Справа № 460/2917/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 липня 2024 року м. Рівне №460/2917/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправними та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2024/000040/2 від 19.01.2024;

визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості № UA204000/2024/000006 від 16.01.2024.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між ФОП ОСОБА_1 та компанією Helios Spolka z organiсzona odpowidzialnoscia» укладено зовнішньоекономічний договір на поставку рукавиць, взуття, рюкзаків, курток окулярів та іншого. З метою митного оформлення товару позивачем подано до митного органу митну декларацію, в яких митна вартість вказаного товару визначена за першим методом, тобто за ціною договору. При цьому, до митного оформлення було подано усі документи, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість придбаних товарів, однак, на думку позивача, відповідач безпідставно витребував у нього додаткові документи для підтвердження митної вартості імпортованого товару. Надалі, відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності необхідних документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товару, який ввозиться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом (резервним). Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів. Позивач вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому перелік документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки відповідачем не доведено обставин, які б свідчили про існування у митного органу достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованого товару. Відтак, застосування резервного методу для визначення митної вартості товару позивач вважає протиправним, з огляду на що звернувся до суду та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У строк встановлений судом надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митними деклараціями було встановлено, що у документах наданих декларантом митному органу для підтвердження митної вартості товару було відсутнє обґрунтування числового значення рівня заявленої митної вартості товарів. Також відповідач зауважив, що в інформації наданій декларантом наявні окремі розбіжності та неточності та не містилися всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості. Посадовими особами митного органу позивачу було направлено вимогу про необхідність надання додаткових документів, яку позивачем не було виконано належним чином. Тому, відповідач вважає, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті ним в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З наведених у відзиві підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

25.05.2022 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) та компанією «Helios Spolka z organiсzona odpowidzialnoscia» (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт № 25/05 (далі - Контракт), відповідно до пункту 1.1 якого Продавець продає товар на умовах FCA, а Покупець приймає та оплачує його вартість відповідно до умов договору.

Згідно пункту 1.2 Контракту умови поставки, асортимент, кількість та ціна товару визначаються в рахунку-фактурі. Кожна партія товару вивантажується відповідно до рахунку фактури.

Оформлений товар повинен мати такі документи для митного оформлення: рахунок-фактура, пакувальний лист (packing list), CMR. (Пункт 2.3. Контракту)

Відповідно до пунктів 4.2. 4.3. Контракту загальна вартість товару 500 000 злотих; умови оплати: банківським переказом у порядку 100% передоплата перед завантаженням товару.

На виконання умов Контракту відповідно до експортного рахунку-фактури від 27.11.2023 товар на суму 25550 злотих було ввезено на митну територію України.

Декларантом позивача було оформлено та подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA18U6 від 20.12.2023, за якою було заявлено до митного оформлення наступні товари: черевики бойові «тактичні», взуття вуличне, камуфляж. Митна вартість імпортованих товарів визначена за першим методом за ціною договору 21810 злотих.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи спрацювання автоматизованою системою аналізу та управління ризиками відповідних форм митного контролю щодо вжиття заходів з метою перевірки числових значень складових митної вартості товарів, митниця відповідно до п. 3 ст. 53 МКУ декларанту поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) виписку з бухгалтерської документації продавця;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) копію митної декларації заявленої країни відправлення;

5) банківські платіжні документи, що можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів;

6) документи, що підтверджують оплату транспортних послуг за рахунком фактурою від 15.12.2023 №1;

7) документи, що свідчать про продовження терміну дії Договору;

8) пакувальний лист.

Після аналізу поданих документів, Митним органом прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.01.2024 №UA204000/2024/000006, яким митну вартість товарів скориговано із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту резервного.

Графа 33 Рішення:

І. Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 63 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначання митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності:

У графі 70 банківських платіжних документів від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н зазначено лише реквізити Договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05, у якому відсутні відомості щодо вартості оцінюваної партії товарів. Також банківські платіжні документи від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та додатково надані виписки з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н виставлені до дати інвойсу від 27.11.2023 №EX001015. Також загальна сума платежу, що зазначена у банківських платіжних документах від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н не кореспондується з ціною партії товарів, що зазначена в інвойсі від 27.11.2023 №EX001015. Таким чином, надані банківські платіжні документи від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та додатково надані виписки з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н не можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів.

У додатково наданих рахунках проформах від 08.11.2023 №XE000059 та від 14.11.2023 №XE000060 вказано інший рахунок продавця, ніж зазначений у банківських платіжних документах від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н.

У графі 31 ЕМД зазначено, що оцінювані товари переміщуються у картонних коробках на піддонах, але у Договорі не зазначається, що вартість тари, упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням входить у ціну товару. Це свідчить про невключення вартості тари, упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням при розрахунку митної вартості товарів, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Декларантом додатково надано Додаток від 30.12.2023 №1 до Договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05, в якому зазначається, що вартість тари та упаковки входить у ціну товару, але даний додаток виставлений після дати інвойсу від 27.11.2023 № EX001015.

Пунктом 2.3 Договору передбачено пакувальний лист, що до митного оформлення не надано.

Не може бути взято до уваги надану додатково копію митної декларації країни відправлення від 27.11.2023 № 23PL402010E1796650 як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт. Також у вищезазначеній митній декларації зазначені інші відомості щодо ваги нетто оцінюваної партії товарів, ніж заявлені до митного оформлення.

ІІ. Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 07.12.2023 №23UA81U5 рівень митної вартості складає 14,5 дол.США/кг.

ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів:

1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

2) виписки з бухгалтерської документації продавця;

3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

4) копію митної декларації заявленої країни відправлення;

5) банківські платіжні документи, що можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів;

6) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а саме щодо вартості тари, упаковки або пакувальних матеріалів, робіт пов`язаних з пакуванням

7) пакувальний лист.

У відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 МКУ процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 МКУ), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 МКУ), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 МКУ, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 МКУ.

Митну вартість товару визначено на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною декларацією від 07.12.2023 №23UA81U5 14,5 дол. США/кг.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 63767,12 злотих (1102 кг * 14,5 дол. США/кг * 38,0775 UAH/USD / 9,5416 UAH/PLN), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 608440,35 грн (63767,12 злотих * 9,5416 UAH/PLN).

Митним органом сформована Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2024/000006 (далі Картка відмови), відповідно до якої декларанта повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів, з причин:

Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов частин 2-4 статті 53 МКУ та у відповідності до частини 5 статті 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 року, а надані до митного оформлення документи, містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.01.2024 №UA204000/2024/000004/2 відповідно до вимог Розділу III (статті 49-66) Митного кодексу України.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає наступне.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).

Відповідно до частин восьмої одинадцятої статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи (частина третя статті 53 МК України).

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

(1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

(2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У другому випадку: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

У поданих документах вказано, що подані для митного оформлення документи містять неточності, зокрема:

У графі 70 банківських платіжних документів від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н зазначено лише реквізити Договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05, у якому відсутні відомості щодо вартості оцінюваної партії товарів. Також банківські платіжні документи від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та додатково надані виписки з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н виставлені до дати інвойсу від 27.11.2023 №EX001015. Також загальна сума платежу, що зазначена у банківських платіжних документах від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н не кореспондується з ціною партії товарів, що зазначена в інвойсі від 27.11.2023 №EX001015.Таким чином, надані банківські платіжні документи від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та додатково надані виписки з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н не можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів.

У додатково наданих рахунках проформах від 08.11.2023 №XE000059 та від 14.11.2023 №XE000060 вказано інший рахунок продавця, ніж зазначений у банківських платіжних документах від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н.

Декларантом додатково надано Додаток від 30.12.2023 №1 до Договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05, в якому зазначається, що вартість тари та упаковки входить у ціну товару, але даний додаток виставлений після дати інвойсу від 27.11.2023 № EX001015.

Не може бути взято до уваги надану додатково копію митної декларації країни відправлення від 27.11.2023 № 23PL402010E1796650 як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт. Також у вищезазначеній митній декларації зазначені інші відомості щодо ваги нетто оцінюваної партії товарів, ніж заявлені до митного оформлення. Внаслідок вищевикладеного, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 19.01.2024 №UA204000/2024/00004/2.

Відповідно до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Тобто, витрати на страхування товарів підлягають включенню до ціни митної вартості.

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Зі змісту приписів Розділу ІІІ МК України випливає, що в аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості.

Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при:

а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів;

б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта.

У випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, митний орган може витребувати додаткові документи.

Аналізуючи зазначені підстави для витребування у декларанта додаткових документів, суд зазначає, що описані розбіжності у поданих декларантом документах безумовно свідчили про наявність правових підстав для витребування у позивача додаткових документів, оскільки виявлені розбіжності впливали на питання визначення числових значень митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Тобто у контролюючого органу були обґрунтовані сумніви у правильності визначення митної вартості товарів.

Тому митний орган правомірно витребував у позивача документи у порядку частини третьої статті 53 МК України, оскільки виявлені розбіжності у документах безумовно впливали на питання визначення числового значення і складових митної вартості товару.

Відповідно до положень частини шостої статті 54 МК України: Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично. (Частина сьома статті 54 МК України)

Відповідно до ч.1 2 статті 55 МК України: Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання забезпечення сплати митних платежів відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. (Частина перша статті 256 МК України)

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Так, відповідно до графи 33 оскаржуваного Рішення:

«І. Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2-4 ст. 63 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначання митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності:

У графі 70 банківських платіжних документів від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н зазначено лише реквізити Договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05, у якому відсутні відомості щодо вартості оцінюваної партії товарів. Також банківські платіжні документи від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та додатково надані виписки з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н виставлені до дати інвойсу від 27.11.2023 №EX001015. Також загальна сума платежу, що зазначена у банківських платіжних документах від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н не кореспондується з ціною партії товарів, що зазначена в інвойсі від 27.11.2023 №EX001015. Таким чином, надані банківські платіжні документи від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та додатково надані виписки з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н не можливо пов`язати з оцінюваною партією товарів.

У додатково наданих рахунках проформах від 08.11.2023 №XE000059 та від 14.11.2023 №XE000060 вказано інший рахунок продавця, ніж зазначений у банківських платіжних документах від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н та у додатково наданих виписках з бухгалтерської документації щодо підтвердження операцій від 10.11.2023 б/н, від 20.11.2023 б/н.

У графі 31 ЕМД зазначено, що оцінювані товари переміщуються у картонних коробках на піддонах, але у Договорі не зазначається, що вартість тари, упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням входить у ціну товару. Це свідчить про невключення вартості тари, упаковки, або пакувальних матеріалів та робіт пов`язаних із пакуванням при розрахунку митної вартості товарів, що є порушенням частини 10 статті 58 Митного кодексу України.

Декларантом додатково надано Додаток від 30.12.2023 №1 до Договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05, в якому зазначається, що вартість тари та упаковки входить у ціну товару, але даний додаток виставлений після дати інвойсу від 27.11.2023 № EX001015.

Пунктом 2.3 Договору передбачено пакувальний лист, що до митного оформлення не надано.

Не може бути взято до уваги надану додатково копію митної декларації країни відправлення від 27.11.2023 № 23PL402010E1796650 як документ, що підтверджує заявлену митну вартість оцінюваного товару, оскільки не містить відміток митниці, якою здійснювався випуск оцінюваного товару на експорт. Також у вищезазначеній митній декларації зазначені інші відомості щодо ваги нетто оцінюваної партії товарів, ніж заявлені до митного оформлення.

У позовній заяві позивач вказує, що митному органу були надані усі належні документи, які підтверджували заявлену митну вартість товарів, проте суд не погоджується з такими доводами позивача та зазначає, що додатково подані до митного оформлення документи також містили неточності, які впливали на числові значення визначення митної вартості товарів, а саме:

Щодо розбіжностей в платіжних документах.

Згідно пункту 1.2 Контракту умови поставки, асортимент, кількість та ціна товару визначаються в рахунку-фактурі. Кожна партія товару вивантажується відповідно до рахунку фактури.

Відповідно до пункту 4.3. Контракту визначено умови оплати: банківським переказом у порядку 100% передоплата перед завантаженням товару.

Як вбачається за матеріалів справи, постачальником (Helios Spolka) було виставлено рахунок фактуру на 2 партії товару :

№ЕХ001015 від 27.11.2023 на суму 25500 злотих,

№ХЕ000060 від 14.11.2023 на суму 16472,48 злотих.

В графі «умови оплати» зазначено терміни оплати та банківський номер рахунку 43 1140 1225 0000 3448 6200 1001.

Натомість, на підтвердження оплати товару згідно умов контракту, позивачем надані наступні банківські платіжні документи

- Повідомлення про виконання операції від 10.11.2023 б/н на суму 9312,12 злотих

- Повідомлення про виконання операції від 20.11.2023 б/н на суму 16472,48 злотих

Вказані платіжні документи не містять реквізитів рахунку-фактури, а містять лише покликання на номер договору купівлі продажу від 25.05.2022 № 25/05.

Крім того, номер банківського рахунку постачальника Helios Spolka не відповідає номеру, зазначеному у рахунку-фактурі.

Додатково суд зауважує, що сумарна вартість оплаченого товару згідно платіжних документів від 10.11.2023, 20.11.2023 становить 25784,60 злотих що не відповідає рахунку-фактурі.

Тому суд погоджується, що вказані розбіжності у платіжних документах позбавляють можливості співвіднести оплату товару з ціною партії товарів, що поставлялась та підлягала митному оформленню.

Водночас, зауваження митного органу щодо невключення вартості пакування, тари, пакувальних робіт суд відхиляє з огляду на наступне.

Митним органом в оскаржуваному рішенні зазначено, що відповідно до зовнішньоекономічного контракту (договору) не надано точної інформації щодо складових митної вартості товару. Відповідно до пп в) п. 2 ч.10 ст. 58 МКУ при визначені митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки, або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі) відсутня будь-яка інформація щодо включення/ не включення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів.

Суд критично ставить до зауважень митного органу, про те, у наданих до митного оформлення документах відсутня будь-яка інформація щодо включення/ невключення даних складових митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, з огляду на наступне.

Так, у самій митній декларації у графі 37 було зазначено «ZZ00», що значить тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД "37. Процедура" митної декларації має бути зазначено "ZZ32", в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Позивачем зазначено "ZZ00" (тара незворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Відтак, в даному випадку ціна товару включає в себе вартість його упаковки та пакування, що виключає неможливість її перевірки та правильність визначення митної вартості.

Отже в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару, а відтак, у інвойсі, пакувальному листі, тощо правомірно не зазначено окремо вартості пакування та тари, оскільки їх вартість входить до вартості товару та є її складовою частиною.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2023 р. по справі № 815/5817/17, від 20.09.2023 р. по справі № 815/5783/17.

З огляду на викладене, позивачем жодних витрат на пакування понесено не було, а тому за правилами ч.10 ст. 58 МК України ці складові не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

Також, щодо твердження відповідача про ненадання позивачем до митного оформлення пакувального листа, що суперечить умовам контракту, то суд зазначає наступне.

Пакувальний лист - це документ, у якому відображаються всі види й сорти товару, наявного в кожному товарному місці (наприклад, у контейнері, ящику, коробці), тобто він дає інформацію про кількість кожного сорту (число одиниць в упаковці) і номер упаковки (місця).

Таким чином, пакувальний лист жодним чином не впливає на вартість товару, адже не містить вартісних показників.

Окрім цього, пакувальний лист не містяться в переліку, визначеному ч.2 ст.53 МК України, як такі, що підтверджують митну вартість товарів.

За правилами пункту 5 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до пункту 6 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Тобто, витрати на перевантаження товарів та транспортування з місця завантаження до перетину митного кордону України є складовою митної вартості товару в розумінні положень пункту 5 частини десятої статті 58 МК України.

Відповідно до пункту 7 частини десятої статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на страхування цих товарів.

Тобто, витрати на страхування товарів підлягають включенню до ціни митної вартості.

Відповідно до частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Розділом ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №599 передбачено, що для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч.2 ст. 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Отже, з контексті вищезазначеного відомості щодо вартості товару є суперечливими та непідтвердженими декларантом.

Наведене вище свідчить не лише про наявність значних розбіжностей у поданих декларантом документах, а й підтверджує факт не підтвердження усіх відомостей про митну вартість товарів.

Документи, на які покликається позивач, і які були подані ним на вимогу митного органу, містять суттєві розбіжності та не спростовують сумнівів митниці у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена.

Суд зазначає, що оскаржуване містить належну інформацію про те, які саме документи, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів відповідно до переліку частини другої статті 53 МК України, не були подані; оскаржуване рішення містить належний опис підстав для коригування митної вартості товарів; оскаржуване рішення чітко визначає (описує) причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору; оскаржуване рішення визначає конкретні розбіжності, які містили подані декларантом документи, що впливали на визначення митної вартості товарів та стосувалися числових значень складових митної вартості товарів.

У даному випадку декларантом не надані митному органу усі належні документи, які підтверджували числові значення складових митної вартості товару, а контролюючий орган обґрунтував наявність у поданих документах розбіжностей та неповноту відомостей, що зазначені у них.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості та Картки відмови в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 липня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, )

Суддя В.В. Щербаков