Справа № 160/18928/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 липня 2024 року Справа №160/18928/23

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхно І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Відповідача щодо відмови Позивачу після перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі № 160/6206/22 у нарахуванні та здійсненні щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 серпня 2022 року з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Відповідача після перерахунку пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.06.2022 року у справі №160/6206/22 провести нарахування та здійснити щомісячну доплату до пенсії Позивачу в сумі 2 000,00 (дві тисячі) грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», починаючи з 01 серпня 2022 року з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023, яке набрало законної сили 19.10.2023, вищевказаний адміністративний позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.08.2022 щомісячної доплати до пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2000 грн;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.08.2022 щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

28.06.2024 від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій заявник просив суд:

- «зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у строк 30 днів з дати ухвали суду подати звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 р. по справі №160/18928/23;

- за наслідками розгляду звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 по справі № 160/18928/23, або в разі неподання такого звіту постановити ухвалу, накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- систематизувати протиправну діяльність/бездіяльність Відповідача та у відповідності до частин 1, 2 ст. 249 КАС України постановити окрему ухвалу для представлення профільним правоохоронним органам для вирішення питань кримінально - правового характеру або Пенсійному фонду України для притягнення до відповідальності / кадрових рішень щодо посадових осіб ГУ ПФУ в Дніпропетровській області.».

В обґрунтування вказаної заяви, зокрема, зазначено, що «на сьогоднішній день судове рішення у справі № 160/18928/23 не виконано, а пройшло вже більше 8 (восьми!) місяців від набрання законної сили рішення Суду! На неодноразові звернення до Новомосковського відділу обслуговування громадян № 22 (сервісний центр) ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідь однозначна чекайте. Проте час минає, але ж не вертає. Добре, що хоч на підтвердження надали розрахунок пенсії за вислугу років, який підтверджує, що рішення Суду не виконується. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області виплату щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000, 00 грн не обчислює, а, перепрошую, очищує з кишені пенсіонера. Начебто й не знають, що пенсія це матеріальна допомога невміючим красти. Проте, що то є рішення Суду для Відповідача? Останній ставить себе вище всіх інших структур влади та навіть законів та/або Конституції України. Його протиправні дії є сталими та настільки обурливі за своїм характером і настільки радикальні за рівнем, що вони виходять за всі можливі рамки законності та є або шаленим злодійством, або навмисним саботажем. Тут доречно нагадати вислів відомого вченого, лауреата Нобелівської премії ОСОБА_2 , котрий в повній мірі можна віднести до Відповідача, який вказаними вище діями нахабно та цинічно демонструє свою перевагу, усвідомлюючи при цьому свою повну безкарність. Але, (перепрошую, шановна Ваша честь, із пісні слів не викинеш), - «чим вище лізе мавпа, тим краще видно її зад». Останнє, для нашого випадку, це антисоціальна, протиправна сутність Відповідача, що прямо суперечить функціям та завданням цього державного органу. Дії та бездіяльність Відповідача на виконання судового рішення навмисні і протиправні, порушують законні права та інтереси Позивача; ГУ ПФУ в Дніпропетровській області фактично привласнивши собі функцію суду щодо визначення порядку виконання та контролю виконання судових рішень, які набрали законної сили, діяло з перевищенням меж своїх повноважень та з порушенням порядку і способу, що передбачені Законами України «Про судоустрій та статус суддів», «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», визначених Конституцією України. З огляду на викладене, Позивач у даних діях вбачає ознаки злочинів, передбачених ст. 367 Кримінального кодексу України «Службова недбалість», ст. 382 КК України «Невиконання судового рішення»».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.07.2024:

- заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії прийнято до розгляду;

- призначено заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/18928/23 до розгляду в порядку письмового провадження;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протягом 10 днів, з дня отримання копії ухвали надати суду письмові пояснення щодо стану виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 по справі №160/18928/23 в частині здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.08.2022 щомісячної доплати до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум, з підтверджуючими доказами, а також письмові пояснення по суті заяви про встановлення судового контролю;

- витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області додаткові докази та встановлено 10-денний строк для їх подання.

Копію означеної ухвали позивачу направлено засобами поштового зв`язку на адресу, вказану в позовній заяві. За даними КП «ДСС» одержувачу Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет 04.07.2024 надіслано копію означеної ухвали, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, враховуючи приписи ч.6 ст.120 КАС України, строк на подання пояснень та доказів до 15.07.2024.

Суд звертає увагу, що станом на 15.07.2024 жодних пояснень та доказів на виконання ухвали суду від відповідача не надходило.

Так, відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із ч.ч.2-4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні приписи містить стаття 14 КАС України.

Крім того, згідно зі ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абз.3 п.2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також, у Рішенні від 26.06.2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України», заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 №2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Згідно з положеннями частин 1 та 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 27.02.2020 у справі № 0640/3719/18 та від 11.06.2020 у справі № 640/13988/19.

Суд також наголошує, що загальний порядок виконання судових рішень, який встановлено Законом України «Про виконавче провадження», не позбавляє суд права встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

Матеріали справи не містять доказів наявності станом на день вирішення питання про встановлення судового контролю відкритого виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 18.09.2023 у справі №160/18928/23.

Проте, наданий позивачем розрахунок пенсії за вислугу років по пенсійній справі N/A 19811 для ОСОБА_1 станом на 31.05.2024 свідчить про те, що щомісячна доплата до пенсії, передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713, у розмірі 2000 грн відсутня у складових розміру виплачуваною позивачу пенсії.

Наведене свідчить про відсутність у матеріалах справи доказів виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області судового рішення від 18.09.2023 у справі №160/18928/23 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.08.2022 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

З урахуванням вище викладеного, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили та яке підлягає обов`язковому виконанню фактично залишається бездієвим для позивача.

Застосовуючи правові висновки Верховного Суду у справах № 826/11347/14 та №800/592/17, суд доходить висновку, що КАС України, в редакції, що застосовується з 15.12.2017, не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу-суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, судовий контроль в порядку статті 382 КАС України може встановлюватись судом і після постановлення рішення по суті спору, що відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі № 800/320/17.

Оскільки виконання судового рішення є частиною процедури відновлення порушеного права особи в судовому порядку, суд вважає правомірним встановлення судового контролю шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати звіт у місячний строк, з дня отримання цієї ухвали, про виконання рішення суду від 18.09.2023 у справі №160/18928/23 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.08.2022 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Керуючись статтями 14, 243, 248, 294, 370, 382 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/18928/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати у місячний строк, з дня отримання цієї ухвали, звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 у справі №160/18928/23 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.08.2022 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021 №713 у розмірі 2000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

Копію цієї ухвали направити учасникам справи, відповідачу до виконання.

Роз`яснити, що за приписами частини 7 статті 18 КАС України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя І.В. Юхно