Справа № 635/7715/23
Суддя: Березовська І. В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/7715/23
Провадження № 2-а/635/12/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року смт. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Березовської І.В.,

секретар судового засідання Старишко Д.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Шапошніков Ігор Євгенович,

відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд скасувати постанову серії ЕАТ №7568984 від 21.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором Відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області Патаніним Є.О. у вигляді штрафу 3400 грн.; провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 21.08.23 о 07.26 год. він на власному скутері, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Будянській м. Південне Харківської області, його наздогнав автомобіль поліції та подав сигнал зупинки. На вимогу поліцейського позивач надав посвідчення водія НОМЕР_2 та реєстраційний талон серії НОМЕР_3 на мопед. Перевіривши посвідчення, поліцейський зазначив, що ОСОБА_1 не має права керування скутером. На підтвердження права керування зазначеним транспортним засобом, позивач надав інспектору екзаменаційну карту водія, в якій внесені відомості, що 14.03.1995 року йому видано посвідчення водія з позначками про відкриті категорії А,В,С. При отриманні позивачем 05.08.2022 посвідчення водія НОМЕР_2 в реєстраційному центрі, позивач не звернув уваги, що реєстратором помилково не була внесена категорія А, А1 в зазначене посвідчення. В подальшому позивач звернувся до сервісного центру МВС України у м. Мерефа з претензією про виявлену помилку, в цей же день позивачем отримано посвідчення водія НОМЕР_4 нового зразку з внесеними відповідними інформаційними позначками (в тому числі з категорією А, А1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області Патаніна Є.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рухузалишено без руху.

26.09.2023 позивачем усунуті недоліки, визначенні ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.09.2023.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27.09.2023 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області Патаніна Є.О. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.04.24, постановленої без видалення суду до нарадчої кімнати, замінено первісного відповідача - інспектора відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області Патаніна Є.О. на належного ГУ НП в Харківській області.

04 квітня 2024 року позивачем поданий уточнений адміністративний позов.

12.07.2024 надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Харківській області на позовну заяву, в якому відповідач просив в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю. Відповідач зазначив, що відповідно до постанови Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами,а саме ч.2 Положення, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії,крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Як вбачається з тимчасового реєстраційного талону,який долучений позивачем до позовної заяви та у якого вказані технічні характеристики транспортного засобу, на якому рухався позивач, то даний транспортний засіб належить до категорії мопед, про що зазначено у вказаному документі. Відповідно до п. 2.13 ПДР України мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби,які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт належать до категорії транспортних засобів А1.Разом з тим, як було встановлено інспектором та не заперечується в позовній заяві самим позивачем, посвідчення водія з відкритими категоріями А та А1 останній працівникам поліції не пред`явив, оскільки такого посвідчення з відповідними категоріями в нього на момент зупинки не було. Відповідно до п. 2.13 ПДР України, позивач для керування мопедом зобов`язаний був мати посвідчення водія категорії А1 та у відповідності до п. 2.4а ПДР України, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки таке посвідчення. З огляду на зазначене, поліцейським беззаперечно було встановлено порушення позивачем ПДР України та факт керування транспортним засобом без відповідної категорії. Відтак, обставини,викладені в оскаржуваній постанові про те, що позивач не мав права керування транспортним засобом,оскільки не мав при собі відповідних документів на право керування таким транспортним засобом,є обґрунтованими та не суперечать матеріалам справи.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву,в якій просив розглядати справу за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч.4 ст.229 КАС України, за неявки сторін до судового засідання, фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21.08.2023 07.28 год. м. Південне, вул. Будянська, 11 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

Відповідно до копії Тимчасового реєстраційного талона серії ДАП №375621, транспортний засіб Defiant д.н.з. НОМЕР_1 є мопедом.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7568984 від 21.08.23 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за порушення п. 2.1.а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З копії водійського посвідчення серії НОМЕР_2 від 05.08.2022 вбачається, що ОСОБА_1 не має права керування транспортними засобами категорії А,А1.

Водночас, з екзаменаційної картки водія ОСОБА_1 вбачається, що він має права керування категорії А (з 14.03.1995), В (з 14.03.1995), С (з 14.03.1995).

З копії водійського посвідчення серії НОМЕР_5 , отриманого позивачем 23.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 має право керування категоріями А, А1 з 14.03.1995 року по 23.08.2053.

Вважаючи постанову серії ЕАТ №7568984 від 21.08.23 протиправною, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Розділом 1 ПДР України визначені загальні положення Правил.

В пункті 1.1 ПДР України зазначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.1 а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно із пунктом 2 Положення « Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», яке затверджено Постановою КМУ від 08.05.1993 року № 340 (далі -Положення № 340), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому. Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше. Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом. Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, оформлений та виданий засобами Єдиного державного реєстру єдиної інформаційної системи МВС (далі - Єдиний державний реєстр МВС) і виготовлений на бланку та/або в електронній формі, після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС.

Згідно із пунктом 3 Положення № 340 транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів);

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів);

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Диспозиція частини 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до частини 2 статті 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів і можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (частина третя статті 283 КУпАП).

Згідно із статтею 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд наголошує, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності до закону.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності, у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

У пункті 70 рішення Європейського суду з прав людини від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» суд зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Як убачається зі змісту спірної постанови, позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 126 КУпАП, а саме за порушення пункту 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом. При цьому у графі « час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення» зазначено: «21.08.23 о 07.28 год в м. Південне керував без шолома, не маючи відповідної категорії на транспортний засіб, чим порушив пункт 2.1а ПДР керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом».

Тобто, підставами для прийняття відповідачем спірної постанови стало те, що позивачем, як водієм транспортного засобу було порушено правила дорожнього руху України, а саме вчинення дій, які виразилися у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Суд зазначає, що положення пунктом 2.1 а ПДР України передбачає лише заборону особам керувати транспортним засобом без наявності водійського посвідчення відповідної категорії, за порушення якого передбачена відповідальність частиною 2 статті 126 КУпАП.

Водночас як стверджує позивач, під час перевірки документів позивача (водійського посвідчення), після того як поліцейський встановив відсутність відповідної категорії, ОСОБА_1 пред`явив екзаменаційний талон водія, в якому наявні ці категорії, та повідомив працівнику поліції, що він має необхідну категорію і це вірогідно помилка сервісного центру.

При цьому, поліцейський не здійснив перевірку тверджень позивача, не зробив запити до відповідного сервісного центру для спростування чи підтвердження обставин у справі.

В той час судом встановлено,що позивач, мав відповідну категорію на керування транспортним засобом А,А1 ( з 14.03.1995 року), однак з причин технічної помилки сервісного центру МВС дана категорія не була внесена до водійського посвідчення позивача.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З боку позивача надано достатньо беззаперечних доказів, які підтверджують наявність в нього права керування транспортним засобом відповідної категорії. Незважаючи на те, що обов`язок по доведенню правомірності винесеної постанови лежить на відповідачі, ОСОБА_1 зайняв активну позицію по збиранню доказів, а також звернувся до сервісного центру МВС з метою усунення невідповідності в його водійському посвідченні.

Відповідно до статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

При цьому, суд застосовує принцип «належного урядування» який висвітлений у тому числі в пунктах 70, 71 рішення у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04), відповідно до яких, зазначений принцип зокрема передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Отже, враховуючи, що позивач не вчиняв порушення п. 2.1 а ПДР України, та відсутня сама подія адміністративного правопорушення, а події зазначені в оскаржуваній постанові відбулися лише через помилку, яку допустив державний орган, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 126 ч.2, 251, 280, 288 і 293 КУпАП, ст.ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАТ №7568984 від 21.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором Відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшим сержантом ОСОБА_2 у вигляді штрафу 3400 грн.

Провадження по адміністративній справі у відношенні ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Головне управління національної поліції в Харківській області, , адреса: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, буд. 13.

Суддя І.В. Березовська