу Головного управління ДПС у м: Києві від 27.11.2023 року № 5902-п, а також на підставі направлень від 28.11.2023 року № 22051/26-15-07-07-01, від 28.11.2023 № 22050/26-15-07-07-01, від 28.11.2023 № 22056/26-1:5-07-05-03 була проведена перевірка ФОП ОСОБА_1 (другого магазину Off-Whine) за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході даної фактичної перевірки встановлено наступне: не надання посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, які тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 2040,00 грн.

Зазначені порушення знайшли відображення в акті фактичної перевірки від 11.12.2023 № 82044/26/15/07/.

На підставі вказаних актів перевірки винесені податкові повідомлення рішення: №8 від 27.12.2023 р. про застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 1020,0 грн. та №8 від 28.12.2023 р. про застосування штрафної (фінансової) санкції 2040 грн. за порушення п.85.2 ПК України .

Позивач не погоджуючись зі вказаними рішеннями, звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів. В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення податковим органом процедури призначення та проведення перевірки.

Відмовляючи у задоволенні позову , суд першої інстанції виходив з , що перевірка проведена на підставі п.п. 80.2.3 п. 80 ст. 80 ПК України, а саме: письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування. Даний факт ніяк не обмежує працівників Головним управлінням ДПС м. Київ у повноваженнях до проведення перевірки та не зобов`язує перевіряти лише факти зазначені у зверненні покупця (споживача).

Оскільки зазначений конкретний об`єкт у направленні та наказі проведення фактичної перевірки, підстави її проведення, а також усі відомості, що передбачені пунктом 81.1. ст. 81 ПК України, наказ від 27.11.2023 № 5902-п, то суд першої інстанції вважає його законним та обгрунтованим, складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства.

З огляду на це, ГУ ДПС у м. Київ було розглянуто питання щодо проведення фактичної перевірки господарської одиниці з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензії, свідоцтв, у тому числі, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) проведено за адресою: м. Київ, де здійснює діяльність Фізична особа підприємець ОСОБА_1 (п.н. НОМЕР_1 ), (господарських об`єктів в магазинах позивача Street та Off-Whine).

Отже, у направленнях та наказі на проведення фактичної перевірки, в яких вказані об`єкти, перевірка яких проводиться, з дотриманням усіх вимог, що стосуються оформлення наказу та направлень на проведення перевірки.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що перевірку проведено з дотриманням норм законодавства порушення, встановлені в ході перевірки, зафіксовано правомірно та обгрунтовано, тому податкові повідомлення-рішення є правомірними та винесені відповідно до вимог чинного законодавства

Колегія суддів , надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам скаржника в апеляційні скарзі та висновкам суду першої інстанції , не погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним пп. 41.1.2 п. 41.1 ст. 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

При цьому, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичної перевірки встановлено ст. 76 ПК України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п. 80.1 ст. 80 ПК України).

У п. 80.2 ст. 80 ПК України зазначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів ( пп. 80.2.1) ;

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів( пп. 80.2.2);

- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування( пп. 80.2.3);

- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками( пп. 80.2.4);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального( пп. 80.2.5);

- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у п. 75.1.3( пп. 80.2.6);

- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації( пп. 80.2.7).

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пп. 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пп. 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки (п. 80.3 ст. 80 ПК України).

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі пп. 20.1.10 п. 20.1 ст.20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція (п. 80.4 ст. 80 ПК України).

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 цього Кодексу (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Під час проведення фактичної перевірки в частині дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), в тому числі тим, яким установлено випробування, перевіряється наявність належного оформлення трудових відносин, з`ясовуються питання щодо ведення обліку роботи, виконаної працівником, обліку витрат на оплату праці, відомості про оплату праці працівника. Для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин з працівником, який здійснює трудову діяльність, можуть використовуватися документи, що посвідчують особу, або інші документи, які дають змогу її ідентифікувати (посадове посвідчення, посвідчення водія, санітарна книжка тощо) (п. 80.6 ст. 80 ПК України).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п. 80.7 ст. 80 ПК України).

Під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції (п. 80.8 ст. 80 ПК України).

Отже, законодавством чітко визначено порядок проведення перевірок платників податків, зокрема проведення фактичної перевірки.

Нормами ПК України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема фактичних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Невиконання наведених вимог призводить до визнання перевірки незаконною та до відсутності її правових наслідків.

Разом з тим, неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки може бути підставою позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 та Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 826/10069/15.

Недотримання наведених процедурних питань під час проведення податкової перевірки нівелює її наслідки, незалежно від виявлених порушень.

За змістом наказу №5902-п від 27.11.2023 (а.с. 64), підставою для проведення фактичної перевірки діяльності позивача контролюючим органом визначено саме пп. 80.2.2, 80.2.4,пп. 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 Податкового Кодексу України, п.п. 69.27 п. 69 підрозд. 10 розділу XX ПК України, Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», Закону України від 21.06.2021 № 5007-VI «Про ціни та ціноутворення», а також інших нормативних актів, контролю за дотриманням якими покладено на територіальні органи ДПС.

В графі « обґрунтування» вказано : доповідна записка управління фактичних перевірок від 27.11.2023 № 2246/26-15-07-07-00-12.

У Додатку 20 до наказу №5902-п від 27.11.2023 щодо ФОП ОСОБА_1 вказано Перелік платників податків для проведення фактичних перевірок працівниками управління фактичних перевірок на підставі пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України, п.п. 69.27 п. 69 підрозд. 10 розділу XX ПК України; мета : перевірити порядок здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки); період діяльності , що перевіряється : згідно ст. 102 ПК України.

Тобто, враховуючи наведене у Додатку 20 до наказу №5902-п від 27.11.2023, фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 призначена саме на підставі пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

За сталою та послідовною практикою Верховного Суду (зокрема, постанови від 11.07.2022 у справі № 120/5728/20-а, від 21.12.2022 у справі № 500/1331/21, від 27.11.2023 у справі № 420/11790/22) формулювання конкретного змісту наказу є дискрецією контролюючого органу, однак, з обов`язковим дотриманням вимог норм абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо змісту наказу про проведення перевірки. У разі встановлення в одному підпункті статті декількох самостійних підстав для проведення перевірки, кожна з них не обов`язково має бути сформульована тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте повинна бути чітко визначена та відповідати правовій нормі.

Виконання такої вимоги забезпечує розуміння суб`єктом господарювання причин, що зумовили проведення перевірки, а також кола питань, які можуть бути її предметом, залежно від підстави проведення. У такій ситуації в разі виникнення спору щодо наявності дійсних підстав для проведення перевірки або обґрунтованості припущень щодо вчинення суб`єктом господарювання порушень суд має можливість перевірити ці питання під час розгляду адміністративної справи.

Колегія суддів звертає увагу на те , що фактична перевірка, що здійснюється за наявності обставини, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

При цьому, як зазначив Верховний Суд у постанові від 04 березня 2021 року справа №803/1171/17, підпунктом 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України закріплено таку підставу проведення фактичної перевірки як виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, тобто фактична перевірка повинна проводитись лише щодо тих фактів (порушень), які встановлені попередньою перевіркою .

Однак, до матеріалів справи відповідачем не додано доказів на підтвердження порушення позивачем вимог законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, що зафіксовано результатами попередньої перевірки ( акт перевірки тощо), які б слугували підставою для призначення повторної фактичної перевірки.

Наказ на перевірку не містить будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, не відображено в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності підприємства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) були встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) була встановлена податковим органом та які факти (порушення), встановлені попередньою перевіркою .

Приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки позивача, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України, якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків- пп. 80.2.6 п. 80.2 ст. 80 ПК України, однак не обґрунтував, які саме фактичні підстави (обставини) зумовлюють необхідність проведення фактичної перевірки Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 .Отже, колегія суддів вважає, що формулювання підстав перевірки в наказі не дає жодного розуміння, що підставою для проведення перевірки є саме контроль щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, виявленого за результатами попередньої перевірки.

Наказ взагалі не містить посилання на можливу фактичну підставу перевірки, визначену підпунктом 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Колегія суддів приймає до уваги , те що позивачем до матеріалів справи надано акт фактичної перевірки Фізична особа підприємець ОСОБА_1 № 58219/26/15/07/ від 07.09.2023, яким встановлено проведення розрахункової операції без використання програмування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу, чим порушено п. 1 п. 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі якого у відношенні касира Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.12.2023 року по справі 757/42913/23-п, яке набрало законної сили, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.Оскільки позивач оскаржував рішення відповідача про застосування штрафної санкції за порушення, встановлене у акті за результатами фактичної перевірки, колегія суддів доходить до висновку про протиправності оскаржуваного наказу.

Приймаючи вказану постанову , Печерський районний суд м. Києва дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження викладених в протоколі обставин, зокрема здійснення ОСОБА_2 23.06.2023 розрахункової операції, без використання програмування РРО та без видачі відповідного розрахункового документу.

Приписами ч. 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів, з урахуванням встановлених обставин, приходить до висновків, що доводи позивача про недотримання контролюючим органом вимог ПК України, які пред`являються до наказу про проведення фактичної перевірки, є цілком обґрунтованими.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в постанові від 20.02.2020 у справі №826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

У постанові від 28.09.2022 у справі № 160/2552/21 Верховний Суд зауважив, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків і, на противагу йому, принцип формального порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу з призначення і проведення перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Відповідно, прийняті за наслідками податкової перевірки оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення, за відсутності підстав для проведення такої перевірки, є протиправними та підлягають скасуванню.

У зв`язку з наведеними вище обставинами, оцінка іншим аргументам сторін, які стосуються обсягу та підстав для витребуванння документів для проведення перевірки , меж поведеної перевірки виявлених під час проведення податкової перевірки порушень, не надається.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

За приписами п. 2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги позивача знайшли своє підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню. Суд першої інстанції під час розгляду цієї справи допустив порушення процесуальних норм, неповно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а отже, наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції у даній справі та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог позивача.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 по справі № 520/1699/24 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області: №8 від 27.12.2023 р. та №8 віл 28.12.2023 р.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 1211,20грн. та апеляційної скарги у розмірі 1818,0 грн за рахунок бюджентних асугнувань Головного управління ДПС у Харківській область ( ) .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко