Справа № 260/1911/24
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/1911/24 пров. № А/857/11841/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Кухтея Р.В., Носа С.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог (постановлену у м.Ужгород, судом під головуванням судді Ващиліна Р.О., дата складання повного тексту ухвали не зазначена) у справі №260/1911/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, суд-

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 318 823,59 грн;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 318 823,59 грн.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії в частині позовних вимог, що стосуються зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме індексації грошового забезпечення у розмірі 63275,49 грн, виплаченої на виконання постанови Восьмого адміністративного суду від 27.03.23 №260/2902/22 закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати обумовлену ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що при винесенні оскарженої ухвали судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що правовідносини у справі №260/45/23 та у цій справі не є тотожними, оскільки у межах даної справи необхідно встановити розмір середнього заробітку, який належав та підлягав виплаті позивачу з урахуванням норм статті 117 КЗпП України у редакції до та після 19.07.2022 року, з урахуванням відповідних висновків Верховного Суду та фактичних обставин справи.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача - ОСОБА_2 повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

Враховуючи те, що клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, вважає за можливе розглянути вказану апеляційну скаргу в порядку письмового провадження. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Постановляючи ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що питання виплати середнього заробітку за час затримки виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за постановою Восьмого адміністративного суду від 27.03.23 №260/2902/22 вже було предметом судового розгляду, за результатами якого судом було винесено рішення по суті заявленого спору.

Незважаючи на це, в межах даної адміністративної справи ОСОБА_1 повторно заявляє позовну вимогу, в якій просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: індексації його грошового забезпечення, в тому числі за постановою Восьмого адміністративного суду від 27.03.23 №260/2902/22.

Відтак, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення середнього заробітку за несвоєчасну виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за постановою Восьмого адміністративного суду від 27.03.23 №260/2902/22 слід закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (про особовий склад) від 03.01.2020 року №03-ОС прапорщика ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ), звільненого з військової служби у запас на підставі наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №451-ОС від 27.12.2019 року на підставі пп. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 03 січня 2020 року.

Вважаючи протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону щодо не здійснення повного розрахунку при звільненні, а саме в частині невиплати індексації його грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся з позов до суду.

Постановою Восьмого адміністративного суду від 27.03.23 №260/2902/22 визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеної постанови суду 20 квітня 2023 року та 05 травня 2023 року НОМЕР_2 прикордонний загін перерахував ОСОБА_1 суму нарахованої індексації у сукупному розмірі 63275,49 грн.

З метою отримання компенсації за несвоєчасний розрахунок при звільненні у формі середнього заробітку за несвоєчасну виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 63275,49 грн (нарахованої на виконання судового рішення у справі №260/2902/22), ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до суду, в якому просив: "1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 04.01.2020 року по 04.05.2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року №100; 2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, - період з 04.01.2020 року по 04.05.2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" від 08.02.1995 року №100".

Так, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №260/4528/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.01.2020 року по 05.07.2020 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 04.01.2020 року по 05.07.2020 року у розмірі 37693,20 грн., з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як встановлено вище судом апеляційної інстанції, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №260/4528/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.01.2020 року по 05.07.2020 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з 04.01.2020 року по 05.07.2020 року у розмірі 37693,20 грн., з вирахуванням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що розглядаючи позовні вимоги у справі № 260/4528/23, Закарпатський окружний адміністративний суд у рішенні від 30 жовтня 2023 року зазначив, що:

«Індексація грошового забезпечення, виплачена відповідачем позивачу на виконання судового рішення, становить 63275,49 грн.

Тобто, при звільненні позивачу відповідач повинен був виплатити 100969,61 грн (37694,12 грн + 63275,49 грн).

Частка невиплаченої індексації становить 59,57% (37694,12 грн/63275,49 грн Х 100%).

Отже, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, з урахуванням істотності частки 59,57%, становить: 37693,20 грн (63275,49 грн х 59,57% / 100%).

Варто додати, що обговорюваний в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19 спосіб зменшення середнього заробітку, який підлягає стягненню на підставі статті 117 КЗпП України, не потрібно інтерпретувати як єдино правильний чи обов`язковий. Обставини кожної конкретної справи можуть бути різними, тож вимагатимуть індивідуального підходу і пояснення щодо застосування цих критеріїв.

За таких обставин, суд вважає, що належним способом захисту у спірних правовідносинах буде стягнення на користь позивача суми середнього грошового утримання за несвоєчасний розрахунок при звільненні за період з 04.01.2020 року по 05.07.2020 року у розмірі 37693,20 грн.».

Аналіз наведеного судового рішення, яке набрало законної сили, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що у справі № 260/4528/23 Закарпатський окружний адміністративний суд вирішив питання виплати середнього заробітку за час затримки виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за справою №260/2902/22 та провів відповідні розрахунки.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Незважаючи на це, в межах даної адміністративної справи ОСОБА_1 повторно заявляє позовну вимогу, в якій просить зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме: індексації його грошового забезпечення, в тому числі за справою №260/2902/22 та із врахуванням останньої позиції Верховного Суду (з урахуванням норм статті 117 КЗпП України у редакції до та після 19.07.2022 року).

Разом з тим колегія суддів звертає увагу на те, що зміна позиції Верховного Суду не є підставою для перегляду правовідносин, щодо яких є рішення суду, яке набрало законної сили.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог, що стосуються зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а саме індексації грошового забезпечення у розмірі 63275,49 грн, виплаченої на виконання рішення у справі №260/2902/22.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ст.139 КАС України, судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 травня 2024 року про закриття провадження в частині позовних вимог у справі № 260/1911/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос