Справа № 260/3411/24
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/3411/24
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській областіпро визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (відповідач 2), яким просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 без врахування довідок про його заробітну плату від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144, від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-3517, від 01.06.2020 року №06/93, виданих ПАТ «Варьеганнефтегаз» та унітарним підприємством "Радужнныйтеплосеть";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області врахувати при обчисленні пенсії ОСОБА_1 видані ПАТ «Варьеганнефтегаз» та унітарним підприємством "Радужныйтеплосеть" довідки про заробітну плату (від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144, від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-517, від 01.06.2020 року №06/93) за 60 календарних місяців страхового стажу підряд, починаючи з червня 1986 року, та здійснити перерахунок пенсії позивача з дати її призначення;

Позовна заява мотивована тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Закарпатській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 12.03.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про перерахунок призначеної пенсії за віком із заробітної плати, отримуваної в Російській Федерації, за період до 01 липня 2000 року відповідно до статті 40 Закону № 1058, на підставі довідок про його заробітну плату від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144, від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-3517, від 01.06.2020 року №06/93, виданих ПАТ «Варьеганнефтегаз» та унітарним підприємством "Радужнныйтеплосеть".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 11.04.2024 року №2134-1713/Ф-02/8-0700/24, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії, так, як на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року по справі №260/2241/23 пенсію за віком обчислено без врахування довідок про заробітну плату виданих Російською Федерацією.

Позивач уважає, що у межах спірних правовідносин пенсійний орган, приймаючи оскаржуване рішення, діяв неправомірно, недобросовісно та необґрунтовано, чим порушив його право на належне пенсійне забезпечення, з огляду на що заявлений позов просить задовольнити повністю.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на позов, відповідно до якого вважає позов ОСОБА_1 не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню та зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 01 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Разом із заявою про проведення перерахунку пенсії позивач не надав первинні документи або акти перевірки довідок про його заробітну плату від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144, від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-3517, від 01.06.2020 року №06/93, виданих ПАТ «Варьеганнефтегаз» та унітарним підприємством "Радужнныйтеплосеть", а отже у нього відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії. Також будь-яких інших документів, які б підтверджували нарахування, а крім того, й виплату позивачеві зазначених в архівних довідках сум (платіжні відомості тощо), що є необхідною умовою для включення відомостей про заробітну плату до довідок, й відповідно врахування при обрахунку розміру пенсії, позивачем не надавалося.

З 01 січня 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді від 13 березня 1992 року. Станом на сьогодні пенсії громадянам, які проживали/перебували на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058. При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058.

З огляду на викладене відповідач уважає, що відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії на підставі поданих довідок про заробітну плату діяв правомірно та в межах закону, а тому в задоволенні заявленого позову просить відмовити повністю.

Відповідач 2 подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року по справі №260/2241/23 виконано ним в межах покладених зобов`язань. Пенсію за віком позивачу обчислено з урахуванням 31 року 5 місяців 14 днів страхового стажу та заробітної плати згідно даних Реєстру застрахованих осіб за період з 01.01.2004 року по 31.08.2022 року без врахування довідок про заробітну плату виданих Російською Федерацією.

Питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенсії за віком не було предметом спору по справі №260/2241/23, тому врахувати довідки про заробітну плату №01-39-BHГ-1144 від 13.09.2019 року та №01-39-BHГ-517 від 20.05.2020 року, видані ПАТ «Варьєганнафтогаз», №06/933 від 01.06.2020 року, видану унітарним підприємством «Райдужнийтеплосеть» немає підстав.

Представник відповідача 2 наголошує, що документи, видані компетентними органами Росії приймаються на території України виключно за умови легалізації, в даному випадку, проставлення апостилю. Жодних довідок, які б підтверджували розмір заробітної плати за вищевказані періоди роботи в Російській Федерації та були належним чином апостильовані, позивачем не подавалось до органів пенсійного фонду.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовляючи в перерахунку, діяло правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства, а вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, безпідставними та такими, які суперечать положенням чинного законодавства, а отже не підлягають задоволенню.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши всі докази, які мають юридичне значення для вирішення справи і розгляду спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено та сторонами у справі не заперечується та обставина, що 27 лютого 2023 року позивач звернувся до сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії. Разом із заявою позивач подав довідки про заробіток, які видало ПАТ «Варьеганнефтегаз» та Унітарне підприємство "Радужньшйтеплосеть", а саме архівну довідку від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144 (про заробітну плату за період з червня 1986 року по січень 1991 року), архівну довідку від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-517 (про заробітну плату за період з березня 1991 року по серпень 1993 року) та довідку від 01.06.2020 року №06/933 (про заробітну плату за період з жовтня 1993 року по квітень 1998 року).

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для розгляду.

06 березня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням (номер справи 04) позивачу було відмовлено у призначенні пенсії.

Вищезгадане рішення було оскаржене ОСОБА_1 у судовому порядку. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №260/2241/23 позов було задоволено та визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні мені пенсії від 06 березня 2023 року № 04; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу, для обчислення розміру пенсії, період роботи з 01 січня 1992 року по 17 вересня 1998 року в ПАТ «Варьєганнафтогаз» та призначити пенсію за віком, з 17 лютого 202Зроку.

27 листопада 2023 року позивач звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якій просив повідомити: яким чином розраховано його пенсійну виплату, зокрема, який розмір його страхового стажу після виконання рішення суду у справі №260/2241/23, а також який заробіток взятий до уваги при обчисленні його пенсійної виплати.

Листом від 08 березня 2024року №0700-0202-8/16315, у якій відповідач 1 зазначив, що пенсію обчислено з урахуванням 31 року 5 місяців та 14 днів страхового стажу, а також заробітної плати згідно даних Реєстру застрахованих осіб за період з 01.01.2004 року по 31.08.2022 року.

12 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, у якій просив здійснити розрахунки для визначення найбільшого показника його заробітку (в порівнянні із заробітною платою по країні) та провести перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати за 60 календарних місяців роботи підряд, яку позивач отримував до 01.07.2000 року.

Листом від 11 квітня 2024 року №2134-1713/Ф-02/8-0700/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.07.23 року по справі №260/2241/23, Головним управлінням зараховано до страхового стажу для обчислення розміру пенсії період роботи з 01.01.1992 року по 17.09.1998 року в ПАТ «Варьєганнафтогаз» та з 17.02.2023 року призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки питання порядку обчислення заробітної плати для призначення пенси за віком не було предметом спору по справі №260/2241/23, то врахувати довідки про заробітну плату №01-39-BHГ-1144 від 13.09.2019 року та №01-39-ВНГ-517 від 20.05.2020 року, видані ПАТ «Варьєганнафтогаз», №06/933 від 01.06.2020 року, видану унітарним підприємством «Райдужнийтеплосеть» підстав немає.

Враховуючи вищевикладене повідомляють, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.07.2023 року по справі №260/2241/23 виконано в межах покладених зобов`язань.

Пенсію за віком обчислено з урахуванням 31 року 5 місяців 14 днів страхового стажу та заробітної плати згідно даних Реєстру застрахованих осіб за період з 01.01.2004 року по 31.08.2022 року без врахування довідок про заробітну плату виданих Російською Федерацією.

Позивач не погодившись з такими діями, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За приписом п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Питання виникнення та реалізації права громадян на пенсійне забезпечення врегульоване положеннями Законів України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (в редакціях, чинних на момент прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії).

Статтею 1 Закону України №1058-IV встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01 січня 2004 року.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.9 Закону №1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

За визначеннями, наведеними у статті 1 вказаного Закону: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Частинами першою третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Водночас статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України та складається поряд з національним законодавством, із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (підпункт 13 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 280 від 23 липня 2014 року).

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14 січня 1993 року) встановлено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

При цьому згідно зі статтею 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5).

Згідно з частиною 2 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

При цьому необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 01 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угоди від 13 березня 1992 року), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання інформувати одна одну про діюче в їхніх державах пенсійне законодавство, наступні його зміни, а також вживати необхідних заходів щодо встановлення обставин, які мають вирішальне значення для визначення права на пенсію та її розміру (стаття 10 Угоди від 13 березня 1992 року).

Водночас суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Поряд з тим частина друга статті 13 Угоди від 13 березня 1992 року передбачає, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

За змістом абзацу п`ятого підпункту третього пункту 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Абзац перший пункту 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачає, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Суд відзначає, що Угодою від 13 березня 1992 року встановлено правила обчислення розміру пенсій.

Згідно із частиною 3 статті 6 цієї Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Зазначеною Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Отже, наведені положення зазначених вище Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, враховується при встановленні права на пенсію і її обчисленні. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якого вони проживають. При цьому обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону № 1058.

12 березня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії за віком із заробітної плати за період до 01 липня 2000 року відповідно до статті 40 Закону № 1058.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області видно, що заробітна плата позивача, яка зазначена у архівних довідках, які позивач додав до заяви про призначення пенсії від 27.02.2023 року не врахована пенсійним органом при обчисленні розміру пенсії позивача.

Наданими позивачем пенсійному органу довідками про заробітну плату №01-39-BHГ-1144 від 13.09.2019 року та №01-39-BHГ-517 від 20.05.2020 року, видані ПАТ «Варьєганнафтогаз», №06/933 від 01.06.2020 року, видану унітарним підприємством «Райдужнийтеплосеть», підтверджено розмір заробітної плати позивача (з розбивкою по місяцях) за наступні періоди роботи: з червня 1986 року по січень 1991 року, з березня 1991 року по серпень 1993 року, з жовтня 1993 року по травень 1998 року.

У цих довідках зазначено, що вони видані на підставі відомостей про нарахування заробітної плати (особових рахунків), а отже суми, вказані у них, відповідають первинним документам.

Будь-яких посилань на невідповідність архівних довідок чинному законодавству (або їх недостовірності) відповідачі не навели.

Суд зазначає, що достовірність видачі вказаних довідок підтверджується також іншими документами, які були подані позивачем із заявою про призначення пенсії:

- щодо архівної довідки від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144 - листом ПАТ «Варьеганнефтегаз» від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1146, архівною довідкою ПАТ «Варьеганнефтегаз» від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1145, наказом Варьєганського управління бурових робіт від 12.06.1987 року №150-к, наказом Варьєганського управління бурових робіт від 26.04.1990 року №115, наказом Варьєганської експедиції глибокого експлуатаційного буріння від 06.08.1990 року №4-к, наказом Варьєганської експедиції глибокого експлуатаційного буріння від 03.01.1991 року №2-к, особистими рахунками по заробітній платі за 1986-1988 роки;

- щодо архівної довідки від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-517 - листом ПАТ «Варьеганнефтегаз» від 20.05.2020 №01-39-ВНГ-519, архівною довідкою ПАТ «Варьеганнефтегаз» від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-518, наказом Центральної бази виробничого обслуговування треста "Варьєганбурнафта" виробничого об`єднання «Варьеганнефтегаз» від 25.01.1991 року №4-к, наказом Центральної бази виробничого обслуговування треста "Варьєганбурнафта" виробничого об`єднання «Варьеганнефтегаз» від 25.01.1991 року №4-к, наказом Центральної бази виробничого обслужування акціонерного товариства відкритого типу «Варьеганнефтегаз» від 06.10.1993 року №82-к;

- щодо довідки від 01.06.2020 року №06/933 - довідкою, яка уточнює особливий характер роботи і умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії, виданою УП "РТС" м.Радужний від 13.05.2020 року №31, наказом УМП «Райдужнийтепломережа» від 12.05.199З8 року №4б-к.

У постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Указана правова позиція у подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12 квітня 2021 року у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17 та від 26 жовтня 2022 року у справі №808/1735/18.

Крім того, як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року у справі № 520/7125/17 посилання органу Пенсійного фонду України на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості видачі довідки є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Таким чином, оскільки позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для перерахунку пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаної у спірних архівних довідках, тому під час обчислення розміру пенсії позивача підлягає врахуванню також заробітна плата (дохід) за вказані у таких довідках періоди роботи, як це передбачено частиною 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення.

Стосовно посилань відповідачів у відзиві на позовну заяву на те, що: з 01 січня 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді від 13 березня 1992 року; станом на сьогодні пенсії громадянам, які проживали/перебували на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом № 1058; при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року, а заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу, набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Надалі відповідними Указами Президента України строк дії правового режиму воєнного стану неодноразово продовжувався.

Як уже зазначено вище постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року №1328 постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 у м. Москві.

Однак, на переконання суду, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, тільки з тих міркувань, що Україною, у зв`язку з військовою агресією російської федерації, припинено співробітництво та обмін поштою з цією державою.

Що стосується доводів відповідача про те, що документи, видані компетентними органами Росії приймаються на території України виключно за умови легалізації, в даному випадку, проставлення апостилю, суд зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 04 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймаються на території України без спеціального посвідчення.

Зважаючи на той факт, що станом на 24 лютого 2022 року Конвенція і Протокол до неї у відносинах з РФ та РБ діяли, і виготовлені або засвідчені там документи приймалися на території України без спеціального посвідчення, з прийняттям цієї постанови документи цих держав і надалі приймаються на території України без спеціального посвідчення, але лише під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.

Після припинення воєнного стану в Україні та закінчення строку 6 місяців після його припинення передбачається проставлення апостилю, що випливає з наведеного вище.

В той же час Україна залишається учасницею іншого міжнародного договору, а саме Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року. РФ та РБ також залишаються учасницями цієї Конвенції. Зазначена Конвенція передбачає проставлення апостилю, якщо угода між двома чи декількома договірними державами не відміняють чи не спрощують дану формальну процедуру або не звільняють сам документ від легалізації (ст. 2.3 цієї Конвенції).

Відтак суд уважає необґрунтованими доводи відповідача щодо неможливості обчислення розміру пенсії позивача з урахуванням наданих ним архівних довідок про заробітну плату, з огляду на припинення 01 січня 2023 року участі Російської Федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, оскільки на період роботи позивача в російській федерації положення вказаної Угоди до виходу з неї України поширювалися та передбачали право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав, та заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Доводи відповідача про те, що позаяк у документах пенсійної справи відсутні довідки про підтвердження сплати страхових внесків (зборів) до Пенсійного фонду Російської Федерації, то підстав для врахування спірних архівних довідок про заробітну плату для розрахунку пенсії позивача немає, суд оцінює критично.

Крім цього, суд зазначає, що обов`язок щодо сплати страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача, що регламентовано частинами 1, 10, 12 статті 20, частиною 16 статті 106 Закону № 1058-IV.

Обов`язок отримання інформації від відповідних фондів держав-учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків за періоди роботи після 01 січня 2004 року в силу приписів Порядку № 22-1 покладений саме на орган, що призначає пенсію, у спірному випадку на відповідачів. Нездійснення відповідачами такого обов`язку при призначенні пенсії не є правовою підставою для неврахування, як стажу роботи позивача за спірні періоди до страхового стажу, так і заробітної плати (доходу) за періоди такого стажу.

Суд зазначає, що розірвання дипломатичних відносин з Російською Федерацією, звернення органів Пенсійного фонду України до компетентних органів Російської Федерації для отримання (витребування) інформації про сплату страхових внесків, як і самостійне звернення позивача є неможливими, що, в свою чергу, позбавляє останнього можливості отримувати пенсію у належному розмірі та порушує гарантоване Конституцією України право власності та право на соціальний захист.

Разом з тим неможливість пенсійного органу здійснити перевірку сплати страхових внесків роботодавцем у Пенсійний орган Російської Федерації у зв`язку з воєнним станом, не може бути підставою для позбавлення права позивача на врахування заробітної плати за спірні періоди до страхового стажу, оскільки такі обставини виникли не з вини позивача та він не міг вплинути на них.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та наведених приписів нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що відповідачами протиправно не враховано позивачу заробітну плату згідно з архівних довідок про заробітну плату від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144, від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-3517, від 01.06.2020 року №06/93, виданих ПАТ «Варьеганнефтегаз» та унітарним підприємством "Радужнныйтеплосеть".

Щодо дати, з якої належить зобов`язати відповідача 1 здійснити перерахунок пенсії позивача, суд зазначає наступне.

Згідно з п.1. ч.1 ст.45 Закону № 1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Ураховуючи положення статті 45 Закону №1058 та беручи до уваги той факт, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 27.02.2023 року разом з необхідними документами для призначення пенсії, в тому числі з довідками про заробітну плату за період з червня 1986 року по квітень 1998 року, та досяг необхідного пенсійного віку 16.02.2023 року, порушені права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача підлягають відновленню шляхом зобов`язання відповідача 1 здійснити перерахунок пенсії позивача з 17 лютого 2023 року, тобто з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сума судового збору сплачена позивачем при поданні позовної заяви підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст.5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням довідки про заробітну плату від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144 видану ПАТ «Варьеганнефтегаз», довідки про заробітну плату від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-3517, видану ПАТ «Варьеганнефтегаз», довідки про заробітну плату від 01.06.2020 року №06/93, видану унітарним підприємством "Радужнныйтеплосеть".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 17 лютого 2023 року та врахувати довідки про заробітну плату від 13.09.2019 року №01-39-ВНГ-1144 видану ПАТ «Варьеганнефтегаз»; довідку про заробітну плату від 20.05.2020 року №01-39-ВНГ-3517, видану ПАТ «Варьеганнефтегаз»; довідку про заробітну плату від 01.06.2020 року №06/93, видану унітарним підприємством "Радужнныйтеплосеть" за 60 календарних місяців страхового стажу підряд, починаючи з червня 1986 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (код ЄДРПОУ - 20453063) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк