Справа № 160/372/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2024 рокуСправа №160/372/24
04 січня 2024 року позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії №2250 від 15.06.2023 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період навчання в Криворізькому СПТУ №59 з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу позивача період проходження служби в радянській армії з 11.11.1986 року по 02.12.1989 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового та загального страхового стажу позивача, період роботи з 22.01.1990 року по 29.10.1993 року в ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» з урахуванням заробітної плати відповідно до довідки №24 від 10.02.2017 року виданої ПАО «Челябинский металлургийный комбинат»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового та загального страхового стажу позивача період роботи з 25.06.2001року по 30.03.2005 року в ОАО «Бурятзолото» з урахуванням заробітної плати відповідно до довідки №116 від 14.10.2010 року виданої ОАО «Бурятзолото»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.1 ч 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV і виплатити йому недоотриману пенсію, починаючи з 15.03.2023 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Проте, відповідач-2 відмовив у призначенні пільгової пенсії на підставі ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Крім того, відповідачем не зараховано до його пільгового стажу за Списком № 1 період роботи, період його навчання та проходження служби. Проте, позивач зазначає, що в наданих документах є всі відомості, що підтверджують пільговий стаж його роботи за вказані періоди. Вважаючи, що відповідач протиправно не зарахував до його пільгового стажу роботи вищевказані періоди, у зв`язку з чим відмовив йому у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу документа про сплату судового збору у розмірі 1073,60 грн.
На виконання ухвали суду від 15.01.2024 р., позивачем 24.01.2024 р. усунуто означені недоліки позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
21 лютого 2024 року від Головного управління ПФУ в Сумській області надійшов відзив, в якому він заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що вік заявника 54 роки 8 місяців 20 днів. Страховий стаж особи 19 років 7 місяців 9 днів. Пільговий стаж відсутній. За результатом розгляду документів, доданих до заяви до страхового стажу не зараховано період: - навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 в Криворіжському СПТУ №59, оскільки не надано диплом; - проходження військової служби з 11.11.1986 по 02.12.1989, оскільки не надано військовий квиток; - з 01.01.1992 по 29.10.1993 та з 25.06.2001 по 31.12.2003 оскільки дані періоди роботи здійснювалися на території російської федерації, а з 01.01.2023 дана країна припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV. При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РФРСР по 31 грудня 1991 року. До пільгового стажу не враховано періоди роботи в росії згідно довідки від 10.02.2017 №41 з 22.01.1990 по 31.12.1991, оскільки довідка не відповідає додатку № 5 та не містить гербової печатки і апостиля. При призначенні пенсії громадянам, які працювали на території російської федерації стаж можливо зарахувати по 31.12.1991р.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено, що 15.06.2023 р. позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності Головне управління ПФУ в Сумській області визначено органом, уповноваженим розглянути заяву позивача.
Рішенням Головного управління ПФУ у Сумській області від 22.06.2023 р. №33 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

У вказаному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період: навчання з 01.09.1985 по 18.07.1986 в Криворіжському СПТУ №59, оскільки не надано диплом; проходження військової служби з 11.11.1986 по 02.12.1989, оскільки не надано військовий квиток; з 01.01.1992 по 29.10.1993 та з 25.06.2001 по 31.12.2003 оскільки дані періоди роботи здійснювалися на території російської федерації, а з 01.01.2023 дана країна припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсії громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-IV. При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РФРСР по 31 грудня 1991 року. До пільгового стажу роботи не враховано періоди роботи в російській федерації, оскільки при призначенні пенсії громадянам, які працювали на території російської федерації стаж можливо зарахувати по 31.12.1991р.

Згідно із копією трудової книжки серії НОМЕР_2 від 08.07.1986 р., ОСОБА_1 в оскаржувані періоди:

- з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року навчався в Криворізькому СПТУ №59 (Диплом №494011);

- з 11.11.1986 року по 02.12.1989 проходження служби в радянській армії;

- з 22.01.1990 року по 29.10.1993 працював у ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» вальцівником на гарячих ділянках робіт;

- з 25.06.2001року по 30.03.2005 працював в ОАО «Бурятзолото» підземним слюсарем з повним робочим днем.

Відповідно до довідки ПАО «ЧМК» від 10.02.2017р. №24, ОСОБА_1 , працював у прокатному цеху №1, шифр 19, вальцівник, таб №859, його дохід з січня 1990 року по грудень 1990 року складає 18799,13 руб. З січня 1991 року по грудень 1991 року складає 28552,97 руб. З січня 1992 року по грудень 1992 року складає 351793,28 руб. З січня 1993 року по жовтень 1993 року складає 396781,4 руб.

Відповідно до довідки ОАО «Бурятзолото» від 14.10.2010р. №116, ОСОБА_1 отримував заробітну плату за червень-грудень 2001 року - 25162,64 руб., з січня по грудень 2002 року 56117,97 руб., з січня по грудень 2003 року 56723,21 руб., з січня по грудень 2004 року 79248,44 руб., з січня по березень 2005 року 29661,70 руб.

Відповідно до довідки ПАО «Челябинский металлургический комбинат» від 10.02.2017р. №41, ОСОБА_1 дійсно працював з повним робочим днем ??при повному робочому тижні на підприємстві в цехах та виробництвах в якості вальцівника на гарячих ділянках роботи з 22.01.1990р. по 31.12.1991р.; та з 01.01.1992р. по 29.10.1993р. праюцвав в якості вальцівника на гарячих ділянках роботи.

Відповідно до довідки ПАО «Челябинский металлургический комбинат» від 10.02.2017р. №105/29, ОСОБА_1 працював з 22.01.1990р. по 29.10.1993р. у прокатному цеху №1, вальцівником 3 розряду.

Відповідно до довідки ОАО «Бурятзолото» від 14.10.2010р. №115, ОСОБА_1 працював з повним робочим днем під землею в копальні «Холбинский» ОАО «Бурятзолото» в якості підземного слюсаря з повним робочим днем з 25.06.2001р. по 30.03.2005р.

Відповідно до військового квитка № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , він проходив службу в радянській армії з 11.11.1986 року по 02.12.1989 року.

Не погоджуючись із протиправними діями відповідача щодо не зарахування спірних періодів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначені Законом України від 09.07.2003 р. № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Згідно з п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 р. за №1451/11731 (далі Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Тобто, за змістом вказаних норм, необхідними умовами для зарахування періоду роботи на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1, зайнятість на таких роботах протягом повного робочого дня та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця за умовами праці після 21.08.1992 р.

Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Отже, виходячи з наведених вище законодавчих актів, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Щодо зарахування до загального страхового стажу позивача період навчання в Криворізькому СПТУ №59 з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року.

Перелік видів трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на пенсію, визначено ст. 56 Закону № 1788-ХІІ, підп. «д» п. 1 якого передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно п. 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

У рішенні відповідач зазначив, що період навчання неможливо зарахувати до загального стажу, оскільки не надано диплом.

Проте, як встановлено судом, згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 08.07.1986 р. ОСОБА_1 з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року навчався в Криворізькому СПТУ №59.

Таким чином, трудова книжка позивача підтверджує, що саме з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року позивач навчався в Криворізькому СПТУ №59.

Відтак, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача щодо неможливості врахування спірного періоду.

З урахуванням викладеного, періоди навчання позивача з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року в Криворізькому СПТУ №59 має бути зараховано до загального страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до загального страхового стажу позивача період проходження служби в радянській армії з 11.11.1986 року по 02.12.1989 року.

Стаття 56 Закону №1788-ХІІ визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію.

Згідно із пунктами «в» та «д» абзацу 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також військова служба та навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На період проходження військової служби позивачем, діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590.

Приписами частини третьої пункту 109 розділу VIII Постанови Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 №590 «Про затвердження Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій» передбачено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» і «б» пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсій по старості робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала цьому періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (абзац другий пункту 1 статті 8 Закону №2011-ХІІ).

Суд зазначає, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах від 24.10.2018 у справі №211/2626/17, від 23.04.2019 у справі №233/247/16-а, від 20.10.2021 у справі №2-а-22/11 та від 17.11.2021 у справі №242/5635/16-а Верховний Суд дійшов наступного висновку: « на період проходження позивачем військової служби діяло «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року №590.

Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16 Положення), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16 Положення) періоди, зазначені в підпунктах «к» та «л», дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Частиною 5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У рішенні про відмову в призначенні позивачу пенсії, пенсійним органом зазначено, що позивачу не зараховано до страхового стажу період проходження військової служби з 11.11.1986 по 02.12.1989 року, оскільки не надано військовий квиток.

Як встановлено з розписки-повідомлення позивача про призначення пенсії від 15.06.2023р., він додав до заяви військовий квиток.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до військового квитка № НОМЕР_3 ОСОБА_1 , він дійсно проходив службу в радянській армії з 11.11.1986 року по 02.12.1989 року, що також підтверджується трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_2 від 08.07.1986 р.

В даному випадку, матеріалами справи підтверджено, що в військовому квитку позивача містяться записи про проходження служби в лавах Радянської армії з 11.11.1986 року по 02.12.1989 року. На переконання суду, ці докази є належними та достатніми для зарахування періоду служби позивачу у лавах Радянської армії у вказані періоди для призначення пенсії за віком.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 у справі №226/801/17.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача, період роботи з 22.01.1990 року по 29.10.1993 року в ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» та з 25.06.2001року по 30.03.2005 року в ОАО «Бурятзолото».

Як вбачається з оскаржуваного рішення, пенсійним органом не було враховано до страхового стажу періоди роботи позивача згідно записів трудової книжки з 22.01.1990р. по 29.10.1993р. та з 25.06.2001 по 30.03.2005, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припиняє участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Суд вважає такі висновки пенсійного органу необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України №1058, якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст. 5 Угоди).

Відповідно до ст. 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно із ч. 3 ст. 6 Угоди, обчислення пенсій відбувається із заробітку (доходів) за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У тому випадку якщо у державах-учасницях Угоди введено національну валюту, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відповідно до Постанови КМУ від 29.11.2022 №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» (надалі - Постанова №1328), Україна вийшла з вищезазначеної Угоди. Вказана постанова набрала чинності 02.12.2022. Отже, до набрання чинності Постановою №1328, Україна як держава-учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно із Угодою.

Відтак, Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає застосуванню при зарахуванні спірного стажу роботи позивача в рф, оскільки вказана Угода була чинною на період роботи позивача в російській федерації.

Окрім цього, згідно приписів пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської соціальної хартії та ст. 46 Конституції України, працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією по відношенню до громадян України, відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні при обчисленні розміру пенсії заробітної плати (доходу) позивача за періоди роботи на території росії.

За наведених обставин, пенсійним органом протиправно не були враховані до страхового стажу позивача періоди його роботи на території російської федерації з 22.01.1990 року по 29.10.1993 року в ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» та з 25.06.2001року по 30.03.2005 року в ОАО «Бурятзолото».

Відповідно до довідки ПАО «Челябинский металлургический комбинат» від 10.02.2017р. №41, ОСОБА_1 дійсно працював з повним робочим днем при повному робочому тижні на підприємстві в цехах та виробництвах в якості вальцівника на гарячих ділянках роботи з 22.01.1990р. по 31.12.1991р.; та з 01.01.1992р. по 29.10.1993р. праюцвав в якості вальцівника на гарячих ділянках роботи.

Відповідно до довідки ПАО «Челябинский металлургический комбинат» від 10.02.2017р. №105/29, ОСОБА_1 працював з 22.01.1990р. по 29.10.1993р. у прокатному цеху №1, вальцівником 3 розряду.

Відповідно до довідки ОАО «Бурятзолото» від 14.10.2010р. №115, ОСОБА_1 працював з повним робочим днем під землею в копальні «Холбинский» ОАО «Бурятзолото» в якості підземного слюсаря з повним робочим днем з 25.06.2001р. по 30.03.2005р.

Крім того, копією трудової книжки серії НОМЕР_4 підтверджено роботу позивача в спірний період.

З огляду на наведене, суд доходить висновку про безпідставне неврахування до пільгового стажу роботи позивача періодів з 22.01.1990р. по 29.10.1993р. та з 25.06.2001 по 30.03.2005р. та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 22.01.1990 року по 29.10.1993 року в ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» та з 25.06.2001року по 30.03.2005 року в ОАО «Бурятзолото».

Водночас, суд звертає увагу, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 04 лютого 2023 року №107 "Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав", якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймаються на території України без спеціального посвідчення.

Станом на 24 лютого 2022 року Конвенція і Протокол до неї у відносинах з російською федерацією та Республікою Білорусь діяли, і виготовлені або засвідчені у вказаних країнах документи приймалися на території України без спеціального посвідчення, з прийняттям вказаної вище постанови Уряду документи цих держав і надалі приймаються на території України без спеціального посвідчення, але із застереженням щодо періоду, а саме лише під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, вказані вище посилання Пенсійного органу не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації права на пенсійне забезпечення.

Вирішуючи позовні вимоги в частині необчислення пенсійним органом розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням суми доходу відповідно до довідок про заробітну плату №24 від 10.02.2017 року виданої ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» та №116 від 14.10.2010 року виданої ОАО «Бурятзолото», суд зазначає таке.

Абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до п.п. 3 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (далі Порядок №22-1) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Тобто, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Зазначену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі № 341/1132/17, яку в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17 Верховний Суд дійшов висновку, що «посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Зазначене, також узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.03.2020 у справі № 280/1411/16-а та від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18.

В ході судового розгляду судом встановлено, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем до пенсійного органу було надано, в тому числі архівні довідки про заробітну плату №24 від 10.02.2017 року виданої ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» та №116 від 14.10.2010 року виданої ОАО «Бурятзолото», яка передбачає інформацію про виплачену ОСОБА_1 заробітну плату. З наданих до матеріалів справи копії вказаної архівних довідок вбачається, що така довідка видана на основі первинних документів особової справи позивача. Зміст означеної довідки свідчить про те, що заробітня плата позивача за такі періоди скалдає: з січня 1990 року по грудень 1990 року 18799,13 руб. З січня 1991 року по грудень 1991 року 28552,97 руб. З січня 1992 року по грудень 1992 року 351793,28 руб. З січня 1993 року по жовтень 1993 року 396781,4 руб. Відповідно до довідки ОАО «Бурятзолото» від 14.10.2010р. №116, ОСОБА_1 отримував заробітну плату за червень-грудень 2001 року - 25162,64 руб., з січня по грудень 2002 року 56117,97 руб., з січня по грудень 2003 року 56723,21 руб., з січня по грудень 2004 року 79248,44 руб., з січня по березень 2005 року 29661,70 руб.

Зазначені довідки підписані директорами та бухгалтерами, на них міститься відповідний відтиск печатки.

Крім того, у архівних довідках зазначено, що зі всіх сум, що включені в довідку періоди роботи позивача, відбулось зарахування до Пенсійного фонду російської федерації за встановленими тарифами.

Враховуючи наведені обставини, суд доходить висновку про те, що такі довідки відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових рахунків, містить чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містить інформацію щодо найменування та місцезнаходження підприємства, на якому працював позивач, а також найменування та місцезнаходження архівних установ, якими видано такі довідки, відтак має бути врахована при призначенні пенсії позивачу.

Оскільки відповідачем неправомірно незараховано до страхового стажу роботи вищевказані періоди роботи та обчислено розмір пенсії без урахуванням суми доходу відповідно до довідкок про заробітну плату №24 від 10.02.2017 року виданої ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» та №116 від 14.10.2010 року виданої ОАО «Бурятзолото», а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області призначити йому пенсію на пільгових умовах згідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з часу звернення за призначенням пенсії, а саме з 15.06.2023 р., суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви за заявою позивача від 15.06.2023 р. здійснювало Головне управління ПФУ в Сумській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

У межах заявлених підстав позову, при розгляді цієї справи, судом надавалась оцінка лише питанню неврахування періодів стажу позивача при вирішенні питання про призначення пенсії. Вказане виключало можливість перевірки всіх умов, визначених законом для прийняття позитивного рішення в користь позивача. Тому, з метою захисту порушених прав та інтересів позивача, Головне управління ПФУ в Сумській області необхідно зобов`язати повторно розглянути заяву позивача від 15.06.2023 р. із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення та про наявність підстав для врахування періодів стажу роботи, які досліджувалися при розгляді цієї справи.

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 р. у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У зв`язку із наведеним, відсутні підстави для задоволення позову в частині зобов`язання Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати призначити пенсію.

Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з викладених вище підстав.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.

Керуючись ст. 241-246, 250 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, м.Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери 43, м. Суми, 40009, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №33 від 22.06.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) період навчання в Криворізькому СПТУ №59 з 01.09.1985 року по 18.07.1986 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) період проходження служби в радянській армії з 11.11.1986 року по 02.12.1989 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), період роботи з 22.01.1990 року по 29.10.1993 року в ПАО «Челябинский металлургийный комбинат» з урахуванням заробітної плати відповідно до довідки №24 від 10.02.2017 року виданої ПАО «Челябинский металлургийный комбинат».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) період роботи з 25.06.2001 року по 30.03.2005 року в ОАО «Бурятзолото» з урахуванням заробітної плати відповідно до довідки №116 від 14.10.2010 року виданої ОАО «Бурятзолото».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 15.06.2023 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко