Справа № 280/4617/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 липня 2024 року (09:15)Справа № 280/4617/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «СЛАВУТИЧ» (70240, Запорізька область, Пологівський район, с. Полтавка, вул. Жилінської, буд.13А, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2024 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду (далі - суд) надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства «СЛАВУТИЧ» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.02.2024 №14.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2024 відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення форми «ВЗ» №14, яким позивачу відмовлено у наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 547 325,00 грн. за деклараціями №, № та №. Зазначає, що основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2023 року є сума від`ємного значення ПДВ збільшена за результатами попередніх перевірок контролюючого органу. Позивач посилається на несвоєчасність надання наказу про перевірку (наказу про зміну виду перевірки). Зазначає, що згідно наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 18.12.2023 №2151-п мала бути проведена документальної позапланової виїзної перевірки. Проте, згідно наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 26.12.2023 № 2188-п внесено зміни в частині визначення виду перевірки з документальної позапланової виїзної на документальну позапланову невиїзну. Вважає, що зміна виду перевірки за день до її початку є протиправною. Також, у зв`язку зі зміною виду перевірки перевіряючими не дотримано строку для надіслання наказу для цієї перевірки. Зауважує, що до електронного кабінету платника повідомлення про початок документальної невиїзної позапланової перевірки та копії наказів не надходили. Такі документи були надані після завершення перевірки, у відповідь на запит позивача. Зазначає, що відповідачем було проведено повторну перевірку одних і тих же документів за одні періоди часу з однакових питань. При цьому, основним чинником виникнення від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2023 року є сума від`ємного значення ПДВ попереднього періоду, з якого заявлено до відшкодування 547 325,00 грн. Отже, право на отримання бюджетного відшкодування у декларованій сумі виникло у позивача за результатами ведення господарських операції періоду 2019-2022 років на підставі документів первинного бухгалтерського обліку вказаних періодів, які вже перевірялись контролюючими органами під час попередніх перевірок, а отже не могли повторно перевірятися під час проведення перевірки за наказом ГУ ДПС у Запорізькій області від 18.12.2023 №2151-п. Зазначає, що з акту перевірки вбачається, що документи досліджувались повторно, що не відповідає приписам пункту 78.2 статті 78 ПК України. Таким чином, на думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протипраним. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 27.05.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

07.06.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№19252), в якому останній зазначає, що відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. Юридична адреса позивача - село Полтавка Пологівського району, яке знаходиться за 4 км від лінії бойового зіткнення, піддається постійним артилерійським та авіаційним обстрілам, а також наявна мінно-вибухова небезпека. Територія розташування підприємства включена до переліку територій на яких ведуться активні бойові дії. Вказує, що у зв`язку з тим, що юридична адреса підприємства знаходиться на лінії активних бойових дій та враховуючи вимоги пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, проводилася документальна невиїзна перевірка, відповідно ст. 79 цього Кодексу. Зазначає, що відповідач 26.12.2023 направляв в електронний позивача копії наказів від 18.12.2023 №2151-п, від 26.12.2023 №2188-п та повідомлення про початок документальної позапланової невиїзної перевірки. Також, в електронний кабінет СФГ «СЛАВУТИЧ» направлявся запит про надання документів, інформації тощо про фінансово-господарську діяльність підприємства. Таким чином, документи, надіслані через електронний кабінет, позивач отримував. Відповідач зазначає, що станом на дату подання податкової декларації з ПДВ та на дату акту за підприємством обліковується податковий борг на суму 500 000,00 грн. за платежем 21081500 (адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну). Причина виникнення податкового боргу: «рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій (форми «С») від 30.09.2020 №, яке узгоджено рішенням суду про підтвердження донарахування суми від 02.02.2022 по справі №280/8155/20», дата виникнення податкового боргу 21.02.2022. Зазначає, що у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. Таким чином, перевіркою встановлено порушення п.п. 200.4, 200.12 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого у позивача відсутнє право на врахування суми від`ємного значення 500 000,00 грн. при наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року. Також зазначає, що перевіркою встановлено неможливість підтвердити або спростувати достовірність і повноту визначення показника, відображеного в рядку 9 (колонка Б) Декларації «Усього податкового зобов`язання» та показника рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації)» на суму 47 325,00 грн. за жовтень 2023 року у зв`язку з тим, що територія розташування матеріально-технічної бази підприємства знаходиться в Малинівській ОТГ, яка на даний час є територією активних бойових дій, у перевіряємому періоді господарська діяльність не здійснювалась. Зазначає, що відповідно до наданої інформації не можливо підтвердити фактичне місце зберігання ТМЦ. У зв`язку з неможливістю підтвердити або спростувати показники рядку 19, та, як наслідок, неможливо підтвердити показник рядків 20.2/20.2.1, перевіркою встановлено порушення п. 200.4 ст. 200 ПК України, з врахуванням норми пп. 69.29 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в результаті чого у позивача відсутнє право на врахування суми від`ємного значення у розмірі 47 325,00 грн. при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року. На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог .

Згідно зі ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

18.12.2023 відповідачем прийнято наказ №2151-п «Про проведення відповідно до п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України документальної позапланової виїзної перевірки СФГ «СЛАВУТИЧ» ()», відповідно до якого наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку СФГ «СЛАВУТИЧ» (), податкова адреса: 70240, Запорізька область, Пологівський район, с. Полтавка, вул. Жилінської, буд. 13-А, щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року (вх. від 20.11.2023) від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. Дата початку перевірки: 27.12.2023; тривалість перевірки: 5 робочих днів (а.с. 11).

26.12.2023 відповідачем прийнято наказ № 2188-п «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.12.2023 № 2151-п», яким внесено зміни до наказу №2151-п від 18.12.2023 в частині визначення виду перевірки, а саме змінено з документальної позапланової виїзної на документальну позапланову невиїзну (а.с. 12).

Посадовими особами Головного управління ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача, за результатами якої складений акт від 09.01.2024 №199/08-01-07-147/30000900 «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА «СЛАВУТИЧ» () щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за жовтень 2023 року (вх. № від 20.11.2023) від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків».

Під час перевірки встановлено порушення позщивачем вимог податкового законодавства, а саме: п. 200.1, п. 200.4, п. 200.12 ст. 200, з врахуванням норми пп. 69.29 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у результаті чого у платника відсутнє право на врахування суми від`ємного значення у розмірі 547 325 грн. при наданні бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та отримання даної суми бюджетного відшкодування за жовтень 2023 року, а також занижено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду) (рядок 21) в сумі 547 325 грн.

Позивач надав заперечення на акт перевірки, проте листом №5535/6/08-01-07-14-04, відповідач повідомив позивача, що висновки акт залишаються без змін.

За результатами проведеної перевірки та на підставі висновків Акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення рішення від 13.02.2024 №14, відповідно до якого позивачу відмовлено у бюджетному відшкодування за жовтень 2023 року на суму 547325,00 грн. (а.с.51-53).

Також, 22.02.2024 позивач звернувся до відповідача із листом №8, у якому просив надіслати «Повідомлення про початок документальної позапланової невиїзної перевірки від 26.12.2023»та копії наказів №2151-п, №2188-п (а.с. 53).

Листом від 27.02.2024 відповідач надіслав позивачу запитувані документи та повідомив, що такі документи 26.12.2023 надсилались платнику податків на його електронну адресу та в електронний кабінет (а.с. 54).

Позивач не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням від 13.02.2024 №14 звернувся до суду із позовом про його скасування.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Одним з видів податкового контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавств відповідно до статті 75 ПК України є право контролюючих органів на проведення камеральної, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичної перевірки.

Такі перевірки мають свої особливості щодо сфери правового регулювання, підстав для їх призначення, проведення, оформлення результатів та прийнятих за її наслідками рішень.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Відповідно до п.69.35-1 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, тимчасово, з 1 грудня 2023 року, діє мораторій, зокрема, на проведення документальних перевірок платників податків, податкова адреса яких станом на дату початку бойових дій є територія, на якій ведуться активні бойові дії, - до останнього числа місяця, в якому було завершено бойові дії на відповідній території, а в разі зміни платником податків місцезнаходження на іншу територію України - до дати проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження, крім документальних позапланових перевірок, зокрема, що проводяться з підстав, визначених підпунктами 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.21 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.

Також, пп.69.2-2 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, документальні та фактичні перевірки під час дії воєнного стану проводяться за наявності безпечних умов для їх проведення, а саме безпечного: доступу, допуску до територій, приміщень та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування, або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування таких платників податків; доступу, допуску до документів, довідок про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та до іншої інформації, пов`язаної з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також до фінансової і статистичної звітності у порядку та на підставах, визначених законом; проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Так, територія розташування підприємства включена до переліку територій на яких ведуться активні бойові дії, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, та територій, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 № 309 (у редакції, на момент винесення відповідачем наказу про проведення перевірки позивача).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, з огляду на віднесення місцезнаходження позивача до переліку території, визначених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22.12.2022 № 309, та з урахуванням приписів пп.69.2-2 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, суд не вбачає протиправності дій відповідача щодо прийняття наказу №2188-п «Про внесення змін до наказу Головного управління ДПС у Запорізькій області від 18.12.2023 № 2151-п», яким внесено зміни до наказу №2151-п від 18.12.2023 в частині визначення виду перевірки, а саме змінено з документальної позапланової виїзної на документальну позапланову невиїзну.

Відповідно до п.79.1 ст. 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Згідно із п.79.2 ст. 79 ПК України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

В той же час, у цьому випадку перевірка визначена статтею 200 цього Кодексу.

Із матеріалів справи судом встановлено, що наказ про проведення перевірки та повідомлення про початок перевірки надіслано до електронного кабінету платника 26.12.2023 (а.с.124, 124 зворотній бік).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України документ, надісланий контролюючим органом в електронний кабінет, вважається врученим платнику податків або фінансовому агенту, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги" та є доступним в електронному кабінеті.

Також, відповідно до пп.69.2-2 підрозділу 10 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, документ, надісланий контролюючим органом до електронного кабінету, вважається врученим платнику податків, якщо він сформований з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Таким чином, суд вважає, що відповідач виконав свій обов`язок щодо сповіщення позивача про намір проведення позапланової невиїзної перевірки.

Таким чином, судом не встановлено процедурних порушень з боку контролюючого органу під час винесення наказу про призначення перевірки та надсилання документів, які передують проведенню перевірки, позивачу.

Щодо посилань позивача на те, що контролюючим органом під час спірної перевірки досліджувались документи, які вже були досліджені під іншої передвіки (акт від 12.05.2023 №882/08-01-07-14/30000900), то суд зазначає таке.

Відповідно до п. 78.2 ПК України, контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Первірка, на яку посилається позивач та за наслідками якої складений акт від 12.05.2023 стосувалась питань дотримання податкового законодавства при декларуванні відємного значення з ПДВ за грудень 2022, січень 2023 та лютий 2023 року.

В той же час, перевірка, за наслідками якої відповідачем прийняте оскаржуване податкове повідмолення-рішення, проводилась з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні відємного значення за жовтень 2023 року.

Таким чином, суд не вбачає у діях відповідача порушень приписів п.78.2 ст.78 ПК України.

Щодо встановлених під час перевірки порушень, суд зазначає таке.

Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно із п.200.2 ст.200 ПК України, при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Пунктом 200.4 ст. 200 ПК України встановлено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Пунктом 200.12 ст. 200 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу.

У справі, що розглядається, позивачем не заперечувалась та не спростовувалась обставина наявності податкового боргу у розмірі 500000,00 грн.

При цьому, позивач не змінює напряму суми, зазначеної у рядку 20.2.2 (54732,00 грн.) та не зазначає про необхідність врахувати цю суму в рахунок погашення податкового боргу.

Вказана позиція узгоджена у постанові Верховного суду у справі №520/17191/2020 від 22.12.2021. У вказаній Постанові зазначено, що «…відповідно до положень пункту 200.12 статті 200 Податкового кодексу України (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), про що також зазначає суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні, у разі наявності у платника податку податкового боргу бюджетному відшкодуванню підлягає заявлена сума податку, зменшена на суму такого податкового боргу. Положення вказаної норми податкового законодавства для регулювання спірних правовідносин передбачають наявність у платника податків податкового боргу в цілому не за окремим видом податку…».

Так, відповідач зазначає, а позивачем не спростовується, що податковим повідомленням-рішенням від 30.09.2020 № до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у сумі 500000,00 грн.

За результатами судового оскарження, у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 30.09.2020 № відмовлено.

Таким чином, на момент перевірки позивача, у нього обліковувався податковий борг у розмірі 500000,00 грн.

З урахуванням наведденого, відповідачем правомірно відмовлено позивачу у бюджетному відшкодуванні на суму 500000,00 грн., у зв`язку із наявністю податкового боргу.

Також, у акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено неможливість підтвердити або спростувати достовірність повноту визначення показника, відображеного в рядку 9 (колонка Б) Декларації «Усього податкового зобов`язання» та показника рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації)» за жовтень 2023 року на суму 47 325,00 грн.(залишкова сума бюджетного відшкодування за вирахуванням податкового боргу).

Вказане порушення виникло внаслідок неможливості підтвердити фактичне місце зберігання ТМЦ та їх наявність, у зв`язку із тим, що, як зазначає відповідач:

за даними ЄРПН відсутня інформація щодо отримання послуг оренди/зберігання чи іншого право користування об`єктами нерухомості для зберігання ТМЦ;

за даними витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчужених об`єктів нерухомого майна у СФГ «СЛАВУТИЧ» відсутні об`єкти нерухомості в м.Запоріжжі, смт.Балабине Запорізької області, смт.Покровське, Синельниковський район, Дніпропетровська обл.;

за даними форми 20-ОПП СФГ «СЛАВУТИЧ» не відображає об`єкти нерухомості за будь-яким правом користування за адресами м.Запоріжжі, смт.Балабине Запорізької області, смт.Покровське, Синельниковський район, Дніпропетровська обл.;

інформація зазначена у відомостях «Перелік необоротних активів» та «ТМЦ на 01.10.2023 - 31.10.2023» не дає можливості ідентифікувати точну адресу місць зберігання та ідентифікувати суб`єктів господарювання, які надають послуги зберігання;

неможливість проведення інвентаризації за юридичною адресою підприємства, у зв`язку з тим, що с. Полтавка знаходиться на території Малинівської сільської територіальної громади, згідно наказу Мінінтеграції від 22.12.2022 №309, його територія належить до території активних бойових дій.

Також відповідач посилається на лист позивача від 04.05.2023, про неможливість проведення інвентаризації (а.с. 133).

Порядок проведення інвентаризації активів і зобов`язань та оформлення її результатів визначено Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142 (далі - Положення № 879).

Відповідно до пункту 4 Положення №879, проведення інвентаризації забезпечується власником (власниками) або уповноваженим органом (посадовою особою), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів, який створює необхідні умови для її проведення, визначає об`єкти, періодичність та строки проведення інвентаризації, крім випадків, коли проведення інвентаризації є обов`язковим. У цих випадках визначені на підприємстві строки проведення інвентаризації не можуть перевищувати строків, визначених цим Положенням.

Згідно з пунктом 8 Положення № 879 підприємства, які з дати початку тимчасової окупації мали місцезнаходження на території Автономної Республіки Крим та м.Севастополя, на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, території проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та підприємства, які мали (мають) місцезнаходження в районах проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, або підприємства, структурні підрозділи (відокремлене майно) яких розташовані на (в) таких територіях (районах), проводять інвентаризацію у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств.

Райони проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану визначаються відповідно до законодавства.

Зазначені підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

Судом вже зазначалось, що територія матеріально-технічної бази відноситься до території активних бойових дій, а тому позивачем інвентаризація не проводилась.

Натомість, відповідач зазначає про неможливість підтвердити фактичне місце зберігання ТМЦ та їх наявність.

З огляду на встановлені вище обставини перебування - місцезнаходження активів позивача на території активних бойовиї дій, інвентаризація таких активів не могла бути проведена.

Так, відповідно до пункту 8 Положення № 879 підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду.

Таким чином, інвентаризація активів позивача, які знаходиться на території бойових дій, здійснена тільки після усунення відповідних перешкод.

До цього часу неможливо встановити факт наявності чи відсутності таких активів, що належать позивачу.

Аналогічна позиція викладена у листі Міністерства фінансів України від 10.10.2022 №41010-06-62/23254, який розміщено на вебпорталі ДПС (https://tax.gov.ua/nove-pro-podatki-novini-/629143.html) щодо з питань бухгалтерського обліку активів, які знаходяться на тимчасово окупованій території держави та над якими втрачено контроль через наслідки російської військової агресії проти України.

Так, згідно зазначених роз`яснень, при проведенні інвентаризації потрібно керуватися Положенням про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879.

У річній фінансовій звітності інформація про активи, до яких неможливо забезпечити безпечний та безперешкодний доступ, та зобов`язання і власний капітал, які не можуть бути документально підтверджені у зв`язку з відсутністю доступу до відповідних первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку, відображається за даними бухгалтерського обліку.

Необоротні активи та запаси, які відображалися в бухгалтерському обліку до введення воєнного стану та які на дату складання фінансової звітності фактично перебувають на тимчасово окупованій території або в районах проведення воєнних (бойових) дій, продовжують обліковуватись у складі активів підприємства.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище суд не погоджується із висновком податкового органу щодо зменшення бюджетного відшкодування на суму 47 325,00 грн. через неможливість підтвердити чи спростувати достовірність визначення показника, відображеного в рядку 9 (колонка Б) Декларації «Усього податкового зобов`язання» та показника рядку 19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації)» за жовтень 2023 року.

Ураховуючи викладене вище, оскаржуване податкове повідомлення-рішення пілягає скасуванню у частині 47 325,00 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої та третьої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викоадене вище, суд вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протипраним та підлягає скасуванню у частині суми, на яку відмолвено у бюджетному відшкодуванні у розмірі 47 325,00 грн.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС Украхни, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Селянського (фермерського) господарства «СЛАВУТИЧ» (70240, Запорізька область, Пологівський район, с. Полтавка, вул. Жилінської, буд.13А, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 13.02.2024 №14, в частині відмови у наданні бюджетного відшкодування податку на додану вартість на суму 47 325,00 грн.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Стягнути на користь Селянського (фермерського) господарства «СЛАВУТИЧ» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 564,83 грн. (п`ятсот шістдесят чотири гривні 83 копійки).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.07.2024.

Суддя Ю.В. Калашник