Справа № 380/14495/24
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 рокусправа № 380/14495/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Михайла Грушевського 7/19, м. Лозова, Лозівський р-н., Харківська область, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якій позивач просить, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що полягають у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.05.2024 року №53692/26.12-31/8;

- скасувати повідомлення Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.05.2024 року №53692/26.12-31/8;

- зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження за заявою про примусове виконання виконавчого листа від 16.01.2024 року у справі №380/15712/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що направив відповідачу заяву про примусове виконання за виконавчим листом від 16.01.2024 року у справі №380/15712/23, виданим Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки. 21.05.2024 року старшим державним виконавцем винесено повідомлення №53692/26.12-31/8 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, на підставі п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з тим, що у виконавчому документі не зазначено повного місцезнаходження (юридичної адреси) боржника. Позивач вважає, що ним дотримано всіх вимог, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для відкриття виконавчого провадження. Натомість відповідач прийняв безпідставне рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, з порушенням норм Закону.

Ухвалою суду від 12.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Розгляд справи по суті розпочався 15.07.2024 року.

Відповідач правом на подання відзиву, передбаченим ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), не скористався, свою позицію стосовно позову не висловив. Відповідач належним чином був повідомлений про відкриття провадження у справі, що підтверджується довідкою від 15.07.2024 про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача.

За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 у справі №380/15712/23 визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні щорічної відпустки за 2022 рік. Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні щорічної відпустки за 2022 рік.

16.01.2024 року Львівським окружним адміністративним судом видано два виконавчі листи у справі №380/15712/23.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про примусове виконання виконавчого листа від 16.01.2024 №380/15712/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки.

Старший державний виконавець Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Лопашов Вадим Сергійович, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» повернув виконавчий документ позивачу (стягувачу) без виконання, про що прийняв повідомлення №53692/26.12-21/8 від 21.05.2024. Як підставу для повернення виконавчого документу без виконання вказано «В виконавчому документі зазначено неповне місцезнаходження боржника, а саме військової частини НОМЕР_2 ». Вищевказане повідомлення позивач отримав 27.06.2024 року.

Не погоджуючись із прийнятим державним виконавцем повідомленням про повернення виконавчого документу без виконання, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Відповідно до матеріалів справи, старший державний виконавець, вирішуючи питання щодо прийняття до виконання виконавчого документа, посилався на пункт 6 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII, та у повідомленні №53692/26.12-21/8 від 21.05.2024 вказав, що виконавчий документ не містить повне місцезнаходження боржника Військової частини НОМЕР_2 .

Із дослідженого виконавчого листа №380/15712/23, виданого 16.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом, суд встановив, що у такому вказано місцезнаходження божника Військової частини НОМЕР_2 « АДРЕСА_2 », у графі «ідентифікаційний код» та зазначено код ЄДРПОУ боржника «».

Частиною першою статті 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону №1404-VIII).

Таким чином, оскільки старшим державним виконавцем відповідача не вжито достатніх заходів з метою захисту інтересів стягувача, визначених ст. 18 Закону №1404-VIII, суд робить висновок про протиправність дій відповідача, що полягають у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.05.2024 року №53692/26.12-31/8.

Враховуючи визнання протиправними дій відповідача, суд робить висновок про підставність та обґрунтованість позовних вимог щодо скасування повідомлення Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.05.2024 року №53692/26.12-31/8 та зобов`язання відповідача відкрити виконавче провадження за заявою про примусове виконання виконавчого листа від 16.01.2024 року у справі №380/15712/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242-246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Михайла Грушевського 7/19, м. Лозова, Лозівський р-н., Харківська область, ), що полягають у винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.05.2024 року №53692/26.12-31/8.

3. Скасувати повідомлення Лозівського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Михайла Грушевського 7/19, м. Лозова, Лозівський р-н., Харківська область, ) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 21.05.2024 року №53692/26.12-31/8.

4. Зобов`язати Лозівський відділ державної виконавчої служби у Лозівському районі Харківської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Михайла Грушевського 7/19, м. Лозова, Лозівський р-н., Харківська область, ) відкрити виконавче провадження за заявою про примусове виконання виконавчого листа від 16.01.2024 року у справі №380/15712/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2022 по 2023 роки.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 25.07.2024 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович