Справа № 360/619/24
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/619/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовною заявою адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 червня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУПФУ в м. Києві) з такими вимогами:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо здійснення розрахунку розміру пенсії позивача без врахування статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

2) зобов`язати відповідача здійснити розрахунок розміру пенсії позивача з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», здійснивши відповідний перерахунок пенсії з дати її призначення, тобто з 03.05.2023 з виплатою заборгованості з врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 у справі № 360/657/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21 квітня 2023 року № 13 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 за його заявою від 13 квітня 2023 року № 499 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 травня 1973 року, зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи на шахті «Комсомолець» Виробничого об`єднання «Артемвугілля» з 31 серпня 1992 року по 27 липня 1997 року підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем під землею, гірничим майстром з повним робочим днем під землею, у Відокремленому підрозділі «Шахта «Хрустальна» Державного підприємства «Донбасантрацит» з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року електрослюсарем підземним V розряду з повним робочим днем на підземних роботах, період навчання в Горлівському ордена «Знак пошани» індустріальному технікумі ім. К.А. Румянцева з 01 вересня 1988 року по 15 червня 1992 року за спеціальністю «Підземна розробка вугільних родовищ».

На виконання рішення суду відповідачем було здійснено зарахування до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею за Списком № 1 зазначених в рішенні суду періодів та призначено пенсію, визначивши пільговий підземний стаж з повним робочим днем під землею 15 років 4 місяці 2 дні.

Представник позивача вважає, що відповідачем було допущено нове порушення пенсійних прав позивача у вигляді здійснення розрахунку розміру пенсії без врахування норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Загалом відповідачем враховано до пільгового підземного стажу понад 15 років.

На думку представника позивача, відповідач був зобов`язаний здійснити розрахунок розміру пенсії відповідача з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Представник позивача вважає, що дії відповідача щодо здійснення розрахунку розміру пенсії без врахування статті 8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» є неправомірними.

Ухвалою суду від 10 червня 2024 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 17 червня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач через підсистему «Електронний суд» 25.06.2024 надав відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначив, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 у справі № 360/657/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві прийнято рішення від 21.12.2023 № 13, яким повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийнято рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати (доходу) шахтаря, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсії за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Отже до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим Законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Дана позиція узгоджується з постановою Верховного Суду від 11.07.2019 по справі №345/3954/16-а.

За правилами статті 1 Закону № 345-VI обов`язковою умовою для застосування положень цього закону є зайнятість особи на підземних роботах протягом повного робочого дня, вказана обставина є вирішальною.

Пунктами 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних документів у ній» № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За

відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності) (п.23 Порядку №637).

Пенсію обчислено на підставі документів, які містяться в матеріалах пенсійної справи та відповідно до норм чинного законодавства.

На підставі викладеного, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 , довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідкою про взяття на облік внутрішньо перемішеної особи від 28.07.2016 № .

13.04.2023 ОСОБА_1 звернувся через вебпортал до Пенсійного органу із заявою від 13 квітня 2023 року № 499 про призначення пенсії за віком на підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 21 квітня 2023 року № 13 «Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 » позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком пільгових умовах згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1.

Позивач не погодившись з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про відмову в призначенні пенсії звернувся з позовом до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/657/23 від 17 серпня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в м. Києві від 21 квітня 2023 року № 1 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві призначити ОСОБА_1 за його заявою від 13 квітня 2023 року № 499 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03 травня 1973 року, зарахувавши до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, періоди роботи на шахті «Комсомолець» Виробничого об`єднання «Артемвугілля» з 31 серпня 1992 року по 27 липня 1997 року підземним гірником 2 розряду з повним робочим днем під землею, гірничим майстром з повним робочим днем під землею, у Відокремленому підрозділі «Шахта «Хрустальна» Державного підприємства «Донбасантрацит» з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року електрослюсарем підземним V розряду з повним робочим днем на підземних роботах, період навчання в Горлівському ордена «Знак пошани» індустріальному технікумі ім. К.А. Румянцева з 01 вересня 1988року по 15 червня 1992 року за спеціальністю «Підземна розробка вугільних родовищ».

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишено без задоволення. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року по справі №360/657/23 залишено без змін.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року по справі № 360/657/23 набрало законної сили 19 грудня 2023 року.

На виконання вказаного рішення суду ГУ ПФУ в м. Києві рішенням від 21.12.2023 №13 призначено ОСОБА_1 пенсію з 03.05.2023 в розмірі 7073,48 грн. Страховий стаж (повний) позивача складає 40 років 04 місяці 22 дні, в тому числі: роботи за Списком №1 15 років 03 місяців 18 днів.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці« мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Верховний Суд у постановах у справі № 345/4616/16 від 20.11.2018, у справі №345/4570/16-а від 06.02.2019, у справі № 345/4462/16-а від 05.12.2019 та інших, дійшов висновку про те, що статтю 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком №1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.

Суд зазначає, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7, 5 років для жінок за Списком № 1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Суд зауважує, що статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» передбачено не окремий вид пенсії, а додаткову соціальну гарантію. При цьому розмір пенсії обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і під час такого обчислення враховуються відповідні доплати і підвищення, передбачені цим Законом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 345/763/17.

Умовою виплати пенсії за нормами статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзацу 3 частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, які передбачають зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом 1статті 26 цього Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 205/8712/16-а.

При цьому, виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку № 1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 6 липня 2023 року у справі № 200/5813/20-а, від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17, від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17, від 21 січня 2020 року у справі № 640/4469/17, від 31 березня 2020 року у справі № 459/245/17, та Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 28 січня 2014 року по справі № 21- 455а13, від 24 червня 2014 року (справа № 21-236а14).

Отже, дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» поширюється на працівників, які зайняті на підземних роботах повний робочий день за Списком № 1, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судом з форми РС-право, позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах, робота за Списком № 1 складає 15 років 04 місяці 02 дні.

З розрахунку стажу форми РС-право убачається, що до пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1 (ст.14, професії за пост.№202, підземні) зараховано тільки періоди роботи з 19.04.2006 по 29.04.2006 - 0 років 0 місяців 11 днів та з 23.01.2008 по 30.06.2014 - 06 років 05 місяців 08 днів.

Періоди роботи позивача, які згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року по справі №360/657/23, що набрало законної сили 19 грудня 2023 року, зобов`язано зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а саме періоди роботи з 31 серпня 1992 року по 27 липня 1997 року, з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року, період навчання з 01 вересня 1988 року по 15 червня 1992 року, як свідчить розрахунок стажу форми РС-право, в підсистемі не обліковано ні за Списком №1, ні як підземні роботи повний робочий день за Списком №1.

Відтак, на виконання рішення суду під час призначення пенсії відповідач мав здійснити обрахунок пільгового підземного стажу позивача з урахуванням періодів роботи позивача, які згідно з рішенням суду зараховані до пільгового підземного стажу за Списком №1: з 31 серпня 1992 року по 27 липня 1997 року (04 роки 10 місяців 27 днів), з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року (00 років 02 місяці 00 днів), період навчання з 01 вересня 1988 року по 15 червня 1992 року (03 роки 09 місяців 15 днів).

При цьому, оскільки рішенням суду у справі №360/657/23 періоди роботи з 31 серпня 1992 року по 27 липня 1997 року, з 01 липня 2014 року по 31 серпня 2014 року, період навчання з 01 вересня 1988 року по 15 червня 1992 року зараховані до пільгового підземного стажу позивача за Списком№1, додаткове зобов`язання урахувати вказані періоди до підземного стажу при обчислені розміру пенсії з урахуванням Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не потрібно (оскільки такі періоди вже зараховані до пільгового підземного стажу позивача, що передбачає розрахунок (перерахунок) розміру пенсії з урахуванням вказаних періодів).

Отже, пільговий підземний стаж позивача за Списком № 1 з урахуванням вказаних вище періодів складає більше 15 років, при цьому записи трудової книжки та матеріали пенсійної справи містять інформацію про роботу повний робочий день в шахті, що дає йому право для розрахунку розміру пенсії відповідно приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки саме відповідачем здійснено неправильний обрахунок пенсії позивача під час призначення пенсії на виконання судового рішення, то перерахунок пенсії з урахуванням норм статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» має бути проведений ОСОБА_1 з дати призначення пенсії, а саме з 03.05.2023, із виплатою різниці суми недоотриманої пенсії.

Суд також зауважує, що застосування статті 8 Закону № 345-VI здійснюється автоматично пенсійним органом при наявності правових підстав, не потребуючи додаткової заяви пенсіонера.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають задоволенню зі словесним корегуванням способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві.

Керуючись статтями 9, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, Бульварно Кудрявська, буд. 16, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, які полягають у неправильному обчисленні розміру пенсії при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за заявою від 13.04.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 з врахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 03.05.2023, із виплатою різниці суми недоотриманої пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Захарова