Справа № 520/20100/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

"26" липня 2024 р. № 520/20100/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Спірідонов М.О. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Хороброго Святослава, буд. 9А,м. Київ,03151), треті особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Головного управління Національної гвардії України, в якому просить суд:

1. Визнати протиправними рішення Головного управління Національної гвардії України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , оформлене листом Головного управління Національної гвардії України № 27/13/3-С-666-ЕП від 21 березня 2024 року.

2. Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 1/3 частини одноразової грошової допомоги (5 000 000 грн).

Ухвалою суду від 22.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі № 520/20100/24.

25.07.2024 року до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просить суд заборонити Головному управлінню Національної гвардії України виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із загибеллю 19 червня 2023 року під час захисту Батьківщини військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від загального розміру одноразової грошової допомоги, передбаченого п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168.

В обґрунтування заяви зазначено, що в разі задоволення позову, розмір одноразової грошової допомоги буде підлягати перерозподілу між трьома особами, що мають на неї право: мати, дружина та донька загиблого військовослужбовця (15 000 000 : 3 = 5 000 000 кожному), а отже вважає, що наявні підстави забезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати виплату ОГД у розмірі 1/3 частини від загального розміру ОГД, передбаченого п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168, оскільки виплата одноразової грошової допомоги у повному обсязі іншим особам, які також мають на неї право, призведе до порушення прав на отримання частки одноразової грошової допомоги.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши заяву про забезпечення позову зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Беручи до уваги положення ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку про розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом ч. 4 ст. 150 КАС України подання адміністративного позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

На підставі ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із системного аналізу вимог наведених норм випливає, що забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення. Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Законодавець встановив три підстави для постановлення ухвали про забезпечення позову у справі, зокрема такими є:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

- наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності;

- наявні ознаки очевидного порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із аналізу наведеного вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів для забезпечення позову, є обґрунтована заява сторони з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та неможливість в подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд звертає увагу на ту обставину, що предметом розгляду адміністративного позову є рішення Головного управління Національної гвардії України про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 , оформлене листом Головного управління Національної гвардії України № 27/13/3-С-666-ЕП від 21 березня 2024 року.

Оцінивши наведені доводи заявника, суд дійшов висновку, щодо їх необґрунтованості, оскільки висновки щодо протиправності оскаржуваного рішення та зобов`язання Головного управління Національної гвардії України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за загиблого військовослужбовця ОСОБА_4 на підставі статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 1/3 частини одноразової грошової допомоги (5 000 000 грн), можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих сторонами доказів у справі під час судового розгляду, а отже наразі відсутні підстави для заборонити Головному управлінню Національної гвардії України виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку із загибеллю 19 червня 2023 року під час захисту Батьківщини військовослужбовця Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - ОСОБА_4 у розмірі 1/3 частини від загального розміру одноразової грошової допомоги, передбаченого п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168.

Суд наголошує, що задоволення заяви позивача про забезпечення позову призвиде до фактичного розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, суд вважає, що будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, позивач у своїй заяві про забезпечення позову не навів.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для забезпечення позову. Відтак, доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Хороброго Святослава, буд. 9А,м. Київ,03151), треті особи - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями)

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Спірідонов М.О.