Справа № 380/7757/24
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 рокусправа № 380/7757/24
Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Гулкевич І.З. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області. Позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 21.03.2018 №10586/10/13-01-13-11 про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності з 23.01.2012 та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Львівській області. З 07.10.2012 по 01.01.2026 позивач перебував на загальній системі оподаткування, з 01.01.2016 перебуває на спрощеній системі оподаткування (третя група). Представником позивача надіслано до відповідача адвокатський запит щодо надання інформації щодо ОСОБА_1 . Листом від 12.03.2024 №7088/6/13-01-24-11 представником позивача отримано відповідь та копії документів, серед яких було рішення від 21.03.2018 №10586/10/13-01-13-11 про виключення з реєстру платника єдиного податку. У рішенні зазначено про те, що у позивача наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку пп.298.2.3 п.298.2 ст. 298 ПК України. Сума податкової заборгованості станом на 01.03.2018 становить 995,50 грн. Документ, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку : інтегрована картка платника податку. Позивач вказує, що не отримував від контролюючого органу ані оскарженого рішення, ані будь-яких податкових повідомлень-рішень, що могли б мати наслідком узгодження грошових зобов`язань по сплаті податків та зборів та, як наслідок, зумовити виникнення податкового боргу; також не надходила податкова вимога про сплату податкового боргу. Також звертає увагу суду на те, що відповідач не зафіксував факту порушення позивачем правил перебування на спрощеній системі оподаткування у встановлений пунктом 11 статті 299 Податкового кодексу України спосіб, а саме в акті перевірки платника податків. Замість проведення перевірки та належного встановлення обставин своєчасної сплати підприємцем податкових зобов`язань з єдиного податку, контролюючий орган при прийнятті оскарженого рішення керувався лише відомостями інтегрованої картки платника. Позивач вказує, що протягом 2017-2021 років подав декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця та проводив сплати єдиного податку щомісячно. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15.04.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач позов не визнав, долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву в якому зазначив, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало існування в платника податків податкового боргу станом на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податку. Зокрема, відповідно до відомостей, що у ній зафіксовані, сума заборгованості по податках та платежах до бюджету ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 становить 995,50 грн. Вищенаведене стало підставою для анулювання реєстрації платника єдиного податку у зв`язку з наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Датою анулювання реєстрації є 31.03.2018.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 23.01.2012 зареєстрований як фізична особа підприємець; з 01.01.2016 перебуває на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку третьої групи (ставка податку 5%).

21 березня 2018 року Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення про виключення з реєстру платника єдиного податку ОСОБА_1 , відповідно до змісту якого: у фізичної особи підприємця наявний податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів у порядку пп.298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України, сума податкової заборгованості по податку та платежах станом на 01.03.2018 становить 995,50 грн.; документ, який підтверджує наявність підстав для анулювання реєстрації платника єдиного податку інтегрована картка платника податку. Керуючись р. 299.10. ст. 299 Податкового кодексу України у випадку, визначеному пп.298.2.3. п.298.2 ст. 298 є підставою для виключення з реєстру платника єдиного податку з 31.03.2018.

За період, в який виникли спірні правовідносини, ОСОБА_1 подававав до контролюючого органу податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, а також здійснював сплату єдиного податку.

Контролюючий орган приймав податкову звітність ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку (третьої групи) за 2017-2021 рр. без зауважень.

Не погоджуючись з оскаржуваним рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного їх правового регулювання.

Завданням адміністративного судочинства України відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до абз. 2 п. 294.1 ст. 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.

Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (п. 294.2 ст. 294 ПК України).

Згідно з п. 295.3 ст. 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

У разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, в останній день другого із двох послідовних кварталів (пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 ПК України).

Відповідно до п. 299.10 ст. 299 ПК України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 цього Кодексу.

Пунктом 299.11 ст. 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому, реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

З доказів у справі з`ясовано, що несплата позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання з єдиного податку протягом двох послідовних кварталів встановлена контролюючим органом на підставі аналізу даних ІС Податковий блок в інтегрованій картці платника.

Всупереч вимогам п. 299.11 ст. 299 ПК України перевірку з вказаного питання податковим органом проведено не було, відповідно і акт перевірки останнім не складався.

Отже, відповідачем порушено умови і порядок прийняття рішення про анулювання свідоцтва платника єдиного податку.

За наслідками проведення правового аналізу наведених вище норм ПК України Верховний Суд при розгляді аналогічних та схожих адміністративних справ сформував наступні висновки: реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому, прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної документальної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (постанови від 26.02.2019 у справі №805/1396/17-а, від 05.02.2019 у справі №805/206/17-а, від 24.01.2019 у справі №813/1346/18, від 05.06.2018 у справі №813/4266/17).

В силу припису ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 Перехідних положень ПК України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень.

Тобто податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує 340,00 грн.

Натомість, за позивачем станом на 01.03.2018 згідно з інтегрованою карткою платника податку обліковувалася заборгованість в сумі 995,50 грн., а відтак, в силу положень п. 59.1 ст. 59 ПК України, відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений ПК України, чого зроблено ним не було.

Також помилковими є доводи відповідача про наявність повноважень у контролюючого органу щодо анулювання реєстрації платника єдиного податку за наявності підстав, передбачених п. 299.10 ст. 299 ПК України без проведення перевірки, позаяк ПК України встановлено обов`язковість прийняття відповідного рішення за наслідками проведення перевірки.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.02.2018 справа №813/1465/17, від 15.05.2018 справа №813/676/17.

Враховуючи зазначене вище та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку діяв всупереч та не у відповідності до повноважень, наданих йому законодавством України, з порушенням передбаченої законом процедури, а тому зазначене рішення контролюючого органу є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини щодо правомірності прийнятих ним рішень, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відтак, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю.

Враховуючи положення ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати у виді судового збору у сумі 1211,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення від 21.03.2018 №10586/10/13-01-13-11 про виключення з реєстру платника єдиного податку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна