Справа № 420/10504/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 28.03.2024 №2909-п.

Ухвалою суду від 24.04.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що не погоджується із прийняттям наказу Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 від 28.03.2024 №2909- та просив суд його скасувати. Як вказав позивач, всупереч ст. 81 п. 81.1 ПК України оскаржуваний наказ про проведення перевірки не містить: конкретну адресу об`єкта, перевірка якого проводиться, певну мету перевірки, підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом (наведені, зокрема, в ст. 80 п.п. 80.2.1 ПК України); надана позивачу копія наказу не засвідчена належним чином: відсутня дата засвідчення, посада особи, яка нібито засвідчила копію, що є порушенням: п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів». Крім того, відповідні події, стосовно яких призначена перевірка, відбувалися в період активних бойових дій, за частих відключень електропостачання, позивачу не було відомо, що касовий апарат відключено від моніторингу, працівники відповідача зайшли не з адресою, які зазначені в наказі, а з іншої, яка є входом до підприємства, яке має доступ до державної таємниці, потім потрапили до військової частини, при чому жодного дозволу на проникнення до зазначених територій не мали. Також, як вказав позивач, в 2023 проводилася перевірка відповідачем стосовно фінансової звітності, позивач сплатив відповідний штраф та, що фактична перевірка не передбачає проникнення на територію 3- підприємств, які мають дозвіл до військової таємниці та військових, не врахування того, що позивач вже сплатив податковий штраф у 2024 році.

30.04.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача. Так, відповідач зазначив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 191.1.4, 191.1.8 п. 191.1 ст. 191, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) прийнято наказ від 16.11.2023 року № 9512-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_1 )», з 16.11.2023 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 17.11.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Підставою для прийняття даного наказу слугувало здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством, недопущення порушень у сфері обігу готівки, з урахуванням, листа ДПС України від 31.01.2024 №2692/7/99-00-07-04-02-07 (вх. Головного управління ДПС в Одеській області від 31.01.2024 №432/8), щодо організації та здійснення фактичних перевірок господарських об`єктів суб`єктів господарювання, які проводили розрахункові операції через РРО/ПРРО, реєстрація яких скасована, контролюючим органом проведеного доперевірочного аналізу господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 (код за РНОКПП НОМЕР_2 ) встановлено можливі порушення податкового та іншого законодавства, а саме: встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), було проведено розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій (фіскальний №5) після скасування його реєстрації (скасування реєстрації згідно системи контролюючого органу 03.04.2023 / дата здійснення розрахунків 06.04.2023, 08.04.2023, 09.04.2023 та 10.04.2023), що свідчить про порушення законодавства. Відповідач вказав, що у відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 28.03.2024 року №5876/15-32-07-06 та № 5877/15-32-07-06 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 28.03.2024 року був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 28.03.2024 року № 2909-п та направлень на проведення перевірки. Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 28.03.2024 року №2909-п та направлення на перевірку від 28.03.2024 року №5876/15-32-07-06 та № 5877/15-32-07- 06 ФОП ОСОБА_1 . Дана особа відмовилась від отримання копій Наказу та підписання направлень на проведення перевірки, відмовила посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки, причин такої відмови не зазначено. Відповідач вказав, що посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено 01.04.2024 року о 16 год. 45 хв. акт відмови від допуску до перевірки від 01.04.2024 за № 1829/15-32-07-06-17. У відповідності до вимог пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. В свою чергу, відповідач вказав, що як вбачається зі змісту наказу Головного управління ДПС від 28.03.2024 року № 2909-п, вказаний наказ наведеним вище вимогам податкового законодавства відповідає, як і приписам ч.2 ст.2 КАС України, що висуваються до рішень суб`єкта владних повноважень.

10.05.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив згідно якої позивач вказав, що не погоджується із відзивом відповідача та просить суд з підстав, викладених у адміністративному позові, задовольнити позов у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 19-1.1.4, 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями), у зв`язку з отриманням листа ДПС України від 31.01.2024 №2692/7/99-00-07-04-02-07, прийнято наказ від 28.03.2024 №2909-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 », з 28.03.2024 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 29.03.2021 по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами)(а.с.16).

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до вимог пп.75.1.3 п.75.3 ст.75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 Податкового кодексу України.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1 ст.80 ПК України).

За приписами підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, єдиною передумовою та підставою для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків податкової дисципліни, передбаченою підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявна та/або отримана в установленому законодавством порядку інформація від визначеного у цій же нормі кола суб`єктів: державних органів або органів місцевого самоврядування. Жодних інших підстав ця норма не встановлює.

Відповідно, саме наявність та/або отримання інформації є тією фактичною підставою для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки, яке оформлюється у формі наказу і надає право контролюючому органу на його реалізацію шляхом проведення перевірки, за наслідками якої контролюючий орган має повноваження на прийняття відповідного рішення.

Підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України містить перелік сфер об`єктів податкового контрою, інформація про можливі порушення в яких має бути перевірена на предмет її підтвердження/спростування, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Застосована законодавцем у цій нормі конструкція щодо наявної/отриманої інформації - «яка свідчить про можливі порушення» - дає підстави для висновку, що вона має вказувати саме на можливі порушення платником податків законодавства у визначеній сфері, тобто ті ймовірні, засновані на обґрунтованих припущеннях, порушення, які підлягають перевірці на підставі цієї інформації.

Водночас аналіз абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України не дає підстав для висновку, що в наказі про проведення перевірки в обов`язковому порядку має бути зазначено конкретну норму податкового або іншого законодавства, контроль за якими покладено на контролюючи органи, яка порушується платником.

У випадку наявності обґрунтованих підстав для призначення фактичної перевірки, не можна вважати протиправним наказ про її призначення, у якому наявне покликання на вимоги підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України, але не розкрито зміст наявної/отриманої інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування про можливі порушення податкового законодавства, не конкретизовано норми права, які ймовірно порушив платник, із зазначенням доказів такого порушення. Покликання у наказі на підпункт 80.2.2 пункт 80.2 статті 80 ПК України, що утримує в собі весь спектр необхідних елементів для визначення підстави для призначення перевірки (як правової, так і фактичної), можна вважати мінімально допустимим обсягом інформації в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України. Тому відсутні підстави вважати, що такий наказ породжує його неоднозначне трактування та/або невизначеність із фактичною підставою перевірки.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 26 березня 2024 року (справа №420/9909/23).

Зокрема, представником відповідача надано до суду доповідну записку виконуючого обов`язки начальника управління податкового аудиту Головного управління ДПС в Одеській області від 14.03.2023, адресованого заступнику начальника Головного управління ДПС в Одеській області наявна інформація щодо проведення розрахункових операцій через РРО /ПРРО, реєстрація яких скасована.

В свою чергу, наказ Головного управління ДПС в Одеській області містить як правову підставу для призначення перевірки (посилання на підпункт 80.2.2 ПК України), та обсяг зазначеної у наказі інформації у повному обсязі відповідає вимогам абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України, чим спростовуються доводи позивача.

Крім того, посилання позивача в обґрунтування позову на порушення відповідачем порядку проведення цієї перевірки суд вважає безпідставними, оскільки предметом розгляду справи є саме правомірність наказу про призначення перевірки, що не має відношення до її проведення.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірний наказ в межах заявлених доводів ґрунтується на вимогах чинного законодавства та не суперечить встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно;розсудливо;з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що адміністративний позов позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.