Справа № 280/6917/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

29 липня 2024 року Справа № 280/6917/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Військово-лікарської комісії при Військовій чистині НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ), Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 70; місце знаходження комісії: 33005 місто Рівне вул. Теліги Олени), Центральної військово-лікарської комісії ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ (, АДРЕСА_3 ) про визнання протиправними постанов, а також зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військово-лікарської комісії при Військовій чистині НОМЕР_2 (далі відповідач - 1), Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_3 (далі відповідач 2), Центральної військово-лікарської комісії ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ (далі відповідач 3), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову (висновок) Військово-лікарської комісії при Військовій частині № НОМЕР_2 у місті Запоріжжі, викладену у Довідці ВЛК від 17 березня 2023 року № 2845 про проведену військово-лікарську експертизу стану здоров`я солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 податковий номер: НОМЕР_1 про обмежено придатність до військової служби;

- визнати протиправною та скасувати постанову (висновок) Військово-лікарської комісії при Військовій частині № НОМЕР_3 у місті Рівне викладену у Довідці ВЛК від 10 жовтня 2022 року № 1926 про проведену військово-лікарську експертизу стану здоров`я солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер: НОМЕР_1 про обмежено придатність до військової служби;

- визнати протиправною та скасувати постанову (висновок) рішення ЦВЛК Збройних сил України яке сформовано у вигляді відповіді від 13 січня 2024 року № 598/9/834, про перегляд стану здоров`я солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер: НОМЕР_1 про обмежено придатність до військової служби;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних сил України повторно розглянути питання щодо придатності чи непридатності позивача ОСОБА_1 до військової служби та віднесення наявних захворювань згідно Діагнозу позивача до статей графи 11 Розкладу хвороб - непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Також, позивачем до суду надано заяву про поновлення строку звернення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали адміністративного позову, судом встановлено, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених статтям 160, 161 КАС України, з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач покликається на те, що він є військовослужбовцем за мобілізацією у особливий період, а спір в даній справі стосується проходження ним військової служби, у зв`язку із чим він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд зазначає, що відповідно до пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Так, з урахуванням частини 3 статті 160 КАС України та пункту 12 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивачем до позовної заяви додається документ на підтвердження факту проходження ним військової служби.

Згідно листа Генерального штабу збройних сил України Головного управління оборонного та мобілізаційного планування від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142 проінформовано, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період, а також підтверджує призов під час мобілізації резервістів та військовозобов`язаних, є військовий квиток, в якому в відповідних розділах здійснюються службові відмітки.

В той же час, до матеріалів справи позивачем не додано копії військового квитка на підтвердження факту проходження позивачем військової служби.

А відтак, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів у суду відсутні правові підстави вважати, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини 1 статті 12 Закону України «Про судовий збір».

Суд зазначає, що недоліки даної позовної заяви можуть бути усунуті протягом 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду копії військового квитка позивача або оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати 4 844,80 грн. судового збору (за подання позову в електронній формі) на р/р(IBAN), отримувач коштів ГУК у Зап. обл/м. Зап. Дніпров./ 22030101, «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», банк Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37941997.

Також, з огляду на пропущення строку звернення до суду із позовом у строк, встановлений статтею 122 КАС України, посилаючись на введення на території України воєнного стану, представником позивача просить поновити строк звернення до суду із позовом у справі № 280/6917/24.

З приводу наявності підстав для задоволення вищезазначеного клопотання суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено частиною 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною 2 статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною 4 статті 122 КАС України.

В той же час, щодо строків оскарження постанов ВЛК іншими нормативно правовими актами не встановлено, під час їх оскарження в судовому порядку до спірних правовідносин слід застосовувати шестимісячний строк звернення, встановлений частиною 2 статті 122 КАС України.

Позивачем в рамках адміністративної справи оскаржуються постанови (висновки) відповідачів від 17 березня 2023 року, від 10 жовтня 2022 року, від 13 січня 2024 року. При цьому, до суду із позовом в рамках даної адміністративної справи позивач звернувся 22 липня 2024 року засобами поштового зв`язку, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду із позовом.

Факт пропуску строку звернення до суду із позовом в адміністративній справі № 280/6917/24 не заперечується, зокрема, позивачем та його представником.

Разом із позовною заявою позивачем до суду надано заяву про поновлення строку звернення, в якій відсутні обґрунтування з приводу наявності поважних підстав порушення строку звернення до суду (частина 1 статті 122 КАС України). Доказів на підтвердження наявності таких обставин до суду також не надано.

При цьому, варто зауважити, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Разом з тим, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Тобто, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. В свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Варто також зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Надаючи оцінку посиланням сторони позивача на ведення воєнного стану як істотної перешкоди для звернення до суду, суд враховує, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб який неодноразово продовжувався. При цьому, в подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався. Таким чином, починаючи з 24 лютого 2022 року і включно до дати звернення позивача до суду 22 липня 2024 року в Україні діяв (і діє до цього часу) воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі - Закон № 389-VIII).

Згідно зі статтею 12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Суд зазначає, що посилання на сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути безумовно вважатись поважною причиною для поновлення строків звернення до суду, що узгоджується з позицією Верховного Суду в постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22.

Крім цього, суд звертає увагу на позицію Великої Палати Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі №990/115/22, в якій зазначено, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Враховуючи те, що кінець оскарження постанов ВЛК припав на період повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ця обставина могла унеможливити дотримання такого строку позивачем за умови надання останнім до суду належних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск строку на звернення до суду з позовом, та могла б бути визнаною поважною причиною для поновлення процесуального строку.

Однак, належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

Отже, вказані позивачем причини пропуску строку звернення до суду не є тими об`єктивно непереборними обставинами, які перешкоджали йому звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк.

Частиною 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, позивачу необхідно надати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом із зазначенням підстав для поновлення такого строку, а також доказів на їх обґрунтування/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Відповідно до частини 1, 2 статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вищевикладені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам КАС України, а тому, згідно з частини 1 статті 169 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 до суду із позовом в адміністративній справі № 280/6917/24, викладені представником позивача адвокатом Дерев`янко І.О. у заяві про поновлення строку звернення до суду із позовом від 22 липня 2024 року.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при Військовій чистині НОМЕР_2 , Військово-лікарської комісії при Військовій частині НОМЕР_3 , Центральної військово-лікарської комісії ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ (, про визнання протиправними постанов, а також зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- копії військового квитка позивача або оригіналу платіжного документу на підтвердження сплати 4 844,80 грн. судового збору (за подання позову в електронній формі) на р/р(IBAN), отримувач коштів ГУК у Зап. обл/м. Зап. Дніпров./ 22030101, «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», банк Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37941997;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із цим позовом із зазначенням підстав для поновлення такого строку, а також ДОКАЗІВ на їх обґрунтування/або обґрунтувань за яких позивач вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Д.В. Татаринов