Справа № 160/15492/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
14.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.05.2024 року про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до страхового стажу та до пільгового стажу за професією з умовами праці на відкритих гірничих роботах передбачених списком №1, що дає право на призначення пенсії відповідно до частини третьої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, періодів безпосередньої участі: в антитерористичній операції; в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій, Луганській областях; у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 12.09.2016 року - 21.10.2016 року, 21.12.2016 року - 13.01.2017 року, 23.01.2018 року - 28.04.2018 року, 02.05.2018 року - 29.07.2018 року, 09.08.2018 року - 18.08.2018 року, 10.03.2022 року - 11.03.2022 року, 24.03.2022 року - 25.03.2022 року, 08.08.2022 року - 25.08.2022 року, 25.08.2022 року - 20.11.2022 року, 28.11.2022 року - 03.12.2022 року, 04.12.2022 року - 06.03.2023 року, 03.04.2023 року - 08.06.2023 року, 07.07.2023 року - 18.03.2024 року та здійснити призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах з дати звернення до органів пенсійного фонду - 21.05.2024 року, чим буде реалізовано його право вибору пенсійних виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити законодавче визначене обрахування пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 21.05.2024 року, відповідно до вимог ст.ст. 24, 25, 27, 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, застосувавши показник середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, яка використовується для призначення пенсій за зверненнями у 2024 році, врахувавши доходи ОСОБА_1 станом на 30.04.2024 року включно, застосувавши оптимізацію підрахунку заробітної плати та індивідуального коефіцієнту для обчислення автоматизованим способом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 02.07.2024 року. Також вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області письмовий відзив на адміністративний позов на адресу суду не надходив.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за №1058-IV.
З 12.08.2002 року по теперішній час позивач перебуває у трудових відносинах з підприємством ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на умовах безстрокового трудового договору за професією машиніста екскаватора (в кар`єрі) Рудоуправління Гірничого департаменту, про що свідчить довідка з Центру надання послуг «Єдине вікно» за вих.№147684 від 06.06.2024 року та копія трудової книжки НОМЕР_1 від 29.06.1999 року.
В період з 12.09.2016 року по 18.03.2024 року, а саме: 12.09.2016 року - 21.10.2016 року, 21.12.2016 року - 13.01.2017 року, 23.01.2018 року - 28.04.2018 року, 02.05.2018 року - 29.07.2018 року, 09.08.2018 року - 18.08.2018 року, 10.03.2022 року - 11.03.2022 року, 24.03.2022 року - 25.03.2022 року, 08.08.2022 року - 25.08.2022 року, 25.08.2022 року - 20.11.2022 року, 28.11.2022 року - 03.12.2022 року, 04.12.2022 року - 06.03.2023 року, 03.04.2023 року - 08.06.2023 року, 07.07.2023 року - 18.03.2024 року позивач неодноразово приймав безпосередню участь, в залежності від періодів часу: в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України; в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій, Луганській областях, забезпеченні їх здійснення; у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, про що свідчать довідки Військової частини НОМЕР_2 №112 від 19.01.2024 року, Військової частини НОМЕР_3 №202 від 28.01.2023 року, №1379 від 02.04.2024 року, №2269 від 07.06.2024 року
21.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.
До вказаної заяви позивач долучив:
- довідку з ПАО «АМКР» про підтвердження наявності трудового стажу для призначення пенсій, що визначає право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників-станом на 16.05.2024 року підтверджує інтервал роботи по списку №1 (з 27.12.2002 року): 21 р. 0 міс. 14 днів;
- довідки про безпосередню участь особи в АТО, про участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією рф і витяги з наказів командира військової частини за періоди з 21.09.2016 року по 18.03.2024 року, що підтверджують сумарний інтервал: 2 р. 2 міс. 4 дні, що підлягає кратному обчисленню один місяць за три, що складає 6 р. 6 міс. 12 днів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №94 від 30.05.2024 року відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та зазначено наступне. Відповідно до ст. 10 Закону №1058-ІV, особа, яка має право на різні види пенсій призначається один із цих видів пенсії за її вибором. При цьому за власним бажанням можна змінити вид пенсії. Відповідно до ст. 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду на інший здійснюється із дня подання заяви з усіма необхідними документами на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, шо містяться на час переведення в пенсійній справі, а також додаткових документів, отриманих органами ПФ. Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № і та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, шо дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї етап і. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за піком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи. Відповідно до пункту 20 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи та додатково наданими документами проведено аналіз вищезазначеного звернення, за результатами якого встановлено. На дату звернення ОСОБА_1 досяг віку 43 роки. Згідно наданих документів пільговий стаж роботи становить 19 років 3 місяці 6 днів. Отже, враховуючи вищезазначене право на пенсію за віком на пільгових умовах відсутнє, оскільки ОСОБА_1 не досяг віку 50 років.

Не погодившись із таким рішенням відповідача про відмову у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію на пільгових умовах, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення» №1788 від 05.11.1991 року (далі Закон №1788).

Закон №1788 відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон №1058-IV) визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» громадянину України визначено право вибору пенсійних виплат. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Відповідно до ст. 14 Закону України „Про пенсійне забезпечення", яка регламентує особливості пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії, зазначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років.

Відповідно до частини третьої статті 114 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям на час призову.

Згідно ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зазначено порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, а саме порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України, зокрема на пільгових умовах особам із числа військовослужбовців, до вислуги років для визначення розміру пенсії зараховується один місяць служби за три місяці часу проходження служби, протягом якого особа брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану".

Відповідно до статті 62 Закону №1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії згідно має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2.

Щодо позовних вимог в частині зарахування до страхового та до пільгового стажу періодів безпосередньої участі: в антитерористичній операції; в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій, Луганській областях; у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 12.09.2016 року - 21.10.2016 року, 21.12.2016 року - 13.01.2017 року, 23.01.2018 року - 28.04.2018 року, 02.05.2018 року - 29.07.2018 року, 09.08.2018 року - 18.08.2018 року, 10.03.2022 року - 11.03.2022 року, 24.03.2022 року - 25.03.2022 року, 08.08.2022 року - 25.08.2022 року, 25.08.2022 року - 20.11.2022 року, 28.11.2022 року - 03.12.2022 року, 04.12.2022 року - 06.03.2023 року, 03.04.2023 року - 08.06.2023 року, 07.07.2023 року - 18.03.2024 року суд зазначає наступне.

Позивач у своїй заяві від 21.05.2024 року просив зарахувати йому до страхового та пільгового стажу періоди участі у вищезазначених заходах з оборони України та долучив до заяви довідки про безпосередню участь особи в АТО, про участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України у зв`язку з військовою агресією рф і витяги з наказів командира військової частини за періоди з 21.09.2016 року по 18.03.2024 року.

Однак спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №94 від 30.05.2024 року позивачу відмовлено в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, оскільки ОСОБА_1 не досяг віку 50 років. Про недостатність страхового чи пільгового стажу роботи позивачу у вказаному рішенні не зазначено.

Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області взагалі не досліджено спірні періоди участі позивача у вищезазначених заходах з оборони України та не зазначено причини незарахування їх до страхового та пільгового стажу, тому вимоги в цій частині є передчасними.

При цьому, з метою ефективного захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області дослідити наявність підстав для зарахування до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_1 періодів безпосередньої участі: в антитерористичній операції; в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій, Луганській областях; у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 12.09.2016 року - 21.10.2016 року, 21.12.2016 року - 13.01.2017 року, 23.01.2018 року - 28.04.2018 року, 02.05.2018 року - 29.07.2018 року, 09.08.2018 року - 18.08.2018 року, 10.03.2022 року - 11.03.2022 року, 24.03.2022 року - 25.03.2022 року, 08.08.2022 року - 25.08.2022 року, 25.08.2022 року - 20.11.2022 року, 28.11.2022 року - 03.12.2022 року, 04.12.2022 року - 06.03.2023 року, 03.04.2023 року - 08.06.2023 року, 07.07.2023 року - 18.03.2024 року та зазначити причини не зарахування до страхового та пільгового стажу в разі наявності таких.

Враховуючи викладене, суд вважає рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 94 від 30.05.2024 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію на пільгових умовах та здійснити законодавче визначене обрахування пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 з 21.05.2024 року, відповідно до вимог ст.ст. 24, 25, 27, 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, застосувавши показник середньої заробітної плати за 2021-2023 роки, яка використовується для призначення пенсій за зверненнями у 2024 році, врахувавши доходи ОСОБА_1 станом на 30.04.2024 року включно, застосувавши оптимізацію підрахунку заробітної плати та індивідуального коефіцієнту для обчислення автоматизованим способом, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, призначення, розрахунок, нарахування та виплата пенсії здійснюється органами Пенсійного фонду України, тобто, в даному випадку відповідач має виключну компетенцію щодо призначення позивачу пенсії.

Суд зазначає, що зобов`язавши відповідача дослідити періоди служби позивача до страхового та пільгового стажу, суд не може зобов`язати призначити пенсію, оскільки саме на пенсійний орган покладено обов`язок обрахування стажу роботи особи та встановлення всіх необхідних умов для призначення пенсії.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням ч.2 ст.9 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення та нарахування пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача від 21.05.2024 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Доказів понесення судових витрат не пов`язаних із сплатою судового збору позивачем не надано.

Тобто, у разі задоволення позовних вимог позивача, звільненого від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору судом не вирішується.

Згідно з ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 9, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 94 від 30.05.2024 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року за №1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1, м.Миколаїв, Миколаївська область, 54000, ) дослідити наявність підстав для зарахування до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) періодів безпосередньої участі: в антитерористичній операції; в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф в Донецькій, Луганській областях; у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 12.09.2016 року - 21.10.2016 року, 21.12.2016 року - 13.01.2017 року, 23.01.2018 року - 28.04.2018 року, 02.05.2018 року - 29.07.2018 року, 09.08.2018 року - 18.08.2018 року, 10.03.2022 року - 11.03.2022 року, 24.03.2022 року - 25.03.2022 року, 08.08.2022 року - 25.08.2022 року, 25.08.2022 року - 20.11.2022 року, 28.11.2022 року - 03.12.2022 року, 04.12.2022 року - 06.03.2023 року, 03.04.2023 року - 08.06.2023 року, 07.07.2023 року - 18.03.2024 року та зазначити причини не зарахування до страхового та пільгового стажу в разі наявності таких.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, буд. 1, м.Миколаїв, Миколаївська область, 54000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) від 21.05.2024 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна