Справа № 380/13585/24
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Львівсправа № 380/13585/24

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/13585/24 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови від 12.06.2024 ВП №74991279 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в добровільному порядку у межах своїх повноважень виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23, відтак постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу від 12.06.2024 підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу, до пільгового (спеціального) стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, до стажу на підземних роботах, період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, до пільгового (спеціального) стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, до стажу на підземних роботах період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року та врахувати заробітну плату за вказаний період для обчислення середньомісячного заробітку, з якого визначається розмір пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі №380/19524/23 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року в справі №380/19524/23 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.04.2024 у справі №380/19524/23 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2024 у справі №380/19524/23.

Відтак, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23 набрало законної сили 18.03.2024.

На підставі ст. 370 КАС України та на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі № 380/19524/23, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області, рішенням від 02.04.2024 №13, зараховано ОСОБА_1 до страхового стажу, до пільгового (спеціального) стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, до стажу на підземних роботах період роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Лісова» Державного підприємства «Львіввугілля» з 01.10.2021 по 04.01.2022 року та враховано заробітну плату за вказаний період для обчислення середньомісячного заробітку, з якого визначається розмір пенсії та здійснено ОСОБА_1 з 19.01.2022 перерахунок пенсії по інвалідності згідно із частиною 1 статті 33 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), з урахуванням раніше виплачених сум.

На адресу Головного управління 18.05.2024 надійшла постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження № 74991279 від 14.05.2024 про примусове виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду № 380/19524/23, виданого 09.04.2024, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 30.05.2024 вих. № 1300-5307-8/94687 Головне управління повідомило державного виконавця про виконання рішення суду в добровільному порядку в межах своїх повноважень. Також, до листа було додано копію рішення Головного управління від 02.04.2024 про виконання рішення суду.

У листі Головного управління від 30.05.2024 зазначено про те, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі № 380/19524/23, Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області, рішенням від 02.04.2024 №13.

В результаті проведеного перерахунку розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 обчислено з урахуванням страхового стажу 21 рік 05 місяців 26 днів, з них:

- 07 років 04 місяці 14 днів - пільговий стаж за Списком № 1 (період з 27.09.2007 по 10.02.2015), робота, пов`язана з підземними роботами 50 і більше відсотків робочого часу на рік (в обліковому періоді);

- 06 років 03 місяці 17 днів - стаж для розрахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону України від 16.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- 01 рік 06 місяців 10 днів - військова служба в особливий період (АТО), враховано для визначення права розрахунку пенсії відповідно до статті 8 Закону №345).

З 19.01.2022 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії по інвалідності згідно із частиною 1 статті 33 Закону № 1058, з урахуванням раніше виплачених сум.

Частиною 1 статті 33 Закону № 1058 пенсія по інвалідності особі з інвалідністю III групи призначається в розмірі 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до статті 8 Закону № 345 передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону.

Абзацом 8 частини 2 статті 33 Закону № 1058 передбачено, що непрацюючі особи з інвалідністю III групи мають право на призначення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років страхового стажу.

Підстав для проведення розрахунку пенсійної виплати відповідно до зобов`язань покладених рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23 в частині перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону № 1058, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону № 345 немає, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 05 місяців 26 днів (21 рік 05 місяців 26 днів - страховий стаж роботи та додатково зараховано 13 років за стаж на підземних роботах за списком № 1 та статті 8 Закону № 345, з них 07 років 09 місяців 27 днів - стаж згідно із статтею 8 Закону 345).

Після проведеного перерахунку з 19.01.2022 розмір пенсії по інвалідності обчислений відповідно до частини 1 статті 33 Закону № 1058 та становить 8675,14 грн.

В травні 2024 ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі № 380/19524/23 виплачено перерахований розмір пенсії у сумі 9505,96 грн. та виплачено борг у сумі 7152,00 грн.

На адресу Головного управління 13.06.2023 надійшла вимога державного виконавця Відділу примусового виконання рішень у виконавчому провадженні № 74991279 щодо примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/19524/23, виданого 09.04.2024.

Листом 14.06.2024 вих. № 1300-5307-8/107474 Головне управління повідомило про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23 в добровільному порядку в межах своїх повноважень.

Враховуючи вище викладене, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області в межах своїх повноважень виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23.

Оскільки, стаж на підземних роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 ОСОБА_1 , що дає право на обчислення пенсії згідно положень ст. 8 Закону №345 та абзацу 3 частини 1 ст. 28 Закону №1058, становить 07 років 09 місяців 27 днів, у Головного управління відсутні правові підстави на обчислення пенсії у розмірі визначеному вище згаданими статтями.

Окрім того, оскільки, страховий стаж роботи ОСОБА_1 , що дає право на обчислення пенсії згідно положень абзацу 8 частини 2 ст. 33 Закону № 1058, становить 34 роки 05 місяців 26 днів (21 рік 05 місяців 26 днів - страховий стаж роботи та додатково зараховано 13 років за стаж на підземних роботах за списком № 1 та статті 8 Закону № 345, з них 07 років 09 місяців 27 днів - стаж згідно із статтею 8 Закону 345), у Головного управління відсутні правові підстави на обчислення пенсії у розмірі визначеному вище згаданою статтею.

Визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Вказані обставини, на думку позивача свідчать про те, що Головним управлінням виконано в добровільному порядку, в межах своїх повноважень, рішення суду у справі №380/19524/23.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України «Про виконавче провадження», що підтверджується наступним.

На виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження № 74991279, з виконання виконавчого листа № 380/19524/23, виданого 09.04.2024 Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, вул. Митрополита Андрея,10, м. Львів; ) здійснити з 19.01.2022 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням раніше виплачених сум.

14.05.2024 державним виконавцем, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скеровано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання за вихідним № 12384.

Станом на 06.06.2024 у Відділі відсутнє будь-яке документальне підтвердження щодо виконання боржником рішення суду в справі № 380/19524/23.

Враховуючи вищевикладене, 06.06.2024 в порядку статті 18 Закону скеровано вимогу боржнику щодо надання вичерпної інформацію про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/19524/23, з наданням документального підтвердження виконання згаданого судового рішення.

Листом від 30.05.2024 за № 1300-5307-8/94687 (вх. № 8428 віл 10.06.2024) боржником повідомлено про проведення перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 19.01.2022 згідно із частиною 1 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум, та долучено копію рішення про перерахунок пенсії № 13 від 02.04.2024.

Однак, рішенням Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/19524/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 12.06.2024 державним виконавцем, керуючись статтями 63, 75 Закону, винесено постанову про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 14.05.2024, та скеровано боржнику за вихідним № 12384. Станом на 12.06.2024 у Відділі відсутні відомості щодо виконання боржником рішення суду, а також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання. Вказані обставини свідчать про настання відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону, за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону, 12.06.2024 державним виконавцем за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії накладено штраф у розмірі 5100 грн. Зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Листами від 14.06.2024 за № 1300-5307-8/10747412 та від 21.06.2024 за № 1300-5307- 8/11369, а також у позовній заяві від 21.06.2024 за № 1300-5903-7/13340 повідомляється інформація, яка аналогічна листу від 30.05.2024 за № 1300-5307- 8/94687.

Боржником зазначається, що «підстав для проведення розрахунку пенсійної виплати відповідно до зобов`язань, покладених рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі № 380/19524/23 немає».

Винесення оскаржуваної постанови відбувалося в межах виконавчого провадження № 74991279, з виконання рішення суду в справі № 380/19524/23, що набрало законної сили.

До боржника було доведено про наявність рішення суду, боржник попереджався про необхідність виконати судове рішення, однак вимог виконавчого документа не виконано, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Виконання рішення суду не може бути поставлено у залежність від наявності певних умов.

У випадку виникнення обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, позивач не має можливість звернутись до суду в порядку статті 378 КАС України із заявою про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду, встановлення способу і порядку виконання судового рішення, однак позивач таких дій не вчиняв, доказів не надав, що свідчить про невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, без поважних причин.

У Рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист; набрання судовим рішенням законної сили є юридичною подією, з настанням якої виникають, змінюються чи припиняються певні правовідносини, а таке рішення набуває нових властивостей; основною з цих властивостей є обов`язковість - сутнісна ознака судового рішення як акта правосуддя (підпункт 2.4 мотивувальної частини Рішення від 23.11.2018 № 10-р/2018); невід`ємною складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26.06.2013 взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Законом чітко визначено перелік заходів примусового характеру та процесуальний механізм виконання рішень у даній категорії справ. Враховуючи вищенаведене, за невиконання рішення немайнового характеру державним виконавцем правомірно винесено постанову від 12.06.2024 ВП № 74991279 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Таким чином, постанова про накладення штрафу від 12.06.2024 ВП № 74991279 відповідає критеріям правомірності рішень суб`єктів владних повноважень. Вимоги позовної заяви є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що 12 липня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

12.06.2024 відповідачем керуючись ст. ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» винесена спірна постанова про накладення штрафу, за не виконання без поважних причин виконавчого листа № 380/19524/23 виданого 09.04.2024 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням раніше виплачених сум, в якій зазначено:

«Станом на 12.06.2024 вимог виконавчого документа не виконано. У державного виконавця відділу відсутні документальні підтвердження щодо виконання виконавчого документа.

На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.ч. 4, 5 статті 19 Закону встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до положень абз. 1 ч. 6 статті 26 Закону, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 14.05.2024, та скеровано боржнику за вихідним № 12384. Листом від 30.05.2024 за № 1300-5307-8/94687 боржником повідомлено про проведення перерахунку пенсії по інвалідності ОСОБА_1 з 19.01.2022 згідно із частиною 1 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум, та долучено копію рішення про перерахунок пенсії № 13 від 02.04.2024. Однак, рішенням Львівського окружного адміністративного суду в справі № 380/19524/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду, України у Львівській області здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 10.06.2024 на адресу Відділу надійшла заява стягувана ОСОБА_1 від 10.06.2024, до якої долучено листа ГУ ПФУ у Львівській області від 10.05.2024 за вихідним № 12843-13192/В-53/8-1300/24, в якому зазначається, що підстав для проведення розрахунку пенсійної виплати відповідно до зобов`язань покладених рішенням суду в частині перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, урахуванням раніше виплачених сум немає.

Таким чином, станом на 12.06.2024 у Відділі відсутні відомості щодо виконання боржником рішення суду, а також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання.

Вказані обставини свідчать про настання відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».

За невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії на боржника накладено штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом не враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірної постанови з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 цього ж Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ст. 63 цього ж Закону:

1. За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

2. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

3. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

4. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із ст. 75 цього ж Закону:

1. У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

2. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що в спірній постанові відповідач зазначив про те, що згідно листа ГУ ПФУ у Львівській області від 10.05.2024 за вихідним № 12843-13192/В-53/8-1300/24, позивач зазначає, що підстав для проведення розрахунку пенсійної виплати відповідно до зобов`язань покладених рішенням суду в частині перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, урахуванням раніше виплачених сум немає.

Позивач в обґрунтування позовної зазначив, що підстав для проведення розрахунку пенсійної виплати відповідно до зобов`язань покладених рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23 в частині перерахунку та виплати пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону № 1058, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону № 345 немає, оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 05 місяців 26 днів (21 рік 05 місяців 26 днів - страховий стаж роботи та додатково зараховано 13 років за стаж на підземних роботах за списком № 1 та статті 8 Закону № 345, з них 07 років 09 місяців 27 днів - стаж згідно із статтею 8 Закону 345).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 у справі №380/19524/23, в згаданій частині, встановлено:

«Таким чином, непрацююча особа з інвалідністю III групи має право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком (80% заробітної плати), за умови наявності 35 років страхового стажу (для чоловіків). При цьому, для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як встановив суд, страховий стаж ОСОБА_1 становить:

- страховий стаж - 53 роки 09 місяців 0 днів;

- пільговий/підземний стаж 33 роки 10 місяців 26 днів.

Таким чином, загальний страховий стаж роботи позивача з врахуванням додаткового зарахованих 13 років пільгового/підземного стажу складає більше 35 років (35 років 07 місяців 16 днів), що є необхідною умовою для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону України №1058-IV.

Таким чином, загальний страховий стаж роботи позивача з врахуванням додаткового зарахованих 16 років пільгового/підземного стажу складає більше 35 років (53 роки 09 місяців, що є необхідною умовою для обчислення пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком на підставі абзацу восьмого частини другої статті 33 Закону України №1058-IV.

Отже, розмір пенсії позивача повинен бути обчислений з дати її призначення відповідно до абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону №1058-IV в розмірі пенсії за віком, розрахованої відповідно до статей 27, 28, 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Таким чином, дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 19.01.2022 на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI є протиправними.

Відтак з метою повного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити з 19.01.2022 перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, обчисленої з урахуванням абзацу 3 частини першої статті 28, статті 40 цього Закону та статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, з урахуванням раніше виплачених сум».

Згідно і ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судом враховуються вказані фактичні обставини не виконання позивачем рішення суду, відповідно позовні вимоги задоволенню не підлягають. Незгода позивача з рішенням суду може бути реалізована лише в апеляційному або касаційному порядку. Судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання.

Відтак на переконання суду спірна постанова є правомірною та не підлягає скасуванню.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (79000, м. Львів, пл. Шашкевича, 1) про скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 26 липня 2024 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович