Справа № 520/2001/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 р. № 520/2001/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України в Харківській області від 04 квітня 2022 року №179 о/с про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДСНС України в Харківській області від 05 квітня 2022 року №183 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу;

- поновити ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді з дня звільнення 05 квітня 2022 року;

- стягнути з Головного управління ДСНС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період з дати звільнення по день поновлення на роботі, з урахуванням раніше виплачених сум;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати - у межах одного місяця.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що він проходив службу зі званням прапорщика служби цивiльного захисту на посаді пожежника-рятувальника 33 ДПРП 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області. Наказом Головного управління ДСНС України в Харківській області від 04.04.2022 № 179 о/с позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. №593 - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. Наказом Головного управління ДСНС України в Харківській області від 05 квітня 2022 року № 183 о/с позивача було звільнено зі служби з 05 квітня 2022 року за пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593 - у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. Позивач вважає незаконним притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за підпунктом 6 пункту 176 Положення №593, оскільки звільнення за систематичне невиконання умов контракту можливе лише після вчинення повторного дисциплінарного проступку за наявності раніше застосованого дисциплінарного стягнення, яке має бути чинним. Водночас позивач, за його словами, раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Крім цього, стверджує, що мав поважні причини невиходу на службу, зокрема, зазначає, що продовжував виконувати свої службові обов`язки стільки, скільки це було можливо, однак, з огляду на реальну загрозу життю та здоров`ю, був змушений евакуюватися в безпечне місце. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.04.2023, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 04.04.2024 касаційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року скасовано. Направлено справу № 520/2001/23 на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2024 зазначена справа передана на розгляд судді.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано в ОСОБА_1 : детальні пояснення щодо місця перебування позивача в період відсутності на службі до моменту звільнення зі служби; дані щодо місць, куди евакуювався позивач та щодо посадових осіб, яким позивач про це повідомив; дані щодо дати, коли позивач повернувся до місця несення служби. Витребувано в Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області інформацію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності перед прийняттям оскаржуваних наказів. Зобов`язано ОСОБА_1 та Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надати до суду витребувані судом документи протягом десяти календарних днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження доставлена відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позовних вимог. Зазначив, що оскаржувані накази є правомірними та прийняті згідно вимог чинного законодавства. Твердження позивача про те, що на нього раніше не накладалися дисциплінарні стягнення, а отже в його діях не вбачається систематики, відповідач заперечує. Зазначає, що відповідно до п. 80 Дисциплінарного статуту до позивача було застосовано крайній захід дисциплінарного випливу, так як вчинене дисциплінарне правопорушення, а саме: не вихід на службу, під час початку збройної агресії російської федерації на територію України (повномасштабне вторгнення) є грубим дисциплінарним правопорушенням, яке мало систематичний характер та яке не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту, що за своєю чергою призвело до порушення присяги позивачем, контракту та нормативно правових актів і призвело до підриву функціонування пожежно-рятувального підрозділу. Відповідач зазначив, що позивач ухилявся від проходження служби цивільного захисту в особовий період, за що передбачена кримінальна відповідальність ст. 336-1 КК України. Позивачем було допущено порушення службової дисципліни, невиконання наказів та розпоряджень начальників, що призвело до неготовності до дій за призначенням та зриву виконання покладених на орган чи підрозділ цивільного захисту завдань, в результаті чого дану особу притягнено до дисциплінарної відповідальності, службове розслідування було проведено відповідно до вимог чинного законодавства, а отже підстав для скасування його та рішень які були прийняті за результатами нього відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову. До того ж, відповідач наголосив про пропуск позивачем строку звернення до суду, що є підставою для залишення позову без розгляду. Також, відповідач подав до суду клопотання про долучення доказів, до якого, на виконання вимог ухвали суду, долучив відомості про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності перед прийняттям оскаржуваних наказів.

Позивачем до суду подано відповідь на відзив, в якій позивач підтримав свою позицію, викладену в позовній заяві, та заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначив, що відзив на позов не має в собі відомостей та підтверджуючих доказів наявності у позивача станом на час його звільнення за пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу, діючих дисциплінарних стягнень. Щодо доводів відповідача про пропуск строку звернення до суду позивач зазначив, що зі спірними наказами позивач був ознайомлений, отримавши відповідь відповідача на адвокатський запит, що датована 19.01.2023, а з позовом позивач звернувся 31.01.2023, в межах одного місяця, тому доводи відповідача щодо пропуску строку звернення до суду вважає необґрунтованими.

Відповідачем подавалися до суду додаткові пояснення, в яких відповідач заперечував проти позовних вимог та доводів позивача, підтримуючи свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 витребувано в Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області довідку про середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням зі служби. Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надати до суду витребувані судом документи протягом семи календарних днів з дня отримання копії ухвали.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області 17.07.2024 надало до суду витребувану судом довідку № 494 від 15.07.2024 про грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням зі служби (лютий-березень 2022 року).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач проходив службу з званням прапорщика служби цивiльного захисту на посаді пожежника-рятувальника 33 ДПРП 4 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Харківській області.

24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

З 24 лютого 2022 року с. Липці, де розташовувався підрозділ, у якому проходив службу позивач, перебував на тимчасово окупованій території.

16 березня 2022 року відповідно до наказу 4 Державного пожежно-рятувального загону було призначено службове розслідування за фактом відсутності позивача на службі.

Наказом ГУ ДСНС України в Харківській області від 04 квітня 2022 року №179 о/с позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі підпункту 6 пункту 176 Положення №593 - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. (а.с. 14)

Наказом ГУ ДСНС України в Харківській області від 05 квітня 2022 року №183 о/с позивача було звільнено зі служби з 05 квітня 2022 року за підпунктом 6 пункту 176 Положення №593 - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. (а.с. 46)

Позивач, вважаючи протиправними накази відповідача від 04 квітня 2022 року №179 о/с про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби та від 05 квітня 2022 року №183 о/с в частині звільнення позивача на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кодекс цивільного захисту України (далі по тексту - КЦЗ України, в редакції станом на час спірних правовідносин) від 2 жовтня 2012 року №5403-VI регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно ч. 1 ст. 101 КЦС України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КЦС України на службу цивільного захисту приймаються на конкурсній та контрактній основі громадяни України з повною загальною середньою освітою, які відповідають кваліфікаційним вимогам і здатні за своїми особистими, діловими та моральними якостями, освітнім і професійним рівнем, станом здоров`я виконувати свій службовий обов`язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КЦС України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено контракт, з-поміж іншого, з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту.

Згідно з ч. 4 ст. 103 КЦЗ України форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 106 КЦЗ України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу.

Дисциплінарний статут служби цивільного захисту, затверджений Законом України від 5 березня 2009 року №1068-V (далі по тексту - Дисциплінарний статут, в редакції станом на час спірних правовідносин) визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування. Дія цього Статуту поширюється на всіх осіб рядового і начальницького складу, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Пунктом 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - це бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Згідно з пунктами 3-4 Дисциплінарного статуту службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби, з-поміж іншого, виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів. Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.

Відповідно до пункту 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Пунктом 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Пунктами 75-76 Дисциплінарного статуту встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу, які порушили службову дисципліну, можуть бути накладені лише визначені цим Статутом дисциплінарні стягнення, що відповідають ступеню вини особи. Відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до п. 80 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу регулюється Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі по тексту - Положення, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Згідно з п.3 Положення особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.

Відповідно до п. 29 Положення особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Пунктом 45 Положення визначено, що контракт про проходження служби цивільного захисту - це письмова угода, що укладається на добровільній основі між громадянином та державою, від імені якої виступає Державна служба України з надзвичайних ситуацій, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження такої служби.

За змістом п.51 Положення контракт укладається у двох примірниках по одному для кожної із сторін, що мають однакову юридичну силу, за формою згідно з додатками 1 і 2, кожний з яких підписується особою, яка вступає на службу цивільного захисту чи продовжує її, і посадовою особою Державної служби України з надзвичайних ситуацій, якій надано право на підписання контракту, скріплюється гербовою печаткою відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту і зберігається у кожної із сторін.

Примірник контракту, що залишається в Державній службі України з надзвичайних ситуацій, долучається до матеріалів для формування особової справи особи, яка приймається на службу цивільного захисту, особової справи особи рядового чи начальницького складу, яка продовжує службу цивільного захисту.

Після укладення контракту видається наказ по особовому складу про прийняття на службу цивільного захисту і призначення на посаду.

Згідно з п. 53 Положення строк дії контракту обчислюється з дня набрання ним чинності. Про день набрання чинності контрактом робиться відповідний запис в усіх примірниках контракту. Строк дії контракту обчислюється повними роками.

У відповідності до п. 56 Положення днем припинення строку дії контракту вважається, зокрема, день, зазначений у наказі по особовому складу про звільнення із служби цивільного захисту (але не раніше дня виключення особи рядового і начальницького складу з кадрів Державної служби України з надзвичайних ситуацій) - у разі дострокового розірвання контракту.

Згідно пп. 6 п. 176 Положення контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

Згідно п. 68 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Відповідно до п.80 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.

Як встановлено з матеріалів даної справи, згідно висновку службового розслідування підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стали обставини, що 16.03.2022, 20.03.2022, 24.03.2022, 28.03.2022 прапорщик служби цивільного захисту пожежний рятувальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 не виходив на добові чергування, а відтак в діях (бездіяльності) прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 пожежного рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неприбуття до підрозділу протягом 13 діб, не виходу на службу, неповідомлення керівництва про своє реальне місцезнаходження та переміщення в умовах введення воєнного стану в Україні для виконання завдань за призначенням, вбачається порушення вимог Положення, Дисциплінарного статуту, Закону України "Про правовий режим воєнного стану в Україні" в редакції від 19.02.2022 № 389-VIII, Указів Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", Присяги служби цивільного захисту, посадової інструкції та умов контракту про проходження служби цивільного захисту. (а.с. 21-24)

Зі змісту оспорюваного наказу (по особовому складу) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 179 о/с від 04.04.2022 встановлено, що з 16.03.2022 по 04.04.2022 позивач не виходив на службу, ухилявся від проходження служби цивільного захисту, чим грубо порушив службову дисципліну, а відтак за невихід на службу без поважних причин прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 пожежного рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту. (а.с. 14)

Наказом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 183 о/с від 05.04.2022 на підставі Положення звільнено із служби у запас Збройних Сил України (із постановкою на військовий облік) за п.176 підпункту 6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту) прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 пожежного рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 46)

Так, позивача було звільнено зі служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Обставини даного спору свідчать про те, що у цій справі ключовим є питання тлумачення поняття «систематичне невиконання умов контракту» як підстави для припинення (розірвання) контракту про проходження служби цивільного захисту і звільнення зі служби.

Законодавство, яке стосується порядку проходження громадянами України служби цивільного захисту, не містить визначення поняття "систематичне невиконання умов контракту".

Однак, у спорах, які стосувалися законності звільнення зі служби цивільного захисту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу, касаційний суд тлумачив наведене поняття.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 листопада 2020 року у справі №814/1722/16 зазначив, що поняття систематичність передбачає застосування до особи заходів дисциплінарного впливу до вчинення нею проступку, після якого керівником прийнято рішення про звільнення зі служби.

Водночас Верховний Суд дійшов висновку, що систематичним невиконанням умов контракту є невиконання однією зі сторін одного із зобов`язань та інших умов, визначених контрактом, які допускались два чи більше разів протягом останнього року служби (пункт 39 вказаної постанови).

Крім цього, у постанові від 10 червня 2021 року у справі №560/3025/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що під терміном "систематичне невиконання умов контракту" слід розуміти вчинення дисциплінарного проступку особою рядового і начальницького складу після застосування дисциплінарного стягнення до такої особи, яке не втратило юридичної сили.

Наявність у особи рядового і начальницького складу двох або більше дисциплінарних стягнень, накладених на вказаних осіб протягом року, є підставою для звільнення їх із служби цивільного захисту, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту.

Вказані висновки підтримав Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2021 року у справі №340/448/19.

Наведена практика, яка в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковою для врахування, свідчить про те, що для кваліфікації поведінки особи рядового чи начальницького складу як «систематичне невиконання умов контракту» достатньо вчинення нею двох дисциплінарних проступків протягом останнього року служби за тієї умови, що попереднє стягнення має юридичну силу.

Також, судом враховується, що у постанові від 04.04.2024 по даній справі Верховний Суд зауважив, що юридичний зміст підпункту 6 пункту 176 Положення № 593 та правила застосування цієї правової норми, зокрема, щодо розуміння «систематичності», не може ставитися у залежність від зміни об`єктивних умов її застосування, у цьому випадку - факту оголошення в Україні воєнного стану, якщо самою нормою цього не передбачено або до неї не було внесено відповідних змін.

Така ж правова позиція підтримана Верховними Судом у постановах від 10.05.2024 у справі № 520/1998/23 та від 05.06.2024 у справі № 520/2002/23.

У даному випадку відповідач прийняв рішення про звільнення позивача у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, тобто з тієї підстави, що передбачає наявність раніше застосованих заходів дисциплінарного впливу.

Водночас, у матеріалах справи відсутні докази щодо застосовування до позивача дисциплінарних стягнень протягом останнього року служби на момент прийняття оспорюваного наказу (по особовому складу) відповідача № 179 о/с від 04.04.2022.

Тобто, у спірних правовідносинах не вбачається систематичного невиконання умов контракту позивачем.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 витребувано в Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області інформацію про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності перед прийняттям оскаржуваних наказів.

Відповідач на виконання вимог ухвали суду подав до суду картку обліку стягнень і заохочень ГУ ДСНС України у Харківській області відносно прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , з якої вбачається наявність у відповідача одного дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до оскаржуваного в даній справі наказу № 179 о/с від 04.04.2022. Відомості щодо наявності будь-яких інших дисциплінарних стягнень відносно позивача в наданій позивачем картці відсутні.

Отже, відповідачем не надано до суду доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності перед прийняттям оскаржуваних наказів. Натомість, матеріалами справи підтверджується відсутність у позивача будь-яких дисциплінарних стягнень перед прийняттям оскаржуваних наказів.

Відтак, зазначене вище унеможливлює притягнення позивача до такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби та звільнення останнього зі служби у запас за пунктом 176 підпункту 6 Положення, саме у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, оскільки відсутня ознака систематичності невиконання умов контракту.

При цьому суд зазначає, що в межах розгляду даної справи позивачем не зазначено та не надано жодних доказів щодо поважності причин неявки на робоче місце, що свідчить про наявність дисциплінарного проступку, що виразився в ухиленні від проходження служби. Окрім того, позивачем на виконання ухвали суду від 22.04.2024 не надано жодних пояснень щодо місця перебування позивача в період відсутності на службі до моменту звільнення зі служби, даних щодо місць, куди евакуювався позивач та щодо посадових осіб, яким позивач про це повідомив, даних щодо дати, коли позивач повернувся до місця несення служби.

Водночас, частина 6 ст. 43 Конституції України, гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікованої Україною 17 липня 1997 року, набула чинності для України 11 вересня 1997 року) "Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження".

Вирішуючи питання про застосування статті 13 Конвенції, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Аманн проти Швейцарії" (Заява № 27798/95 п.88) зазначено, що стаття 13 Конвенції вимагає, щоб кожен, хто вважає себе потерпілим внаслідок заходу, який, на його думку, суперечив Конвенції, мав право на засіб правового захисту у відповідному національному органі для вирішення свого спору, а в разі позитивного вирішення - для одержання відшкодування шкоди. Однак це положення не вимагає безумовного досягнення вирішення спору на користь заявника

Разом з тим, сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах. На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах ("Онер`їлдіз проти Туреччини").

Як зазначено у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638, сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

При цьому, принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 01 липня 2003 року по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Системний аналіз наведених правових норм при застосуванні до правовідносин, що є предметом судового дослідження, вказує на те, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень при вчиненні спірних дій, діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дій (прийняття рішення), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з дотриманням принципу верховенства права.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, з огляду на наведені вище висновки, суд вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірність його наказів, оспорюваних у даній справі.

Таким чином, під час розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним і скасування наказу (по особовому складу) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 179 о/с від 04.04.2022 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також про визнання протиправним і скасування наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 183 о/с від 05.04.2022 про звільнення прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що при винесенні оспорюваних наказів Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області діяло в порядку та в межах чинного законодавства України та не було порушено прав позивача, є такими, що суперечать наведеним вище висновкам суду.

Відповідно до ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Згідно п. 184 Положення особи рядового і начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством.

У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту незаконним особи рядового і начальницького складу поновлюються на посадах, які займали раніше, або на рівнозначних посадах з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків.

З огляду на протиправність звільнення позивача, суд вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 на службі цивільного захисту на посаді пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з наступного дня за днем звільнення (05.04.2022), а саме з 06.04.2022.

Щодо стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Виплата грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту регулюється Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623 (далі по тексту - Інструкція №623).

Пунктом 14 розділу XХVІІ Інструкції №623 визначено, що особам рядового і начальницького складу, яких було звільнено зі служби, а потім поновлено на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, грошове забезпечення за час вимушеного прогулу із дня звільнення виплачується за посадою, з якої їх було звільнено.

Зі змісту Інструкції №623, яка є спеціальною для вирішення даних спірних правовідносин та діяла на час звільнення позивача, вбачається, що грошове забезпечення осіб рядового складу служби цивільного захисту обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

У свою чергу п. 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100), визначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Таким чином, при визначенні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає присудженню на користь позивача з відповідача, правильним є обчислення календарних днів для обрахунку грошового забезпечення.

Відповідно до абзацу 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Як свідчать матеріали справи, Наказом ГУ ДСНС України в Харківській області від 05 квітня 2022 року №183 о/с позивача було звільнено зі служби з 05.04.2022 за підпунктом 6 пункту 176 Положення №593 - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу. (а.с. 46)

Суд зазначає, що позивач звернувся до суду з відповідним позовом 31.01.2023, тобто більше ніж через дев`ять місяців після звільнення. При цьому, жодних пояснень та відповідних доказів щодо місця перебування позивача, своєчасного звернення до суду на виконання вимог ухвали суду позивач не подав.

Отже, суд доходить висновку, що розгляд заяви позивача тривав більше одного року, в тому числі, через пасивну (недобросовісну) поведінку позивача, який ініціював розгляд справи більше ніж через дев`ять місяців після його звільнення.

Беручи до уваги викладені обставини, суд вважає, що вимушений прогул позивача в даній справі підлягає оплаті в межах одного року за приписами статті 235 КЗпП України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 витребувано в Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області довідку про середнє грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням зі служби. Зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області надати до суду витребувані судом документи протягом семи календарних днів з дня отримання копії ухвали.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області 17.07.2024 надало до суду витребувану судом довідку № 494 від 15.07.2024 про грошове забезпечення ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням зі служби (лютий-березень 2022 року).

Згідно довідки про доходи № 494 від 15.07.2024, виданої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, судом встановлено, що в лютому 2022 року грошове забезпечення позивача становило 13 642,35 грн, у березні 2022 року - 13 642,35 грн.

Лютий 2022 року містив 28 календарних днів, березень 2022 року містив 31 календарний день.

Виходячи з вказаних показників, розмір середньоденної заробітної плати позивача становить 462,45 грн - (13 642,35 грн + 13 642,35 грн) / 59 календарних днів.

Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь позивача складає 168 794,25 грн (462,45 грн ? 365 днів).

Відповідно до п.2, 3 ч.1 ст. 371 КАС України, негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, суд вважає за необхідне допустити судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з надзвичайних ситуацій у Харківській області з 06.04.2022 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Щодо доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю - із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Судом встановлено, що копія оскаржуваного наказу про звільнення була отримана позивачем 19.01.2023 у відповідь на адвокатський запит представника позивача, що підтверджується копією листа ГУ ДСНС України в Харківській області від 19.01.2023 за № 65010-367/65190 про розгляд запиту. (а.с. 13)

Доказів вручення позивачу наказу про звільнення до 19.01.2023 матеріали справи не містять.

З даним позовом позивач звернувся до суду 31.01.2023, тобто позивач подав до суду позов з дотриманням місячного строку.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати наказ (по особовому складу) Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 179 о/с від 04.04.2022 про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення на прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 183 о/с від 05.04.2022 про звільнення прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поновити ОСОБА_1 на службі цивільного захисту на посаді пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з 06.04.2022.

Стягнути з Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06.04.2022 по 06.04.2023 в розмірі 168 794,25 грн (сто шістдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто чотири гривні 25 копійок).

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Допустити судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді пожежного - рятувальника ІНФОРМАЦІЯ_1 з надзвичайних ситуацій у Харківській області з 06.04.2022 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН