Справа № 420/6806/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6806/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко O.A.,

при секретарі Іщенко С.О.

за участю:

представника позивача Вовк О.Є. (згідно ордеру)

представника відповідача Клюкіна К.І.. (згідно довіреності)

розглянувши в порядку загального позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 до Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення від 20.07.2020 року, наказу № 192к від 27.07.2020 року про поновлення на посаді, допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення про неуспішне проходження атестації, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 позов задоволено: визнано протиправним і скасовано рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1 ; визнано протиправним і скасовано наказ Офісу Генерального прокурора від 27.07.2020 № 192к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Одеської області з 28.07.2020; стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28.07.2020 по день поновлення на посаді у розмірі 129245,20 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 рішення Одеського окружного адміністративного суду скасовано та ухвалене нове рішення, яким позов задоволено частково: визнано протиправним і скасовано рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1 ; визнано протиправним і скасовано наказ Офісу Генерального прокурора від 27.07.2020 № 192к «Про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Одеської області з 29.07.2020; у задоволенні інших вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09.02.2024: касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора задоволено частково; рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 скасовано; справу № 420/6806/20 направлено на новий судовий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

15.02.2024 за вх. № 6600/24 вказана адміністративна справа № 420/6806/20 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд головуючому судді Вовченко О.А.

Ухвалою суду від 20.02.2024 прийнято до провадження адміністративну справу № 420/6806/20 та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи.

03.04.2024 року розглянута заява адвоката Вовк О.Є. представника позивача ОСОБА_1 про залишення частини позовних вимог без розгляду та ухвалою суду позов ОСОБА_1 до Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора в частині позовних вимог про стягнення середнього розміру заробітної плат за час вимушеного прогулу та про допуск рішення до негайного виконання в частині стягнення середнього розміру заробітної подати за час вимушеного прогулу в межах стягнення за один місяць залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 07 травня 2024 року закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення від 20.07.2020 року, наказу № 192к від 27.07.2020 року про поновлення на посаді, допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та призначити справу №420/6806/20 до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що наказом Генерального прокурора від 30.09.2019 р. №163к його призначено на посаду прокурора Одеської області з 01.10.2019 року. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ запроваджено реформування системи органів прокуратури. На виконання Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» зазначеного Закону, з метою переведення на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора за відповідною заявою позивача проводилась атестація з метою надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності. Наказом Генеральної прокуратури України від 03.10.2019 р. №221 затверджено Порядок проходження прокурорами атестації. 20.07.2020 р. Вихор прибув до місця проведення співбесіди, прийняв участь у співбесіді та надав відповіді на усі питання, що ставились членами комісії, а також виконав практичне завдання. Того ж дня, з інформації, розміщеної на сайті Офісу генерального прокурора, стало відомо, що Одинадцятою кадровою комісією прийнято рішення про те, що за підсумками проведення співбесіди 20.07.2020 р. позивача визнано таким, що не пройшов атестацію - результат атестації «не успішно». Позивач у позові також зазначив, що оскаржуване Рішення Одинадцятої кадрової комісії від 20.07.2020 р. стосовно нього є необ`єктивним, свавільним, а отже незаконним, а тому має бути скасовано. Рішення Кадрової комісії не відповідає критеріям обґрунтованості, безсторонності, та законності, оскільки у відповідача при його прийнятті були відсутні жодні докази недоброчесності позивача, та відповідно рішення прийнято з урахуванням суб`єктивних сумнівів членів комісії у доброчесності позивача. Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 р. про визнання ОСОБА_1 таким, що не пройшов атестацію (пройшов неуспішно) незаконним, оскільки прийнято за відсутності об`єктивних критеріїв, за якими можна було оцінити відповідність критеріям професійної етики та доброчесності, а отже є таким, що не відповідає принципам чіткості та передбачуваності, принципу правової визначеності, а отже й не відповідає принципу законності. Рішення Комісії від 20.07.2020 р. не містить достатніх висновків, які б однозначно та безсумнівно свідчили про невідповідність критеріям професійної етики та доброчесності. Незаконне рішення Комісії від 20.07.2020 р. є передумовою для видачі наказу про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області, тобто, з публічної служби.

03 серпня 2020 року до суду від позивача надійшла позовна заява про визнання протиправним та скасування наказу Генерального прокурора від 27.07.2020 р. № 192к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9.ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру», поновлення на посаді, стягнення середнього розміру заробітної плати за час вимушеного прогулу. В позовній заяві зазначено, що Наказ про звільнення ОСОБА_1 винесено Генеральним прокурором України саме на підставі Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1 , яке, на думку позивача, прийнято неправомірно, означений Наказ Генерального прокурора від 27.07.2020р. № 192к про звільнення позивача із займаної посади також підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 17 серпня 2020 року справи за позовом ОСОБА_1 до Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу генерального прокурора про визнання протиправним та скасування Рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020р. про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області, та справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування Наказу від 27.07.2020р. №192к, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, об`єднанні в одне провадження.

31.08.2020 року (вхід. № 34178/20) представник позивача надав до суду заяву про доповнення підстав адміністративного позову, в якій, зазначив, що самостійною підставою для скасування Наказу Генерального прокурора України від 27.07.2020 р. №192к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області є посилання у ньому на п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру», оскільки ознаки ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому позивач обіймав посаду, відсутні, а тому вказане посилання є безпідставним. Крім того, зазначено, що зі змісту оскаржуваного Наказу №192к неможливо встановити яке саме рішення кадрової комісії стало підставою для його видачі, так як дата, та номер рішення кадрової комісії не вказано.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву від 14.08.2020 року, де зазначено, що Офіс генерального прокурора з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими. Звільнення позивача відбулося на підставі, та у спосіб, що передбачені Законом. Законом України від 19.09.2019 №113-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» запроваджено реформування органів прокуратури. Згідно з пунктом 6 розділу ІІ вказаного Закону усі прокурори вважаються персонально попередженими у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру". Приписами пункту 7 розділу ІІ Закону №113-IX передбачено можливість переведення прокурорів лише у разі успішного проходження ними атестації. Атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. ОСОБА_1 подано заяву у встановлений строк і за визначеною формою, у зв`язку з чим його допущено до проходження атестації прокурорів. Позивач успішно пройшов перші два етапи атестації іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та іспит у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки. Позивача було допущено до наступного етапу атестації проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. За результатом проведення співбесіди одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур було ухвалено рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації від 20.07.2020 № 18. Комісією зазначено, що на підставі досліджених матеріалів атестації, отриманих пояснень прокурора ОСОБА_1 у комісії наявні обґрунтовані сумніви відповідності вимогам професійної компетенції та поведінки. Рішення одинадцятої кадрової комісії стосовно ОСОБА_1 містить мотиви його прийняття, висновки, зроблені комісією за результатами дослідження матеріалів атестації, наданих позивачем пояснень. Також, представник відповідача вказує, що згідно з рішенням кадрової комісії позивач неуспішно пройшов атестацію, та відповідно ОСОБА_1 було правомірно звільнено із займаної посади, оскільки таке звільнення на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України "Про прокуратуру" передбачено пунктом 19 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 №113-ІХ. При цьому, норми Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури" від 19.09.2019 №113-ІХ є спеціальними, та такими, що мають пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. До того ж, на переконання відповідача, повноваження кадрових комісій щодо прийняття відповідних рішень у межах компетенції, є дискреційними.

Відповідачем - Одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур відзив на адміністративний позов, та будь-яких заяв по суті заявлених позовних вимог, до суду не надано.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Наказом Генерального прокурора України від 30.09.2019 року № 163к на підставі заяви ОСОБА_1 призначено на посаду прокурора Одеської області з 01.10.2019 року.

15.10.2019 року позивачем ОСОБА_1 на ім`я Генерального прокурора подано письмову заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію на підставі пункту 10 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», у зв`язку із чим просив допустити його до проходження атестації.

На виконання Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 №113-ІХ, з метою переведення на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора, за відповідною заявою позивача проводилась атестація з метою надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці, та доброчесності.

У відповідності до графіку проведення співбесід прокурорів регіональних прокуратур, 20.07.2020 року ОСОБА_1 прийняв участь у співбесіді.

20.07.2020 року Одинадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийнято рішення № 18 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.

В рішенні № 18 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, зазначено, що:

«На підставі досліджених матеріалів атестації, отриманих пояснень прокурора ОСОБА_1 у Комісії наявні обґрунтовані сумніви щодо його відповідності вимогам професійної компетенції та поведінки.

Так, прокурор не надав відповіді на запитання щодо функцій прокуратури, визначених у Конституції України та Законі України «Про прокуратуру», а також не зазначив відмінність таких функцій за цими Законами.

Незважаючи на те, що Генеральним прокурором, його заступниками та керівником регіональної прокуратури здійснюється особливий порядок кримінального провадження щодо окремої категорії осіб, ОСОБА_1 не вказав, у яких випадках лише Генеральний прокурор (виконувач обов`язків Генерального прокурора) вносить відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також кого та у який період необхідно повідомити про початок досудового розслідування. Не вказав ОСОБА_1 і суб`єктів, яким здійснює повідомлення про підозру керівник регіональної прокуратури.

Не вказав, яким нормативним документом прокуратури (галузевим наказом) забезпечується організація роботи з кадрами в органах прокуратури, у той час як цей напрям за розподілом обов`язків між керівництвом прокуратури Одеської області ОСОБА_1 залишив за собою.

Також не володіє ОСОБА_1 знаннями з приводу принципів взаємодії прокурора з правоохоронними органами.

Разом із цим відповідно до наявних матеріалів та отриманих пояснень прокурора у кадрової комісії виникли обґрунтовані сумніви щодо його професійної етики.

Зокрема, після 20 років роботи в органах Служби безпеки України ОСОБА_1 виявив бажання працювати в органах прокуратури, у зв`язку з чим 25.09.2020 на ім`я Генерального прокурора подав заяву про призначення на посаду прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо розкрадання державних коштів Департаменту процесуального керівництва в особливо важливих кримінальних провадженнях Генеральної прокуратури України (далі - прокурор відділу).

Наказом Генерального прокурора від 25.09.2019 № 950 ц/а ОСОБА_1 з 26.09.2019 призначено на посаду прокурора відділу Генеральної прокуратури України.

Водночас, 25.09.2019 ОСОБА_1 , знаючи, що у цей день він не приступив до виконання службових обов`язків прокурора відділу Генеральної прокуратури України, написав заяву на ім`я Генерального прокурора про те, що він не заперечує проти призначення його на посаду прокурора Одеської області.

Така заява ОСОБА_1 про призначення прокурором Одеської області містить відомості щодо посади, які не відповідають дійсності, оскільки прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 призначено лише з 26.09.2019.

Також у матеріалах атестації містяться дані про те, що стосовно ОСОБА_1 розпочато спеціальну перевірку, передбачену Законом України «Про запобігання корупції», зокрема 24.09.2019 у відповідні органи направлено залити про перевірку відомостей щодо особи, яка претендує на зайняття посади прокурора.

Наступного дня без отримання відповідей на запити по спеціальній перевірці стосовно кандидата складено довідку про результати спеціальної перевірки. Так, на запит до Одеського обласного військового секретаріату від 24.09.2019 №11/1/1-1986вих-19, інформація до Генеральної прокуратури України надійшла лише 02.10.2019 № 204085.

Відповідно до статті 57 Закону України «Про запобігання корупції» спеціальна перевірка проводиться у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, яким передбачено, що результати такої перевірки оформлюються відповідною довідкою лише на підставі одержаної інформації (ст. 12 Порядку проведення спеціальної перевірки стосовно осіб, які претендують на зайняття посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, та посад з підвищеним корупційним ризиком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 171).

Таким чином, без одержання всієї інформації, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції» під час проведення спеціальної перевірки 25.09.2019, тобто наступного дня від початку такої перевірки, видано довідку про результати спеціальної перевірки та наказ про призначення з 26.09.2019 ОСОБА_1 на посаду прокурора відділу Генеральної прокуратури України.

Наказом Генерального прокурора від 30.09.2019 №163к Вихора ВМ підвищено в посаді, зокрема з 01.10.2019 призначено на адміністративну посаду прокурора Одеської області.

Ураховуючи нетривалість перебування ОСОБА_1 на посаді в органах прокуратури, а саме декілька днів виконання обов`язків прокурора відділу Генеральної прокуратури України та неможливість пояснити кадровій комісії про його професійній здібності, кваліфікації та моральні якості, виникають обґрунтовані сумніви щодо можливості за цей час проявити професійні, моральні якості, управлінсько-організаторські здібності, у тому числі ділові якості, які відповідно до Закону України «Про прокуратуру», Положення про організацію кадрової роботи в органах прокуратури, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 18.12.2017 № 351, враховуються під час прийняття рішення про призначення на адміністративну посаду в органах прокуратури.

Також за міжнародними професійними стандартами, прийнятими восьмим Конгресом Організації Об`єднаних Націй з попередження злочинності і поводження з правопорушниками та викладеними у керівних принципах, що стосуються ролі осіб, які здійснюють судове переслідування (Гавана, Куба, 27 серпня - 7 вересня 1990 року) підвищення в посаді осіб, які здійснюють судове переслідування, де існує така система, ґрунтується на об`єктивних факторах, зокрема на професійній кваліфікації, здібностях, моральні якості і досвід, і рішення про нього приймається відповідно за справедливими і неупередженими процедурами.

Крім того, під час співбесіди з ОСОБА_1 щодо закришених за ним напрямів діяльності та якими нормативними документами ці напрями врегульовано, а також з інших питань про які зазначено вище, ОСОБА_1 не зміг надати жодної обґрунтованої відповіді.

Статтями 11 та 15 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів вимагається від прокурорів постійно дбати про свою компетентність, підвищувати свій загальноосвітній та професійний рівень, фахово орієнтуватися у чинному законодавстві. Також прокурор має усвідомлювати, що його діяльність оцінюється з урахуванням рівня підготовки, знання законодавства, компетентності.

Таким чином враховуючи наведене, насамперед незабезпечення неухильного додержання вимог національного законодавства та міжнародних документів, мають місце обґрунтовані сумніви щодо об`єктивних підстав і забезпечення справедливої та неупередженої процедури призначення ОСОБА_1 прокурором Одеської області.

Також кадрова комісія дійшла висновку, що рівень компетентності та професіоналізм ОСОБА_1 не відповідає рівню обійманої ним посади - прокурора області, як того вимагає рівень посада прокурора області.

У зв`язку з цим прокурор Одеської області ОСОБА_1 ек пройшов атестацію.»

За наслідками атестації, Наказом Офісу генерального прокурора від 27.07.2020р. №192к позивача звільнено з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 28 липня 2020року. Підставою для прийняття оскаржуваного Наказу слугувало Рішення кадрової комісії №11.

Не погодившись з зазначеними Рішенням Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації, та Наказом Офісу генерального прокурора від 27.07.2020 року №192к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Отже спірні правовідносини між сторонами склались з приводу рішення № 18 Одинадцятої кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації та звільнення з посади в органах прокуратури на підставі такого рішення Наказом Офісу генерального прокурора від 27.07.2020 року №192к.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі Закон № 1697-VII).

Приписами Закону № 1697-VII забезпечуються гарантії незалежності прокурора, зокрема щодо особливого порядку його призначення на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності тощо.

Положеннями ст. 4 Закону № 1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 року № 113-ІХ, (чинний з 25.09.2019 року) (далі Закон №113-ІХ), внесені зміни до Закону №1697-VII, а саме: в тексті Закону №№1697-VII слова «Генеральна прокуратура України», «регіональні прокуратури», «місцеві прокуратури» замінено відповідно на «Офіс Генерального прокурора», «обласні прокуратури», «окружні прокуратури».

Згідно з п.п. 6, 7 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, з дня набрання чинності цим Законом, усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру». Прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

В п. 10 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ, зазначено, що прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.

Згідно із п. 11-13 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур (п.11). Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора; 2) професійної етики та доброчесності прокурора (п.12). Атестація прокурорів включає такі етапи: 1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди; 2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання (п.13).

Положеннями п. 14 Розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX визначено, що графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.

На виконання вимог Закону №113-ІХ, наказом Генерального прокурора №221 від 03 жовтня 2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок №221).

В п. 1 розділу 1 Порядку №221, вказано, що атестація прокурорів - це встановлена Розділом II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.

Відповідно до пунктів 2, 4 Порядку № 221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), регіональних, місцевих прокуратур та військових прокуратур проводиться відповідними кадровими комісіями. Порядок роботи, перелік і склад кадрових комісій визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.

Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями прозоро та публічно у присутності прокурора, який проходить атестацію.

Предметом атестації є оцінка: 1) професійної компетентності прокурора (у тому числі загальних здібностей та навичок); 2) професійної етики та доброчесності прокурора.

Положеннями п.п. 6-8 розділу I Порядку № 221 визначено, що атестація включає в себе три етапи:

1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора;

2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки;

3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.

За результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень:

1) рішення про успішне проходження прокурором атестації;

2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку №221, особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою. Перед кожним етапом атестації прокурор пред`являє кадровій комісії паспорт або службове посвідчення прокурора. У разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора. У виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора. Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Якщо заява прокурора подана до кадрової комісії з порушенням строку, визначеного цим пунктом, або якщо у заяві не вказані поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проведення співбесіди кадрова комісія ухвалює рішення про відмову у перенесенні дати та про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Інформація про нову дату складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора). З моменту оприлюднення відповідної інформації прокурор вважається повідомленим належним чином про нову дату проведення відповідного етапу атестації.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 розділу IV Порядку №221, у разі набрання прокурором за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки кількості балів, яка дорівнює або є більшою, ніж прохідний бал, прокурор допускається до співбесіди.

До початку співбесіди прокурор виконує практичне завдання з метою встановлення комісією його рівня володіння практичними уміннями та навичками.

Для виконанням практичного завдання прокурору видається чистий аркуш (аркуші) паперу з відміткою комісії. Комісія, у разі наявності технічної можливості, може забезпечити виконання прокурорами практичного завдання за допомогою комп`ютерної техніки.

В п.п. 8-11 розділу IV Порядку №221 визначено, що співбесіда проводиться кадровою комісією з прокурором державною мовою в усній формі. Співбесіда з прокурором може бути проведена в один день із виконанням ним практичного завдання.

Для проведення співбесіди кадрова комісія вправі отримувати в усіх органах прокуратури, у Раді прокурорів України, секретаріаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Національному антикорупційному бюро України, Державному бюро розслідувань, Національному агентстві з питань запобігання корупції, інших органах державної влади будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора, в тому числі про:

1) кількість дисциплінарних проваджень щодо прокурора у Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та їх результати;

2) кількість скарг, які надходили на дії прокурора до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Ради прокурорів України, з коротким описом суті скарг;

3) дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності: а) відповідність витрат і майна прокурора та членів його сім`ї, а також близьких осіб задекларованим доходам, у тому числі копії відповідних декларацій, поданих прокурором відповідно до законодавства у сфері запобігання корупції; б) інші дані щодо відповідності прокурора вимогам законодавства у сфері запобігання корупції; в) дані щодо відповідності поведінки прокурора вимогам професійної етики; г) матеріали таємної перевірки доброчесності прокурора;

4) інформацію про зайняття прокурором адміністративних посад в органах прокуратури з копіями відповідних рішень.

Фізичні та юридичні особи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування мають право подавати до відповідної кадрової комісії відомості, у тому числі на визначену кадровою комісією електронну пошту, які можуть свідчити про невідповідність прокурора критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності. Кадровою комісією під час проведення співбесіди та ухвалення рішення без додаткового офіційного підтвердження можуть братися до уваги відомості, отримані від фізичних та юридичних осіб (у тому числі анонімно).

Дослідження вказаної інформації, відомостей щодо прокурора, який проходить співбесіду (далі - матеріали атестації), здійснюється членами кадрової комісії.

Перед проведенням співбесіди члени комісії можуть надіслати на електронну пошту прокурора, яка вказана у заяві про намір пройти атестацію, повідомлення із пропозицією надати письмові пояснення щодо питань, пов`язаних з матеріалами атестації. У цьому випадку протягом трьох днів з дня отримання повідомлення, але не пізніше ніж за день до дня проведення співбесіди, прокурор може подати комісії електронною поштою письмові пояснення (у разі необхідності - скановані копії документів).

Згідно з п.п. 12-16 розділу IV Порядку №221 співбесіда полягає в обговоренні результатів дослідження членами комісії матеріалів атестації щодо дотримання прокурором правил професійної етики та доброчесності, а також рівня професійної компетентності прокурора, зокрема, з огляду на результати виконаного ним практичного завдання.

Співбесіда прокурора складається з таких етапів:

1) дослідження членами комісії матеріалів атестації;

2) послідовне обговорення з прокурором матеріалів атестації, у тому числі у формі запитань та відповідей, а також обговорення питання виконаного ним практичного завдання;

Співбесіда проходить у формі засідання комісії.

Члени комісії мають право ставити запитання прокурору, з яким проводять співбесіду, щодо його професійної компетентності, професійної етики та доброчесності.

Після завершення обговорення з прокурором матеріалів атестації та виконаного ним практичного завдання члени комісії без присутності прокурора, з яким проводиться співбесіда, обговорюють її результати, висловлюють пропозиції щодо рішення комісії, а також проводять відкрите голосування щодо рішення комісії стосовно прокурора, який проходить атестацію. Результати голосування вказуються у протоколі засідання.

Залежно від результатів голосування комісія ухвалює рішення про успішне проходження прокурором атестації або про неуспішне проходження прокурором атестації.

В п. 12 Порядку № 233 передбачено, що рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів комісії. Якщо рішення про успішне проходження прокурором атестації за результатами співбесіди не набрало чотирьох голосів, комісією ухвалюється рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.

Рішення про неуспішне проходження атестації повинно бути мотивованим із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

У відповідності до приписів пп. 2 п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону №113-ІХ прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» за умови настання однієї із наступних підстав: рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.

Пунктом 6 розділу V Порядку №221 визначено, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».

Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року затверджено Кодекс професійної етики та поведінки прокурорів (далі - Кодекс), який визначає основні принципи, моральні норми та правила прокурорської етики, якими повинні керуватися прокурори при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою.

Відповідно до ст. 3 Кодексу, правову основу регулювання відносин у сфері професійної етики та поведінки прокурорів становлять Конституція України, Закони України «Про прокуратуру», «Про захист суспільної моралі», «Про запобігання корупції», «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» та інше законодавство, що стосується діяльності органів прокуратури, накази Генерального прокурора та цей Кодекс.

Отже знання вимог зазначеного законодавства, у сфері професійної етики та поведінки прокурорів, інших встановлених Законами України вимог, обмежень та заборон має свідчити про достатню професійну компетентність відповідного прокурора.

Приписами ст. 4 Кодексу визначено, основні принципи професійної етики та поведінки прокурорів: верховенства права та законності; поваги до прав і свобод людини і громадянина, недопущення дискримінації; незалежності та самостійності; політичної нейтральності; презумпції невинуватості; справедливості, неупередженості та об`єктивності; професійної честі і гідності, формування довіри до прокуратури; прозорості службової діяльності, конфіденційності; утримання від виконання незаконних наказів та вказівок; недопущення конфлікту інтересів; компетентності та професіоналізму; доброчесності, зразковості поведінки та дисциплінованості; поваги до незалежності суддів.

Кодексом передбачено, що прокурор повинен постійно дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність (ст. 11); прокурор, незважаючи на приватні інтереси, повинен утримуватися від виконання рішень чи доручень керівництва, якщо вони суперечать закону (с.13); Прокурор повинен здійснювати службові повноваження сумлінно, компетентно, вчасно і відповідально. Постійно підвищувати свій загальноосвітній та професійний рівень, культуру спілкування, виявляти ініціативу, відповідальне ставлення та творчий підхід до виконання своїх службових обов`язків, фахово орієнтуватися у чинному законодавстві, передавати власний професійний досвід колегам. Він має усвідомлювати, що його діяльність оцінюється з урахуванням рівня підготовки, знання законодавства, компетентності, ініціативності, комунікативних здібностей, здатності вчасно і якісно виконувати службові обов`язки та завдання (ст.15).

З положень Закону № 113-ІХ, атестаційна процедура проводиться у два етапи: першим з яких є іспит, а другим - співбесіда, під час якої Комісією здійснюється оцінка професійної компетентності, професійної етики та доброчесності прокурора.

Проведення співбесіди здійснюється, зокрема, з метою виявлення відповідності кандидата вимогам професійної етики та компетентності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками кандидати виконують письмове практичне завдання. При цьому, юридичний зміст та сутність співбесіди полягає у обговоренні результатів дослідження членами комісії матеріалів атестації щодо рівня професійної компетентності прокурора, поставлення йому запитань та дослідження отриманої Комісією інформації про прокурора. Для проведення співбесіди кадрові комісії мають право отримувати будь-яку необхідну для цілей атестації інформацію про прокурора. За комісією зберігається право на надання відповідної оцінки прокурорам за результатами цього етапу атестації.

Оцінка професійної компетентності, професійної етики та доброчесності прокурора - це суб`єктивне відображення інформації про прокурора, через яку може виникнути обґрунтований сумнів щодо доброчесності першого.

Кадрові комісії встановлюють відповідність прокурорів цим критеріям, щоб визначити хто з них гідний продовжувати роботу у реформованих органах прокуратури.

Тому завданням кадрової комісії є не доведення того, що прокурор порушив закон, а визначення наявності обґрунтованих сумнівів щодо його рівня компетентності, відповідність вимогам професійної етики і доброчесності прокурора.

З дослідженого судом рішення кадрової комісії № 18 від 20.07.2020 року, вбачається, що рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації прийнято кадровою комісією саме з підстав невідповідності, на думку комісії, прокурора вимогам професійної компетентності та професійної етики.

Оцінюючи зміст рішення кадрової комісій № 18 від 20.07.2020 року про неуспішне проходження атестації ОСОБА_1 та досліджені судом матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджені висновки Одинадцятої кадрової комісії стосовно того, що ОСОБА_1 має недостатній рівень компетентності, та професійної етики, а спірне рішення містить мотиви із зазначенням обставин, що вплинули на його прийняття.

Підставами зазначеного висновку у рішенні кадрової комісії слугувало те, що під час співбесіди позивач показав низький рівень професійної етики прокурора, зумовленого недостатніми професійними знаннями, недостатнім фаховим орієнтуванням у чинному законодавстві, низьким рівнем компетентності та професіоналізму, а саме позивачем не надано відповіді на питання: щодо функцій прокуратури визначених у Конституції України та Законі України «Про прокуратуру»; у яких випадках лише Генеральний прокурор (виконувач обов язків Генерального прокурора) вносить відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань; яких субєктів та у який період необхідно повідомити про початок досудового розслідування; також не вказав ОСОБА_1 і суб`єктів, яким здійснює повідомлення про підозру керівник регіональної прокуратури. Не вказав, яким нормативним документом прокуратури (галузевим наказом) забезпечується організація роботи з кадрами в органах прокуратури, у той час як цей напрям за розподілом обов`язків між керівництвом прокуратури Одеської області ОСОБА_1 залишив за собою. Також не володіє ОСОБА_1 знаннями з приводу принципів взаємодії прокурора з правоохоронними органами.

При цьому суд вважає помилковими доводи представника позивача про те, що результати іспитів, складених за допомогою комп`ютерної техніки та виконаного практичного завдання про успішне складання іспиту щодо рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора та тестування на загальні здібності є визначальними при прийнятті рішення кадровими комісіями щодо рівня професійної компетентності прокурора, оскільки предметом дослідження кадрової комісії можуть і повинні бути й інші аспекти професійної компетентності прокурора.

Під час проведення кадровою комісією співбесіди з позивачем також було обговорено інформацію викладену у зверненні Громадської організації «СВОЇ» щодо незаконності дій у кримінальному провадженні та з інших питань та враховано надані ним пояснення.

Щодо сумнівів кадрової комісії з приводу професійної етики позивача в рішенні комісії зазначено, що наказом Генерального прокурора від 25.09.2019 № 950 ц/а ОСОБА_1 з 26.09.2019 призначено на посаду прокурора відділу Генеральної прокуратури України. Водночас, 25.09.2019 ОСОБА_1 , знаючи, що у цей день він не приступив до виконання службових обов`язків прокурора відділу Генеральної прокуратури України, написав заяву на ім`я Генерального прокурора про те, що він не заперечує проти призначення його на посаду прокурора Одеської області. Така заява ОСОБА_1 про призначення прокурором Одеської області містить відомості щодо посади, які не відповідають дійсності, оскільки прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 призначено лише з 26.09.2019. Стосовно ОСОБА_1 розпочато спеціальну перевірку, передбачену Законом України «Про запобігання корупції», зокрема 24.09.2019 року, а наступного дня без отримання відповідей на запити по спеціальній перевірці стосовно кандидата складено довідку про результати спеціальної перевірки.

Відповідач звертає увагу суду на те, що саме ці обставини покладені в основу оспорюваного позивачем рішення Кадрової комісії, відтак, указаним спростовуються доводи представника позивача щодо неналежного обґрунтування Кадровою комісією висновку про невідповідність позивача критеріям компетентності, професійної етики та незазначення обставин (мотивів), що вплинули на його прийняття.

Щодо посилань представника позивача, що при розгляді данної справи необхідно застосувати висновки Верховного Суду по справам: № 120/3458/20-а, №640/25189/19, №520/905/2020, №640/1598/20, №400/3700/20, №500/2810/20, суд зазначає таке.

Приписами ч. 5 ст. 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, ч. 5 ст. 242 КАС України передбачає застосування норм права саме у подібних правовідносинах.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). 3міст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Обставини, які формують зміст правовідносин i впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їx сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Суд зазначає, що кожне рішення кадрової комісії має індивідуальний характер та опосередковується у кожному конкретному випадку різними обставинними проходження атестації (етапів) прокурором.

Незважаючи на подібність норм правового регулювання у справах, на які звертає увагу представник позивача та у справі, яка розглядається, обставини кожної справи такої категорії є відмінними, оскільки рішення кадрової комісії носять індивідуальний (персональний) характер, а тому не можна стверджувати про релевантність наведених скаржником правових позицій Верховного Суду у справах № 120/3458/20-а, №640/25189/19, №520/905/2020, №640/1598/20, №400/3700/20, №500/2810/20.

Щодо посилань представника позивача на протиправність звільнення позивача з підстави п. 9 ч.1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру» та як наслідок, протиправності наказу Одеської обласної прокуратури №192к від 27.07.2020 року, суд зазначає наступне.

Приписами Закону №113-ІХ, запроваджено процедуру реформування органів прокуратури, та визначено які саме дії мають вчинити особи з метою подальшого проходження служби в органах прокуратури, та окреслив умову продовження служби шляхом успішного проходження атестації. Також чітко і ясно зазначені наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації.

Запроваджена Законом №113-ІХ атестація прокурорів проведена у спосіб і порядок приписів чинного законодавства та стосувалася усіх прокурорів, які виявили намір пройти атестацію, а тому не може вважатись протиправною по відношенню до позивача.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що юридичним фактом який зумовлює звільнення на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про Прокуратуру» у даному випадку є рішення кадрової комісії про неуспішне проходження прокурором атестації, що узгоджується із положеннями Закону №113-IX, які є чинними та неконституційними не визнавались.

Суд зауважує, що позивач, подаючи заяву про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі, був ознайомлений з умовами та процедурами проведення атестації та погодився на їх застосування.

Отже, позивач розумів наслідки неуспішного проходження одного з етапів атестації та можливе звільнення з підстав, передбачених Законом №113-ІХ.

З урахуванням вище викладеного суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Одинадцятої кадрової комісії від 20 липня 2020 року №18 є таким, що прийнято у межах, спосіб та порядку, що визначенні чинним законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до статті 4 КАС України, похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Враховуючи, що відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення Одинадцятої кадрової комісії № 18 від 20.07.2020 року відповідно не підлягають задоволенню і похідні позовні вимоги позивача: про скасування наказу Генерального прокуратури від 27 липня 2020 року №192к про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру»; про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Одеської області.

Решта доводів сторін висновків суду по суті поставлених питань не спростовують.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 371 КАС, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Офісу генерального прокурора про визнання протиправним та скасування рішення Одинадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 року про неуспішне проходження атестації прокурором Одеської області ОСОБА_1 , визнання протиправним та скасування Наказу Офісу Генерального Прокурора від 27.07.2020 року №192к, поновлення на посаді, допущення негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 29.07.2024 року

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідачі:

- Одинадцята кадрова комісія з атестації прокурорів регіональних прокуратур, (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011),

- Офіс Генерального прокурора (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, )

Суддя O.A. Вовченко

.