Справа № 140/2866/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2866/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ФОП ОСОБА_1 02.10.2023 отримала податкову вимогу форми «Ф» від 14.09.2023 № 0-0320, в якій зазначено про наявність станом на 13.09.2023 податкового боргу у сумі 37734,48 грн.

06.09.2023 позивач оскаржила податкову вимогу від 14.09.2023 № 0-0320 до Державної податкової служби України (далі ДПС України).

За результатами розгляду скарги, ДПС України винесла рішення від 08.12.2023 (позивач отримала 26.12.2023), яким податкову вимогу залишила без змін, а скаргу без задоволення. Крім того, в рішенні зазначається, що за інформацією ГУ ДПС у Волинській області, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 140/16477/20, в ІКП платника скасовано грошові зобов`язання, які були нараховані відповідно до зазначених у постанові суду податкових повідомлень-рішень (далі ППР). Станом на 30.10.2023 податковий борг по податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (далі ПДВ) становив 14350,11 грн; станом на 30.11.2023 податковий борг складає 13751,34 грн.

Позивач вважає, що податкова вимога від 14.09.2023 № 0-0320 є неправомірною, оскільки при скасуванні грошового зобов`язання на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 140/16477/20, ГУ ДПС у Волинській області здійснило арифметичну помилку, яка призвела до неправильного нарахування податкового боргу. При цьому, позивач щомісяця сплачувала всі необхідні платежі та у неї не було податкового боргу, а з оскаржуваної вимоги та доданого до неї детального розрахунку суми податкового боргу неможливо встановити та перевірити суму, підставність нарахування, природу походження та період виникнення боргу.

Позивач також вказує, що після оскарження податкової вимоги сума грошового зобов`язання була зменшена, а тому згідно з пунктом 60.1.3 статті 60 Податкового кодексу України (далі ПК України) така вимога вважається відкликаною.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у Волинській області форми «Ф» від 14.09.2023 № 0-0320.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 23).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 27-31) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної вимоги.

Вказує, що згідно із даними ІКП в ІКС «Податковий блок» станом на 14.09.2023 у ФОП ОСОБА_1 обліковувався податковий борг у сумі 37734,48 грн з ПДВ, а тому відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України ГУ ДПС у Волинській області сформовано та направлено платнику податкову вимогу від 14.09.2023 № 0-0320. Станом на 30.11.2023 згідно з ІКП у ФОП ОСОБА_1 сума податкового боргу з ПДВ становить 13751,34 грн. За правилами пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 14.09.2023 ГУ ДПС у Волинській області сформувало податкову вимогу форми «Ф» за № 0-0320, у якій повідомило про наявність у позивача станом на 13.09.2023 податкового боргу у сумі 37734,48 грн (а. с. 6, 7).

06.09.2023 позивач надіслала до ДПС України скаргу на податкову вимогу від 14.09.2023 № 0-0320 (а. с. 8).

Рішенням ДПС України від 08.12.2023 № 36332/6/99-00-06-03-03-06 податкову вимогу ГУ ДПС у Волинській області 14.09.2023 № 0-0320 залишено без змін, а скаргу позивача без задоволення. З вказаного рішення також вбачається, що на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 140/16477/20 в інтегрованій картці платника (далі ІКП) скасовано грошові зобов`язання, які були нараховані відповідно до ППР, а саме: від 14.03.2019, 10.07.2019, 13.08.2019, 03.09.2019, 08.10.2019, 07.11.2019, 27.12.2019, 16.03.2020, 20.03.2020, 12.05.2020, 03.07.2020, 11.09.2020. У зв`язку із приведенням у відповідність ІКП ФОП ОСОБА_1 , станом на 30.10.2023 податковий борг з ПДВ становив 14350,11 грн (виник на підставі податкової декларації з ПДВ від 10.01.2019 № на суму 10870,97 грн, ППР від 07.08.2020 № на суму 1224,60 грн, ППР від 04.09.2020 № 3 на суму 686,20 грн та пені на суму 1568,34 грн). Станом на 30.11.2023 згідно з ІКП ФОП ОСОБА_1 сума податкового боргу складає 13751,34 грн (а. с. 10-11).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами підпунктів 14.1.39, 14.1.153, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні:

грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків. Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно із пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктами 1 3 розділу ІІ Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770 (далі Порядок № 610), передбачено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується податковим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом. Протягом періоду оскарження платником податків відповідно до статті 56 Кодексу суми грошових зобов`язань, визначених податковим органом відповідно до Кодексу та інших законодавчих актів, податкова вимога з податку, що оскаржується, не формується та не надсилається, а сума такого грошового зобов`язання вважається неузгодженою.

За приписами пункту 1 розділу ІІІ Порядку № 610 податкові вимоги разом з детальним розрахунком суми податкового боргу формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) податкових органів з урахуванням інформації про податковий борг з митних платежів, отриманої в порядку обміну інформацією відповідно до пункту 41.2 статті 41 Кодексу.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку № 610 податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис майна, яке відповідно до законодавства може бути предметом податкової застави, проведення публічних торгів з продажу заставного майна. До податкової вимоги додається детальний розрахунок суми податкового боргу.

Згідно із абзацом другим пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 610 у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений у повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

При вирішенні спору суд враховує, що оскаржувана податкова вимога від 14.09.2023 № 0-0320 разом з детальним розрахунком суми податкового боргу до неї (а. с. 6-7) була сформована автоматично на підставі даних ІТС податкових органів, та зазначена у ній сума податкового боргу (37734,48 грн, в т. ч.: податкове зобов`язання 37498,27 грн, пеня 236,21 грн) дійсно відображена станом на 13.09.2023 в ІКП (а. с. 42).

При цьому, та обставина, що ГУ ДПС у Волинській області, на виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.06.2021 у справі № 140/16477/20, в ІКП скасувало грошові зобов`язання, які були нараховані позивачу відповідно до ППР, внаслідок чого податковий борг з ПДВ станом на 30.10.2023 зменшився та склав 14350,11 грн, не впливає на правомірність податкової вимоги від 14.09.2023 № 0-0320, оскільки такі дії контролюючого органу щодо скасування грошових зобов`язань в ІКП були вчинені після формування зазначеної вимоги, зазначеними діями права позивача як платника податків порушені не були.

При цьому, оскільки внаслідок скасування грошових зобов`язань в ІКП сума податкового боргу змінилася (зменшилася), але податковий борг не був погашений позивачем у повному обсязі, тому відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України, абзацу другого пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 610 податкова вимога додатково контролюючим органом не надсилалася.

Суд звертає увагу, що до оскаржуваної вимоги від 14.09.2023 № 0-0320 було сформовано детальний розрахунок суми податкового боргу (а. с. 6-7), а у рішенні ДПС України від 08.12.2023 № 36332/6/99-00-06-03-03-06 вказано про приведення у відповідність ІКП ФОП ОСОБА_1 після формування зазначеної податкової вимоги, внаслідок чого станом на 30.10.2023 податковий борг з ПДВ становив 14350,11 грн, а також наведені підстави виникнення такого боргу (а саме: податковий борг виник на підставі податкової декларації з ПДВ від 10.01.2019 № на суму 10870,97 грн, ППР від 07.08.2020 № на суму 1224,60 грн, ППР від 04.09.2020 № 3 на суму 686,20 грн та пені на суму 1568,34 грн) (а. с. 9-11).

Водночас, позивач не спростувала наявність у неї податкового боргу у вказаній сумі, не подала доказів його сплати чи неправильного розрахунку розміру податкового боргу податковим органом.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржувана податкова вимога від 14.09.2023 № 0-0320 станом на день її прийняття сформована з дотриманням приписів статті 59 ПК України, Порядку № 610, за наявності фактичних та правових підстав, є правомірною та такою, що прийнята відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, доводи позивача як платника податків про неправомірність зазначеної вимоги та порушення її прав не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування податкової вимоги належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх