Справа № 140/7736/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

30 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7736/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Стецик Н.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу ДПС України № 640-о від 11.06.2024 Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 , яким поновлено позивача в органі (юридичній особі), що ліквідований (фактично не існує), зобов`язання суб`єкта владних повноважень Державну податкову службу України вчинити дії щодо фактичного виконання рішення суду щодо поновлення ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у справі належить відмовити з таких мотивів та підстав.

За змістом позовної заяви слідує, що позивач не згідна з порядком виконання Державною податковою службою України рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а щодо поновлення її на посаді в органі державної влади.

З комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 16 березня 2015 року №189-о Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області; поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області з 17 березня 2015 року; стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу в сумі 419 990,70 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5 809,12 грн звернено до негайного виконання; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року у даній справі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України задоволено частково: рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а змінено, виклавши абзац четвертий резолютивної частини в наступній редакції; стягнуто з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області в користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі - 1 128 963,49 грн. (один мільйон сто двадцять вісім тисяч дев`ятсот шістдесят три гривень сорок дев`ять копійок); в решті рішення залишено без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 01 червня 2023 року у даній справі касаційні скарги Державної податкової служби України та Головного управління Державної податкової служби у Волинській області задовольнив частково: скасував рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року в справі № 803/746/15-а у частині стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Волинській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу та витрат на правову допомогу і направив справу № 803/746/15-а у цій частині на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду; у іншій частині рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02 червня 2021 року в справі №803/746/15-а залишив без змін.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а Державна податкова служба України прийняла наказ від 11.06.2024 Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 , яким поновила ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області з 17 березня 2015 року.

Проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін у цій справі та у справі № 803/746/15-а, є підстави для висновку про те, що судом уже вирішено спір між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Державною податковою службою України щодо поновлення позивача на посаді заступника начальника Головного управління Міністерства доходів і зборів у Волинській області з 17 березня 2015 року. При цьому, у цій справі позивач не погоджується із способом виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а щодо поновлення її на посаді в органі (юридичній особі), що ліквідований (фактично не існує).

Згідно з частиною другою статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Позивач звернулася до суду із новим позовом з тих самих правовідносин, щодо яких вирішено спір та які перейшли до стадії виконання судового рішення.

Положеннями статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 та ін.

Верховний Суд в постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звернув увагу, що правові норми КАС України (ст. ст. 382 383 КАС України) мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 267 до 15.12.2017, ст. 382 після 15.12.2017), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

У спірному випадку оскаржуваний наказ № 640-о від 11.06.2024 Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 прийнятий внаслідок виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а.

Проаналізувавши предмет позову у даній справі, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №803/746/15-а).

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту визнання протиправним та скасування наказу ДПС України № 640-о від 11.06.2024 Про виконання рішення суду та поновлення на посаді ОСОБА_1 є одним із способів виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 803/746/15-а. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Суд дійшов висновку про наявність у спірних правовідносинах обставин, з якими ст. 383 КАС України пов`язує наявність підстав для звернення до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, здійсненими на виконання судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є рішення, що набрало законної сили (у справі № 803/746/15-а), а спір щодо виконання рішення суду, яке набрало законної сили, не підлягає розгляду в окремому позовному провадженні (шляхом пред`явлення нового позову) з огляду на наявність як правових норм для примусового виконання судового рішення, так і встановлення судового контролю за його виконанням, то наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Зазначене відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 березня 2021 року у справі №580/3376/20.

Частиною п`ятою статті 170 КАС України передбачено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись частиною першою статті 170, статтями 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Н. В. Стецик