Справа № 200/1140/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року справа №200/1140/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 200/1140/24 (головуючий І інстанції Духневич О.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.02.2024 № 27 щодо відмови ОСОБА_1 в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 06.02.2024.

В обґрунтовуються позову зазначив, що перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Вінницькій області, отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно Закону № 1788.

В зв`язку з досягненням 61-річного віку, 06.02.2024 позивач вернувся до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки.

За принципом екстериторіальності заяву розглянуло ГУ ПФУ в Донецькій області, яке відмовило в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, оскільки пенсія за віком вже була призначена на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1058.

Рішення відповідача є протиправним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, не врахував правові висновки Верховного Суду, зокрема, у справах № 528/196/17, № 336/7438/16-а, відповідно до яких пенсія за віком, призначена відповідно до Закону № 1788 та пенсія за віком, призначена відповідно до Закону № 1058 не є пенсіями одного виду, тому при переведенні з пенсії за віком за Законом № 1788 на пенсію за віком за Законом № 1058 застосовується показник середньої заробітної плати за три попередніх роки, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії за Законом № 1058 в 2024 році, тому підлягає застосуванню показник середньої заробітної плати за 2021-2023 роки.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Встановлені обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 15.05.2018 отримує пенсію за віком на пільгових умовах (Список № 2) призначену відповідно до Закону № 1058, п. 2 Прикінцевих положень; п. "в" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788.

В зв`язку з досягненням 61-річного віку, 06.02.2024 позивач вернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки.

За принципом екстериторіальності розгляд заяви позивача здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 09.02.2024 № 27 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, оскільки пенсія за віком вже була призначена на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1058.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах, яка є тією ж пенсією за віком, тільки призначена на певних пільгових умовах через особливості виконуваної трудової функції (зі зниженням пенсійного віку і стажу), підстави для перерахунку розміру такої пенсії після досягнення пенсійного віку (60 років) із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують досягненню такого пенсійного віку (за 2021-2023 роки), відсутні.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788 (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058)

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 27 Закону № 1058 встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, у гривнях та коефіцієнту страхового стажу застрахованої особи, визначеного відповідно до статті 25 Закону № 1058.

На підставі частини другої статті 40 Закону №1058 заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить, що у випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Як свідчать матеріали справи позивачу у 2018 році була призначена пенсія за віком із застосуванням норм одночасно двох Законів:

- Закону № 1788 в частині вимог до пенсійного віку та наявного трудового стаж;

- Закону № 1058 щодо її виду, розміру, підстав та порядку призначення.

Таким чином, у 2018 році згідно із Законом № 1058 та окремими положеннями Закону № 1788 позивачеві була призначена пенсія за віком за Списком № 1, а не інший вид пенсії, передбачений статтею 9 Закону № 1058.

Позивач стверджує, що при зверненні із заявою до пенсійного органу після досягнення пенсійного віку 60 років, він набув право на переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія йому первинно була призначена за Законом № 1788, а в 2024 році він звернувся з заявою про переведення на пенсію за віком за Законом № 1058, який визначає інших порядок та умови призначення пенсії.

Вказані доводи є безпідставними, оскільки особам, які мають право на зменшення пенсійного віку за Законом № 1788, передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій (пенсій за віком на пільгових умовах).

Втім, вид пенсії відповідає та порядок її призначення здійснюється на умовах, що визначені Законом № 1058.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суд.

Зокрема, у постанові від 17.05.2021 у справі № 185/1473/17 Верховний Суд, виснував наступне:

«у випадку задоволення заяви позивача про переведення (призначення) його на пенсію за віком на загальних підставах, буде відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком на пільгових умовах, призначена йому відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є різновидом пенсії за віком зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення позивачу пенсії за віком на загальних підставах повторно у зв`язку з досягненням загального пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що визначена частиною другою статті 40 цього Закону середня заробітна плата (дохід) для призначення пенсії, тобто за три календарні роки, що передують року звернення, застосовуються лише у випадку переведення з одного виду пенсії на інший або призначення пенсії вперше.

З огляду на викладене, заява позивача до пенсійного органу стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), що призначена йому у 2007 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.»

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом в постановах від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23, від 18 червня 2024 року у справі № 280/4122/23.

Оскільки заява позивача до пенсійного органу від 06.02.2024 фактично стосувалась того самого виду пенсії (пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2), яка вже була призначена, то вона не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки.

Посилання позивача на застосування у розрахунках пенсії окремого шифру для різних видів пенсії (109 для пільгової пенсії за віком та 101 - пенсії за віком на загальних умовах) не впливають на вказаний висновок, оскільки ці значення не можна розцінювати як підстави для призначення пенсії.

Субсидіарне застосування при призначенні пенсії позивача окремих положень Закону № 1788 щодо необхідних стажу та віку не свідчить про те, що така пенсія не є пенсією за віком за нормами Закону № 1058. Перехідні положення цього Закону (п. 2) прямо передбачають визначення розміру та порядку призначення пенсії за віком на пільгових умовах із застосуванням Закону № 1058.

Цим такі пенсії відрізняються від пенсій за віком, призначених виключно за нормами Закону № 1788 (наприклад, трудові пенсії за вислугою років). Адже цей закон передбачає інший порядок, зокрема, визначення розміру пенсії (ст. 19).

Зважаючи на наведене, є безпідставним посилання позивача, що його пенсія призначена відповідно до Закону № 1788, а тому не призначалася відповідно до Закону № 1058.

Вирішальною у даній справі ознакою закону, за яким призначається пенсія, є наявність у ньому норми, яка встановлює її розмір, оскільки саме така норма визначає заробітну плату, що враховується при призначенні пенсії.

Фактичні обставини даної справи свідчать, що розмір пенсії позивача визначений на підставі статей 27, 40 Закону № 1058. Тому незалежно від пільгових умов її призначення, вона вважається пенсією за віком за Законом № 1058.

Правові висновки Верховного Суду, на які посилається позивач, не є релевантними до обставин справи, що розглядається.

Так, у справі № 528/196/17 (п.37 постанови від 23 жовтня 2020 року) позивачу була призначена пенсія в 2001 році відповідно до Закону № 1788, який передбачав інші підстави та порядок призначення пенсії, а Закон № 1058 набув чинності тільки 01.01.2004. Цим вказана справа відрізняється від справи, що розглядається, у якій призначення пенсії відбувалося одразу у розмірі, передбаченому Законом № 1058.

Щодо посилання на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а, суд зазначає, що у цій справі позивачу первинно було призначено пенсію за віком з липня 2006 року на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону № 1788-XII, тоді як у справі що розглядається, позивачу пенсію було призначено за віком на пільгових умовах (Список № 2) відповідно до пункту п. 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV з урахуванням п. "в" ст. 13 Закону № 1788-XII.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Оскільки постанови Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі № 580/3792/23, від 18 червня 2024 року у справі № 280/4122/23 прийняті пізніше постанови Верховного Суду від 17.06.2021 у справі № 336/7438/16-а, тому суд враховує саме останні правові висновки Верховного Суду.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Хомича Івана Олександровича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 200/1140/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 200/1140/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 29 липня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 липня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

І.В. Геращенко