Справа № 520/1420/24
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 р. Справа № 520/1420/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Панов М.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/1420/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16 листопада 2023 року №483/35002301 Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, винесене на підставі Акту документальної позапланової невиїзної перевірки податкового законодавства від 24.10.2023 №567/35-00-23-01/39820081.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме, Податкового кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить суд апеляційної інстанції розглянути справу за його участю.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує, у тому числі значення справи для сторін, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи та чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес.

Враховуючи характер спірних відносин, склад учасників, предмет доказування та той факт, що розгляд справи не становить значний суспільний інтерес, дана справа відноситься до справ незначної складності.

З огляду на те, що справа відноситься до категорії незначних, не підпадає під перелік справ, які розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження, суд першої інстанції розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, характер спірних відносин і предмет доказування не є складними і не вимагають проведення судового засідання, заявником не наведено достатніх мотивів для необхідності призначення справи до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та не вбачає необхідності надання пояснень сторонами у зазначеній справі, у зв`язку з чим підстави для апеляційного розгляду справи за участю сторін у справі відсутні.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків на підставі наказу від 20.09.2023 №147-П та відповідно до підпункту 191. 1.1 пункту 191.1 статті 191, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2, підпункту 78.1.15 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України, абзацу першого підпункту 69.21 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ із змінами, внесеними Законом України від 30.06.2023 №3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану», проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "ТБ "НОВААГРО" () з питань дотримання вимог податкового законодавства у зв`язку із неподанням інформації до документації з трансфертного ціноутворення за 2017 - 2018 звітні роки на запит згідно з підпунктом 39.4.9 пункту 39.4 статті 39 Податкового кодексу України.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ТБ "НОВААГРО" складено акт від 24.10.2023 № 567/35-00-23-01/39820081.

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "ТБ "НОВААГРО" п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ (із змінами та доповненнями) в частині неподання інформації до документації з трансфертного ціноутворення за 2017 - 2018 звітні роки на запит ДПС України від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06.

Таким чином, перевіркою встановлено факт неподання інформації до документації з трансфертного ціноутворення за 2017 - 2018 звітні роки на запит ДПС України згідно з п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України, що свідчить про невиконання платником податків вимог п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена п. 120.3 ст. 120 Податкового кодексу України.

Враховуючи зазначене, на підставі висновків акту перевірки та відповідно до п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення за формою «ПС» №483/35002301 від 16.11.2023, згідно якого до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 672 400 грн.

Позивач, не погоджуючись із прийнятим контролюючим органом податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтоване, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі ПК України).

В силу п. 75.1 ст. 75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до пп. 78.1.16 п. 78.1 ст. 78 ПК України (Порядок проведення документальних позапланових перевірок) документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, за наявності такої підстави: отримано звіт про контрольовані операції, надісланий платником податків відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу. У такому разі перевірка проводиться виключно з питань контролю трансфертного ціноутворення.

Відповідно до п.п. 39.4.3 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України платники податків, що здійснюють контрольовані операції, повинні складати та зберігати документацію з трансфертного ціноутворення за кожний звітний період.

Відповідно до п.п. 39.4.4 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України на запит центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, платники податків протягом 30 календарних днів з дня отримання запиту подають документацію з трансфертного ціноутворення щодо контрольованих операцій, зазначених у запиті. Документація з трансфертного ціноутворення подається платником податків до контролюючого органу, зазначеного у запиті.

Відповідно до п.п. 39.4.5 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України запит надсилається не раніше 1 жовтня року, що настає за календарним роком, в якому таку контрольовану операцію (операції) було здійснено.

Відповідно до п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право надіслати платнику податків запит з вимогою додатково подати протягом 30 календарних днів з дати його отримання інформацію відповідно до підпунктів 39.4.6 і 39.4.7 пункту 39.4 цієї статті та/або обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" у разі встановлення однієї з таких обставин, зокрема: подана платником податків документація з трансфертного ціноутворення не містить інформації в обсязі, зазначеному в підпункті 39.4.6 пункту 39.4 цієї статті, та/або не містить належного обґрунтування відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки".

Зазначена додаткова інформація є невід`ємною частиною документації з трансфертного ціноутворення.

Статтею 39 Податкового кодексу України відтермінування строків складання, зберігання та подання документації з трансфертного ціноутворення (додаткової інформації) на відповідний запит не передбачено.

Колегія суддів зазначає, що документація з трансфертного ціноутворення з метою своєчасного її подання на запит ДПС України повинна бути складена у наступному календарному році, що настає за звітним, зокрема, за 2017 звітний рік - до 01 жовтня 2018 року, за 2018 звітний рік - до 01 жовтня 2019 року.

Лист (запит) ДПС України від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06 про подання ТОВ "ТБ "НОВААГРО" додатково інформації до документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені за 2017 - 2018 звітні роки, не містить іншої інформації, окрім передбаченої п.п. 39.4.6 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України.

З вищенаведеного вбачається, на момент отримання ТОВ "ТБ "НОВААГРО" у 2023 році запиту ДПС України від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06 про подання додатково інформації до документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені за 2017 - 2018 звітні роки, платник податків зобов`язаний мати складену документацію з трансфертного ціноутворення (додаткову інформацію) за відповідні звітні періоди та подати її до контролюючого органу.

Відповідно до положень п.п. 39.4.6 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України документація з трансфертного ціноутворення представляє собою сукупність документів або єдиний документ, складений у довільній формі, та повинна містити інформацію, зокрема, про проведений економічний та порівняльний аналіз та обґрунтування відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки». Тобто, на запит ДПС України від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06 ТОВ "ТБ "НОВААГРО" зобов`язано подати не копії первинних документів, а інформацію, яка є результатом проведеного аналізу.

Згідно з п. 44.3 ст. 44 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів, але не менш як 2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статей 39 та 392 цього Кодексу з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи. Передбачені цим пунктом терміни зберігання документів продовжуються на період зупинення відліку строку давності у випадках, передбачених пунктом 102.3 статті 102 цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України, у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Так, абзацами 3, 5 - 7 підпункту 69.28 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України передбачено, що у разі втрати та/або неможливості вивезення первинних документів платник податків/податковий агент подає до контролюючого органу в довільній формі повідомлення про неможливість вивезення первинних документів, підписане керівником підприємства та головним бухгалтером, в якому зазначаються: обставини, що призвели до втрати, та/або неможливості вивезення первинних документів, податкові (звітні) періоди, а також загальний перелік первинних документів (за можливості - із зазначенням реквізитів). Після подання до контролюючого органу повідомлення про неможливість вивезення первинних документів у зв`язку з їх знаходженням на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, запроваджується мораторій на проведення документальних перевірок щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів. Якщо після подання повідомлення про неможливість вивезення первинних документів платнику податків/податковому агенту стане відомо про втрату таких документів, такий платник податків/податковий агент зобов`язаний подати до контролюючого органу повідомлення про втрату первинних документів із зазначенням обставин такої втрати. Платники податків/податкові агенти, які подали повідомлення про втрату первинних документів відповідно до цього підпункту, не підлягають перевірці контролюючим органом щодо зазначених у повідомленні податкових (звітних) періодів, у тому числі після завершення дії воєнного стану.

Як зазначає відповідач, у Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків відсутня інформація щодо подання ТОВ "ТБ "НОВААГРО":

- повідомлення відповідно до вимог п. 44.5 ст. 44 Податкового кодексу України;

- повідомлення про неможливість вивезення та втрату (знищення) первинних документів у відповідності до п. 69.28 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України;

- заяви та документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, у відповідності до п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (затверджено наказом Міністерства фінансів України №225 від 29.07.2022).

Судовим розглядом встановлено, що інформація в Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків щодо подання ТОВ "ТБ "НОВААГРО" у відповідності до п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України та Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (затверджено наказом Міністерства фінансів України №225 від 29.07.2022), заяви та документів (копій документів), що підтверджують неможливість виконання податкового обов`язку, відсутня; рішення щодо неможливості своєчасного виконання ТОВ "ТБ "НОВААГРО" свого податкового обов`язку контролюючим органом не приймалось. Відповідна інформація зазначена в акті перевірки від 24.10.2023 №567/35-00-23-01/39820081, який міститься в матеріалах справи.

З приводу сертифікату №2300-23-4672, виданого Запорізькою Торгово-промисловою палатою 08.12.2023 про форс-мажорні обставини, на яку посилається позивач, колегія суддів зазначає таке.

Так, у Постанові Верховного суду України від 04.10.2023 по справі №160/19575/22 зазначено, що для звільнення платника від виконання податкових обов`язків обставини неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку повинні бути реальними та об`єктивними, а не формальними; платник податків повинен надати вичерпний перелік документів, які підтверджуються виникнення щодо обставин, які унеможливлюють ведення господарської діяльності та виконання податкових обов`язків.

Колегія суддів звертає увагу, що будь-яких інших підстав, окрім визначених абз. 1 п.п. 69.1 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції закону України від 09.08.2023 №3303-ХІ) для звільнення від відповідальності платників податків за неподання інформації до документації з трансфертного ціноутворення за 2017 - 2018 звітні роки на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, у т.ч. на підставі п.п. 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 Податкового кодексу України (вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору)), чинним законодавством не передбачено. При цьому, ТОВ "ТБ "НОВААГРО" документи (сертифікати) Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до/під час перевірки не подавались.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначений Сертифікат був виданий після проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ТБ "НОВААГРО" (акт від 24.10.2023 №567/35-00-23- 01/39820081) та прийняття податкового повідомлення-рішення №483/35002301 від 16.11.2023, а не у період часу, коли форс-мажор виник.

Як зазначає відповідач, на момент настання граничного терміну подання інформації до документації з трансфертного ціноутворення (30.06.2023) на запит ДПС України від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06 ТОВ "ТБ "НОВААГРО" не подавало заяви до Торгово-промислової палати про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та не отримувало сертифікати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за наявності на той момент документів, що використано в якості доказів настання форс-мажорних обставин, засвідчених Сертифікатом від 08.12.2023. Документи, які були складені безпосередньо ТОВ "ТБ "НОВААГРО" (Витяг з додатку №1 до Наказу №25 про визначення місця евакуації документів ТОВ "ТБ "НОВААГРО" від 24.02.2022, Витяг з акту за результатами проведення інвентаризації від 16 жовтня 2022 року), та на підставі яких видано Сертифікат, не дають змогу встановити, які саме первинні бухгалтерські документи підлягали евакуації та в подальшому були знищені.

Колегія суддів зазначає, що документи, на підставі яких видано Сертифікат, не підтверджують наявність форс-мажорних обставин щодо обов`язку (зобов`язання), зазначеному у Сертифікаті, оскільки серед документів, наданих ТОВ "ТБ "НОВААГРО" в якості доказів таких обставин, відсутні документи компетентних державних органів, органів місцевого самоврядування, що підтверджують факт обставин, на які посилається заявник (платник податків), день їх настання, що передбачено Додатками №1 - 4 до Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), який затверджено Рішенням Президії ТПП України 18.12.2014 №44(5) із змінами і доповненнями (далі - Регламент). Тобто, засвідчення настання форс-мажорних обставин було здійснено без дослідження документів, складених відповідними компетентними державними органами, органами місцевого самоврядування щодо факту/обставин знищення первинних бухгалтерських документів ТОВ "ТБ "НОВААГРО" за адресою Харківська область, м. Балаклія, вул. Армійська, 13. Засвідчення настання форс-мажорних обставин здійснено Запорізькою Торгово-промисловою палатою лише на підставі документів, складених безпосередньо ТОВ "ТБ "НОВААГРО", а також Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», що є порушенням Регламенту та не є доказом у справі.

Крім того, колегія судді наголошує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Так, зокрема збройна агресія проти України, воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Збройна агресія проти України, воєнний стан, як обставини непереборної сили, звільняють від відповідальності лише у разі якщо саме в наслідок пов`язаних із ними обставини підприємство не може виконати ти чи інші зобов`язання.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.06.2023 № 910/8580/22.

Згідно з пунктом 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

У випадках, визначених пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 статті 125-1 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

З вищенаведеного вбачається, що законодавець чітко визначив у яких випадках необхідне встановлення контролюючим органом вини для притягнення платника податків до відповідальності. Порушення вимог п.п. 39.4.9 п. 39.4 ст. 39 Податкового Кодексу України не потребують додаткового доведення вини платника податків контролюючим органом.

Судовим розглядом встановлено, що за вказаною позивачем адресою знаходиться нерухомість - офісне приміщення ТОВ «ПК «НОВА» (), яке разом із ТОВ "ТБ "НОВААГРО", входить до однієї Групи компаній НОВААГРО. ТОВ "ТБ "НОВААГРО" 24.02.2022 було прийнято рішення про перевезення первинної документації до більш безпечного місця, прийнявши пропозицію представників ТОВ «ПК «НОВА».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у Постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 по справі №520/12035/22 за позовом ТОВ "ПК "НОВА" зазначено наступне: «Товариство з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «НОВА» (попереднє найменування підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПТАХОКОМПЛЕКС «МОРОЗІВКА АГРО») володіє на праві приватної власності об`єктами нерухомого майна, які використовувалися в процесі господарської діяльності підприємства з вирощування та забою птиці, що розташовані на території Харківської області, зокрема: площадка «Балаклія» за адресою: Харківська обл., Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Армійська, 13 (офісні приміщення, де зберігалася первинна документація і знаходилась комп`ютерна техніка, а також знаходилися співробітники підприємства, відповідальні в тому числі за ведення обліку, звітності та формування первинної документації).

Починаючи з 24 лютого 2022 року ТОВ «ПК «НОВА» не мало доступу до площадок «Балаклія», «Гусарівка», «Покровське», «Морозівка», «Петрівське» через їх окупацію або ведення на цих територіях активних бойових дій, що загрожувало життю і здоров`ю працівникам підприємствам.»

З аналізц вищенаведеного вбачається, що інформація, викладена ТОВ "ТБ "НОВААГРО" у позовній заяві, стосовно переміщення первинної документації суперечить фактам, які є предметом розгляду у справі №520/12035/22 за позовом ТОВ "ПК "НОВА".

Колегія суддів звертає увагу, що прийняття 24.02.2022 рішення платником податків (наказ №25) щодо евакуації документації ТОВ "ТБ "НОВААГРО" (переміщення бухгалтерських первинних документів за адресою Харківська область, м. Балаклія, вул. Армійська, 13) здійснювалось в момент, коли власник офісного приміщення за даною адресою (ТОВ «ПК «НОВА») вже не мав до нього доступу.

Судом встановлено, що позивачем додано до суду Витяг з додатку №1 до Наказу №25 про визначення місця евакуації документів ТОВ "ТБ "НОВААГРО" від 24.02.2022, а також Витяг з акту за результатами проведення інвентаризації від 16 жовтня 2022 року, які містять переліки документів, що підлягали евакуації та в подальшому були знищені. У зазначених переліках документів відсутня інформація про евакуацію та знищення документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені з контрагентами-нерезидентами «ЕSЕК СОMРАNY LP» (Велика Британія), «GАLЕХIМ GRUР» SRL (Республіка Молдова), «ОРТІМОNТ INVЕSТMЕNТS LТD» (Республіка Кіпр), «АL АМАL GЕNЕRАL ТRАDING LIМІТЕD» (OАE), «SАFЕТY INТЕR ТRАNS LIМІТЕD» (Беліз), «UWF СОМРАNY ОU» (Естонія) за 2017 - 2018 звітні роки. Крім того, із найменування/реквізитів документів у зазначених переліках взагалі неможливо встановити які саме документи підлягали евакуації та в подальшому були знищені.

Як зазначено вище, документації з трансфертного ціноутворення про контрольовані операції, здійснені з контрагентами-нерезидентами за 2017 - 2018 звітні роки, станом на дати отримання ТОВ "ТБ "НОВААГРО" запитів ДПС України від 23.12.2022 №17430/6/99-00-23-02-01-06 та від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06 вже повинна бути складена, тому посилання позивача на втрату первинних бухгалтерських документів з придбання товарів та послуг, необхідних для формування висновків з трансфертного ціноутворення відповідно до вимог п.п. 39.4.6 п. 39.4 ст. 39 Податкового кодексу України є необґрунтованим.

Крім того, колегія суддів зазначає, що запит ДПС України від 24.05.2023 №12922/6/99-00-23-02-01-06 не містить вимогу подання первинних бухгалтерських документів з придбання товарів та послуг.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що для формування висновків з трансфертного ціноутворення, зокрема, для обґрунтування джерел інформації та вибору методу, який застосовано для визначення відповідності умов контрольованих операцій принципу «витягнутої руки», первинні бухгалтерські документи з придбання товарів та послуг не потрібні, оскільки предметом контрольованих операцій є експорт товарів, а розрахунок показників рентабельності в контрольованих операціях здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку платника податків, які в сучасних умовах ведення господарської діяльності містять спеціальні програмні продукти та згідно Позовної заяви не переміщувались платником податків до будь-яких інших місць. При цьому, доступ ТОВ "ТБ "НОВААГРО" до спеціальних програмних продуктів бухгалтерського обліку підтверджується поданням до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків листом від 02.02.2023 № 107/1 (вх. №453/6 від 22.02.2023) карток рахунку 362 по контрагентам-нерезидентам «ЕSЕК СОMРАNY LP» (Велика Британія), «GАLЕХIМ GRUР» SRL (Республіка Молдова), «ОРТІМОNТ INVЕSТMЕNТS LТD» (Республіка Кіпр), «АL АМАL GЕNЕRАL ТRАDING LIМІТЕD» (ОАЕ), «SАFЕТY INТЕR ТRАNS LIМІТЕD» (Беліз), «UWF СОМРАNY ОU» (Естонія) за 2017 - 2018 роки.

Із врахуванням вищевикладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення обґрунтоване, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Будинок "Новаагро" - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.03.2024 по справі № 520/1420/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк Л.В. Любчич