Справа № 580/3291/24
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3291/24 Суддя (судді) першої інстанції: Валентина ЯНКІВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Голяшкін О.В.,

судді - Заїка М.М., Швед Е.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 року у справі №580/3291/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не призначення та невиплати позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати з календарні роки, що передують року звернення, а саме за 2021, 2022, 2023 роки з урахуванням частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити з 12.02.2024 позивачу пенсію за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року звернення, а саме за 2021, 2022, 2023 згідно частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ, з урахуванням різниці, що була виплачена.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що звернулася до відповідача з письмовою заявою про перерахунок пенсії, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з 2021, 2022 та 2023 роки з урахуванням виплачених сум. Листом від 19.03.2024 №6182-4027/А-02/8-0500/23 відповідач повідомив її, що пенсію обчислено згідно із законодавством та документами пенсійної справи. Позивач вважає таку відмову протиправною, а тому звернулась до суду з даним позовом.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з 2021-2023 роки та не прийняття відповідного рішення за результатом розгляду вказаної заяви. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.02.2024 №ВЕБ-05001-Ф-С-24-031197 від 22.02.2024, яка зареєстрована за №4027/А-0500-24 про перерахунок пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з 2021-2023 роки, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

При винесенні рішення суд першої інстанції виходив із відповідності поданої позивачем заяви всім ознакам заяви про перерахунок пенсії, проте заява позивача не була вирішена належним чином, шляхом повного, всебічного та об`єктивного її розгляду, у порядку та спосіб, передбачені законом та за результатами її розгляду не було прийнято відповідного рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Скаржник зазначає, що хоча позивачка перейшла з пенсії за вислугу років на пенсію за віком у 2024 році, показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за вислугу років.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком.

22.02.2024 позивачка звернулася на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України зі зверненням №ВЕБ-05001-Ф-С-24-031197 від 22.02.2024, в якому просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з 2021, 2022 та 2023 роки з урахуванням виплачених сум.

Листом від 19.03.2024 №6182-4027/А-02/8-0500/23 відповідач повідомив її, що законодавчі підстави для перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 року відсутні. Пенсію обчислено згідно із законодавством та документами пенсійної справи.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивачка звернулася з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що за результатами розгляду заяви позивача відповідачем не прийнято рішення суб`єкта владних повноважень. Натомість, листом від 19.03.2024 року повідомив про те, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV. Суд зазначив, що відповідач мав розглянути зазначену заяву з дотриманням вимог Порядку №22-1 та прийняти відповідне рішення за наслідком розгляду її по суті.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), він визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з пунктами 2, 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачці 01.04.2015 року) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ передбачено, що в межах цього закону призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особі була призначена пенсія відповідно до Закону №1788-ХІІ, що передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV особа звернулася вперше, то має місце призначення пенсії, а не переведення, а тому для обчислення пенсії має враховуватись середній показник заробітної плати за три останні роки, які передують року призначенню пенсії за Законом № 1058-ІV.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок №22-1).

Згідно п. 2.8 Порядку № 22-1 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Пунктом 4.1 цього Порядку визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно п. 4.3 Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2024 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою, в якій просила перерахувати та виплачувати пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні з 2020, 2021 та 2022 роки з урахуванням виплачених сум.

Листом від 19.03.2024 №6182-4027/А-02/8-0500/23 відповідач повідомив її, що законодавчі підстави для перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 року відсутні. Пенсію обчислено згідно із законодавством та документами пенсійної справи.

Тобто, результат розгляду порушеного позивачкою у заяві від 22.02.2024 питання відповідач не оформив відповідним рішенням.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, подана позивачем заява відповідала всім ознакам заяви про перерахунок пенсії, була чіткою та зрозумілою, тобто жодних перешкод у розгляді поданої заяви по суті судом не встановлено.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що результат розгляду порушеного у зверненні питання повинен оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) пенсійного органу.

Колегія суддів враховує, що, уникаючи формального підходу до оцінки дій суб`єктів владних повноважень, та з метою процесуальної економії, в судовій практиці непоодинокі випадки, коли суди розцінюють відповіді органу влади, оформлені листами, в якості рішень по суті спору.

Проте, у даних правовідносинах спеціальний нормативний акт чітко вимагає прийняття рішення, оскільки за його відсутності, у тому числі, неможливо оцінити позицію відповідача.

Так, визначена Порядком №22-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «пенсійного» питання. Отже, з урахуванням вимог ч.2 ст.19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.11.2023 року у справі №300/3457/20.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що належним способом захисту прав позивача в цій справі, який відповідатиме завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України, буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.02.2024 та прийняти рішення за результатами її розгляду.

Що стосується позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити та виплатити з 12.02.2024 позивачу пенсію за віком з застосуванням показника середньої заробітної плати за 3 календарні роки, що передують року звернення, а саме за 2021, 2022, 2023 згідно частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІУ, з урахуванням різниці, що була виплачена, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, оскільки відповідачем заява позивача не була розглянута у порядку та спосіб передбачена законом та за результатами її розгляду не було прийнято відповідне рішення, а тому ці позовні вимоги є передчасними і тому не належать задоволенню.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність правових підстав для задоволення адміністративного позову частково, з чим погоджується суд апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2024 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені ст. ст. 328-329, 331 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Голяшкін

Судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено 25.07.2024 року