Справа № 160/8378/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2024 рокуСправа №160/8378/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
01 квітня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви від 15.04.2024 року, просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з квітня по вересень 2022 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з квітня по вересень 2022 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він проходив службу в рамках загальної мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 з 27.02.2022 року по 22.11.2022 року та у військовій частині НОМЕР_1 з 22.11.2022 року по 13.01.2023 року. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №16 від 16.01.2023 року старшого солдата ОСОБА_1 , звільнено з військової служби відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово лікарської комісії). Позивач з метою оформлення статусу учасника бойових дій звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до вимог Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено запит до військової частини НОМЕР_2 про витребування документів, що підтверджують безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення оборони. Проте, отримання відповідних документів є неможливим у зв`язку із тим, що на сьогоднішній день військова частина НОМЕР_2 розформована. Представником позивача було надіслано адвокатський запит до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України з проханням надати копії наявних документів, що були передані від військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку із розформуванням, та підтверджують безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення оборони за період з 27.02.2022 року по 13.01.2023 року. Галузевим державним архівом Міністерства оборони України була надана архівна довідка №179/1/5096 від 30.06.2023 року в якій зазначено про те, що військова частина НОМЕР_2 у період з 26 лютого по 10 грудня 2022 року знаходилась у підпорядкуванні військової частини НОМЕР_1 , документи військової частини НОМЕР_1 на зберігання до ГДА МО України не надходили. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача та такою, що порушує його права, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 05 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання ухвали суду від 05.04.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Дабіжа О.А., 15.04.2024 року надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 17 квітня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 18.04.2024 року, про що в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа.
Правом подання відзиву відповідач не скористався.
Частиною першою статті 261 КАС України визначені особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі), суд вирішує справу за наявними матеріалами.
З огляду на викладене, суд зазначає, що вжив заходи щодо належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеному КАС України.
30 квітня 2024 року від представника позивача адвоката Дабіжа О.А. до суду через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: копію Архівної довідки від 17.04.2024 року №179/1/3690, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки №68 від 22.11.2022 року, наданої Військовою частиною НОМЕР_2 , перебував на військовій службі по мобілізації з 27.02.2022 року по 22.11.2022 року у Військовій частині НОМЕР_2 .
Згідно витягу з наказу Командира НОМЕР_3 окремої механізованої Інгулецької бригади (по особовому складу) № НОМЕР_4 від 21.11.2022 року старшого солдата ОСОБА_1 , старшого механіка-водія-радіотелефоніста протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї, увільнено від займаної посади і призначено до 40 запасної роти.
У період з 22.11.2022 року по 13.01.2023 року старший солдат ОСОБА_1 перебував на посаді солдат резерву 40 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією рапорту від 30.11.2023 року.
Відповідно до архівної довідки №179/1/5096 від 30.06.2023 року, виданої Галузевим державним архівом Міністерства оборони України визначено, що Військова частина НОМЕР_2 у період з 26 лютого по 10 грудня 2022 року знаходилась у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №16 від 16.01.2023 року старшого солдата ОСОБА_1 , солдата резерву 40 запасної роти Військової частини НОМЕР_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 13 січня 2023 року № 5-РС відповідно до пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), вважати таким, що справи та посаду здав. З 16 січня 2023 року виключений із списків особового складу частини всіх видів забезпечення.
20 червня 2023 року представник позивача адвокат Дабіжа О.А. звернулася із адвокатським запитом до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України щодо надання документів на підтвердження безпосередньої участі позивача у заходах із забезпечення оборони.
30 червня 2023 року Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надано архівну довідку №179/1/5096, якою повідомлено, що ОСОБА_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 27 лютого 2022 року на посаду старшого механіка-водія-радіотелефоніста 2 протитанкового артилерійського взводу 1 протитанкової артилерійської батареї військової частини НОМЕР_2 . В Історії організаційного будівництва та розвитку Військової частини НОМЕР_2 значиться: « у період з 10.03.2022 року по 13.11.2022 року Військова частина НОМЕР_2 у повному складі приймала участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України у складі УВ «Південь». В журналах ведення бойових дій за період з 01 березня по 01 грудня 2022 року по Військовій частині НОМЕР_2 поіменні списки особового складу військовослужбовців відсутні. Військова частина НОМЕР_2 у період з 26 лютого по 10 грудня 2022 року знаходилась у підпорядкуванні Військової частини НОМЕР_5 . Службові розслідування щодо поранених та загиблих військовослужбовців частини, які приймали участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, проводилось Військовою частиною НОМЕР_1 . Документи Військової частини НОМЕР_1 на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.»
28 липня 2023 року представник позивача адвокат Дабіжа О.А., звернулася до Військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому просила надати копії документів, які підтверджують безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення оборони у період з 27.02.2022 року по 13.01.2023 року.
Крім того, повідомлено, що: наказ Корпусу Резерву Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) №451 від 15.11.2022 р. стосується лише військовослужбовців офіцерського складу, у зв`язку з цим, підстави для його надання відсутні; витяги (копії) з бойових донесень (завірені з мокрими печатками та підписом) надати не можемо через їх відсутність; витяги (копії) з журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки) (завірені з мокрими печатками та підписом); надати не можемо через їх відсутність; витяги (копії) з вахтових журналів (завірені з мокрими печатками та підписом) надати не можемо через їх відсутність; витяги (копії) матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв (завірені з мокрими печатками та підписом) надати не можемо через їх відсутність.
01 квітня 2024 року представник позивача адвокат Дабіжа О.А. звернулася із адвокатським запитом до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, яким просила надати копії документів, які підтверджують безпосередню участь позивача у заходах із забезпечення оборони.
17 квітня 2024 року Галузевим державним архівом Міністерства оборони України надано архівну довідку №179/1/3690, якою повідомлено про те, що в наказі командувача угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по стройовій частині), м. Кривий Ріг, від 02 квітня 2022 року № 50, значиться: « 6. Вважати такими, що прибули 07 березня 2022 року до складу сил та засобів угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії: 6.4. Нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 : солдата ОСОБА_1 , старшого механіка - водія радіотелефоніста;...».
В перевірених наказах командувача угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (з 11 червня 2022 року - угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » перейменовано в оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », з 30 вересня 2022 року - в оперативне угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») (по стройовій частині) за період з 30 вересня по 18 листопада 2022 року вибуття ОСОБА_1 зі складу угруповання після виконання бойових завдань не відображено. В наказі командувача оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по стройовій частині) від 18 листопада 2022 року № 42 міститься інформація стосовно вибуття особового складу оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у розпорядження відповідних командувачів, командирів згідно розподілу. Поіменні списки особового складу військовослужбовців відсутні.
В перевірених наказах командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) прибуття (вибуття) до (з) районів виконання бойових (службових) завдань ОСОБА_1 не значиться.
Бойові донесення, вахтові журнали, рапорти командирів підрозділів про виконання бойових (службових) завдань, документи про направлення у відрядження до (з) районів виконання бойових (службових) завдань по військовій частині НОМЕР_2 , накази начальника Генерального штабу Збройних Сил України за запитуваний період на зберігання до ГДА Міноборони не надходили.
Судом також встановлено, що згідно з випискою АТ Комерційний банк «ПриватБанк» по картці/рахунку позивача від 10.11.2023 року, ОСОБА_1 військовою частиною НОМЕР_1 виплачувалось грошове забезпечення (заробітна плата), в тому числі з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за рахунками, складеними військовою частиною НОМЕР_2 , а саме:
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання довідки про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з квітня по вересень 2022 року, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 (надалі - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з п. 2-1, 3 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений рішенням Міністра Оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (далі - Рішення №248/1298) (застосувалась до 01.06.2022).
Абзацами 3, 4 пункту 3 Рішення № 248/1298 передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Відповідно до Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/а/29 (далі- Окреме доручення) (застосовується з 01.06.2022), під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави в районі ведення воєнних (бойових) дій; виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах бойових дій з виявлення повітряних цілей та ін.
Абзацами 3, 4 пункту 3 Окремого доручення передбачено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Згідно з пунктом 4 Окремого доручення у підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).
Таким чином, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Рішення №248/1298 та Окремого доручення, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).
Отже, підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є відповідні накази командирів (начальників), а документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини за формою, затвердженою додатком №1 Рішення №248/1298.
Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що у відповідача в наявності є документи, передбачені Рішенням №248/1298 та Окремим дорученням, а саме - бойові накази, журнали бойових дій, рапорти командира підрозділу, довідки командира військової частини НОМЕР_2 із зазначенням документів, що визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 Окремого доручення, які підтверджують участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з квітня по вересень 2022.
Між тим, згідно з Архівною довідкою, наданою Галузевим державним архівом Міністерства оборони України за вих. №179/1/5096 від 30 червня 2023 року, повідомлено, що в Історії організаційного будівництва та розвитку Військової частини НОМЕР_2 значиться: «у період з 10.03.2022 року по 13.11.2022 року Військова частина НОМЕР_2 у повному складі приймала участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України у складі УВ «Південь».
Крім того, суд зазначає, що виплата позивачу грошового забезпечення за період квітень вересень 2022 року здійснювалась з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а саме, з виплатою додаткової винагороди як особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
При цьому, як було зазначено раніше, нарахування та виплата грошового забезпечення позивачу здійснювалось відповідачем в/ч НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 року «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» (надалі Порядок №413), статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Пунктом 4 Порядку №413 передбачено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення, заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України: для осіб, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - довідка за формою згідно з додатком 6 до даного Порядку.
Довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (Додаток 6 до Порядку № 413) містить інформацію про дійсно періоди в які особа брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в конкретних населених пунктах, а також перелік документів, які підтверджують безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, бойових донесень, журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, книг служби, наказів про залучення до таких заходів, відомостей про виконання розвідувальних заходів, або довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), на підставі яких видається Довідка.
В ході розгляду справи було встановлено, що Військова частина НОМЕР_2 (розформована згідно директиви Міністра Оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 06.10.2022 року №Д-321/6/ДСК) у період з квітня 2022 по вересень 2022, знаходилась на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_1 .
При цьому, виплата додаткової винагороди позивачу у розмірі до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, здійснювалась саме відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 , як особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Тобто, відповідач мав необхідні документи, які підтверджували безпосередню участь позивача у спірні періоди у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
В матеріалах справи міститься архівна довідка від 30.06.2023 року №179/1/5096, видана Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, в якій зазначено, що у період з 10.03.2022 року по 13.11.2022 року Військова частина НОМЕР_2 у повному складі приймала участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України у складі УВ «Південь». Також повідомлено, що документи Військової частини НОМЕР_1 на зберігання до ГДА Міноборони не надходили. Згідно із архівною довідкою від 17.04.2024 року №179/1/3690: « 6. Вважати такими, що прибули 07 березня 2022 року до складу сил та засобів угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії: 6.4. Нижчепойменованих військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 : солдата ОСОБА_1 , старшого механіка - водія радіотелефоніста;...».
Зважаючи на викладене, у результаті вжиття судом заходів з метою офіційного з`ясування всіх обставин справи, доводи відповідача щодо відсутності у Військової частини НОМЕР_1 інформації, необхідної для розгляду питання щодо видачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь у бойових діях або заходах не знайшли свого підтвердження. Відповідачем протилежного не доведено.
Таким чином, суд дійшов висновку, що Військова частина НОМЕР_1 допустила протиправну бездіяльність стосовно невидачі ОСОБА_1 довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у зв`язку з відсутністю відповідної інформації, у зв`язку із чим, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо зобов`язання відповідача видати ОСОБА_1 довідку про його безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з квітня по вересень 2022 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Як встановлено судом вище, підставою для видачі такої довідки згідно Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 є не лише перебування у районах ведення бойових дій, а й фактичне виконання безпосередньо військовослужбовцем бойових дій або участь у заходах, перелік яких визначений у пункті 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29. Окрім цього, така участь має бути документально підтверджена визначеними абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 документами.
У спірних правовідносинах, суд позбавлений можливості встановити дотримання зазначених вище умов та на підставі належних документів встановити факт безпосередньої участі ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з квітня по вересень 2022 року, що було б підставою для видачі позивачу спірної довідки.
Відтак, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, шляхом визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання довідки ОСОБА_1 про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з квітня по вересень 2022 року та з врахуванням дискреційних повноважень відповідача, зобов`язання відповідача вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 довідки про його безпосередню про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з квітня по вересень 2022 року, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідачем не наведено доказів правомірності прийнятих рішень, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) щодо ненадання довідки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з квітня по вересень 2022 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) вирішити питання щодо надання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 ) довідки про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України за період з квітня по вересень 2022 року, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судові витрати у розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева