Справа № 200/3322/24
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року Справа№200/3322/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (юридична адреса: 87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сєрова, буд. 1-А, адреса для листування :49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Троїцька, 5 а, ) до Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, п-к Банний, будинок 5, ) про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (далі-позивач) до Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» (далі-відповідач), в якій просить суд стягнути з Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» () на користь Державного бюджету України адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, у розмірі 54476,07 грн та пеню у розмірі 370,43 грн на р/р UA0005630 Донецьке ГУК/Краматорська МТГ/50070000; ЄДРПОУ ГУ ДКСУ 37967785; МФО 899998; код платежу 50070000. ЄДРПОУ відділення Фонду (стягувача) 13492430.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до інформації з Пенсійного фонду України про створення відповідачем кількості робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу відповідача у 2023 році становила 91 особу. Таким чином, згідно із частиною першою статті 19 Закону України Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні у відповідача у 2023 році повинно бути працевлаштована 4 особи з інвалідністю, фактично ж, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, склала 3 особи. Отже, на переконання позивача, відповідач не виконав норматив по створенню 1 робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, за змістом якого просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначив, що позивачем не обґрунтовано позовну заяву щодо можливості виконання відповідачем нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю з огляду на положення «Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», затвердженого 22.12.2022 наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004, згідно з якими у період з 12.03.2022 по 31.12.2022 вся територія міста Маріуполь відноситься до території можливих бойових дій.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

У зв`язку з початком бойових дій на території міста Маріуполь з 24.02.2022 до дати закінчення воєнного стану, відповідач перебуває у простої безперервно.

Відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами. Позивачем не доведено, що відповідачем не вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відтак, на думку відповідача, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що порядок надання Пенсійним фондом України Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 10.03.2023 за №14-2 (надалі по тексту також Порядок №14-2), який визначає процедуру надання інформації з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (надалі по тексту також реєстр застрахованих осіб), відповідно до якого Фонд здійснює автоматизований розрахунок на підставі даних Державного реєстру один раз на рік, без втручання до отриманих показників, і тому, отримані Розрахунки адміністративно-господарських санкцій це наслідок показників, зазначених роботодавцем у звітності. Розрахунок адміністративно-господарських санкцій ґрунтується на даних Державного реєстру, а отже на звітності, поданої роботодавцями. До позивача від Пенсійного фонду України автоматизовано, без стороннього втручання, за допомогою Програмного комплексу Реєстр роботодавців щодо виконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю Централізованого банку з проблем інвалідності поступила інформація щодо Відповідача, яким у 2023 році не виконано норматив для працевлаштування осіб з інвалідністю в кількості 1 особи. З використанням інформації Пенсійного фонду України позивачем створено розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті відповідачем, у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік (далі - розрахунок АГС), обчислених відповідно до статті 20 Закону №875-ХІІ.

Розрахунок АГС виконано в автоматизованому режимі на підставі показників, зазначених Відповідачем у звітності, що надана ним до контролюючих органів за основним місцем обліку. Розрахунок АГС має вигляд PDF-файлу, який надіслано до електронного кабінету Відповідача як роботодавця на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України відповідно до п. 4 Порядку №14-1.

Отримана від Пенсійного фонду України та наявна у Централізованому банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ) (доказ, інформація з ЦБІ, а саме з Реєстру роботодавців щодо виконання нормативу робочих місць для працевлаштування ОЗІ, стосовно КПП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» (), додається до заяви) є достатнім, на думку позивача, доказом здійснення відповідачем господарської діяльності, використання найманої праці. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Донецьке обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю, у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 КАС України є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах згідно зі статтею 43 КАС України має адміністративну процесуальну дієздатність.

Відповідач, Комунальне комерційне підприємство «МАРІУПОЛЬАВТОДОР», зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань за ідентифікаційним кодом: 40940113, юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, п-к Банний, будинок 5.

У зв`язку з окупацією міста Маріуполь Комунальне комерційне підприємство «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» безперервно перебуває у простої з 24.02.2022 до дати закінчення воєнного стану, як унітарне комунальне підприємство в розумінні ст.78 ГК України, тобто, як підприємство, якому законодавством не надано можливості здійснювати свою господарську діяльність в іншій місцевості.

Позивач звернувся із запитом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці з питання щодо здійснення перевірки ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» () щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році.

У відповіді Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Про відсутність підстав для здійснення заходів контролю зазначено наступне. З огляду на те, що питання законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю не входять до переліку, визначеного статтею 16 Закону України № 2136, не відносяться відповідно до критеріїв оцінки до високого ступеня ризику, а також на відсутність відповідного рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, на період дії воєнного стану у Держпраці та її територіальних органів відсутні повноваження на здійснення заходів державного нагляду (контролю) з зазначеного питання.

26 квітня 2024 року позивач звернувся із запитом до Донецького обласного центру зайнятості про надання наступної інформації:

- звіти за формою 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», які надавалися ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» () у 2023 році;

- чи направлялися для працевлаштування до роботодавця ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» () особи з інвалідністю (якщо направлялися, то скільки осіб було працевлаштовано та скільком було відмовлено у працевлаштуванні із зазначенням причин відмови);

- кількість вакансій у роботодавця ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» (), призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у звітному періоді (як подані у звітному періоді, так і подані раніше та не закриті до настання звітного періоду) - будь яка інша інформація щодо вакансій у роботодавця ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» (), призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, наявна у Донецькому обласному центрі зайнятості та причин іх незакриття (у разі наявності).

17 травня 2024 року Донецьким обласним центром зайнятості повідомлено, що за даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості роботодавцем ККП «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» () звіти форми 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» для осіб з інвалідністю у 2023 році не надавались.

Відповідно до Розрахунку сум адміністративно господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, який складено відносно відповідача, за 2023 рік:

середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу за рік, осіб 91;

середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлено інвалідність, осіб 3;

норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, одиниць 4;

фонд оплати праці штатних працівників, грн - 4957322,29;

середня річна заробітна плата штатного працівника, грн - 54476,07;

кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю для роботодавців, у яких працює 26 осіб і більше, одиниць 1

сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, грн - 54476,07.

07 березня 2024 року в електронному кабінеті відповідача, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України, розміщено Розрахунок сум адміністративно господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Вважаючи наявними порушення з боку відповідача, що призвели до застосування до нього адміністративно-господарських санкцій, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення адміністративно-господарських санкцій.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні визначено Законом України Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні (далі Закон № 875-XІI , Закон у редакції на момент виникнення спірних правовідносин), який гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 18 Закону № 875-XІI забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості. Підбір робочого місця здійснюється переважно на підприємстві, де настала інвалідність, з урахуванням побажань особи з інвалідністю, наявних у неї професійних навичок і знань, а також рекомендацій медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Особам з інвалідністю, які не мають змоги працювати на підприємствах, в установах, організаціях, державна служба зайнятості сприяє у працевлаштуванні з умовою про виконання роботи вдома.

Статтею 19 Закону № 875-XІI встановлено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Згідно із ст.20 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Таким чином, за своєю правовою природою вказані штрафні санкції є адміністративно-господарськими санкціями, як один із видів господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.218 Господарського кодексу України, підставою для господарсько-правової відповідальності учасника господарських правовідносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно із ч.2 ст.218 Господарського кодексу України учасник господарських правовідносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Отже, при вирішенні питання про правомірність стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності роботодавця складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

Елементами правопорушення є вина та наявність причинного зв`язку між самим порушенням та його наслідками.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд зазначає, що суб`єкт господарської діяльності звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто, від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

В подальшому строк дії воєнного стану продовжувався іншими Указами Президента України і діє наразі.

Згідно із ст. 34 Кодексу законів про працю України, простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

Загальновідомим є факт окупації м. Маріуполя, таким чином оголошено простій з незалежних від роботодавця причин з 24.02.2022 до дати закінчення воєнного стану, що підтверджується копією довідки від 03.06.2023 № 6/23.

Враховуючи наведене, відповідач об`єктивно, з незалежних від нього причин не виконав нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, що виключає необхідність ним сплати адміністративно-господарської санкції і пені.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (юридична адреса: 87528, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Сєрова, буд. 1-А, адреса для листування :49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, площа Троїцька, 5 а, ) до Комунального комерційного підприємства «МАРІУПОЛЬАВТОДОР» (юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, п-к Банний, будинок 5, ) про стягнення коштів, - відмовити.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 30 липня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко