Справа № 160/10121/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
18 квітня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати прийняте Дніпровською митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 09 квітня 2024 року №UA110130/2024/000147/1.
09 квітня 2024 року Дніпровською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000147/1, за яким митна вартість вказаного товару скоригована в сторону збільшення в 2 рази з 2, 4235 долари США/кг. до 5,0100 долари США/кг. та у якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості - резервного.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Дніпровської митниці від 09.04.2024 року №UA110130/2024/000147/1, оскільки посадові особи Дніпровської митниці без належних правових підстав та обґрунтувань порушили принцип превалювання застосування основного методу визначення митної вартості, а також не надали пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов щодо оплати товару, транспортних умов, інформації щодо митних декларацій країни відправлення, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року, з урахуванням усунення недоліків, провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Поставка товарів здійснена на умовах FOB - CN NINGBO.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування - 110 055,19 грн.
З метою підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано: договір про транспортно-експедиційне обслуговування від 18.12.2015 року №1812ОТ-МТ, укладений товариством з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» (клієнт) з товариством з обмеженою відповідальністю «Морімото Транс» (експедитор); договір транспортного експедирування (організація міжнародних та внутрішніх вантажоперевезень автомобільним транспортом) від 23.08.2022 року №2308, укладений ТОВ «Морімото Транс» з ФОП « ОСОБА_1 »; договір на надання послуг з перевезень вантажів автомобільним транспортом від 22.02.2024 року №27 укладений ФОП « ОСОБА_1 » з ФОП « ОСОБА_2 »; рахунки від 25.03.2024 №К21; від 25.03.2024 №ТП21/1; від 25.03.2024 №ТП21/2; від 04.04.2024 №ТП21/3; платіжні інструкції від 25.03.2024 №3165, від 25.03.2024 №3166, 3167, від 04.04.2024 №3680; довідка від 04.04.2024 №20; заявка від 22.01.2024 №7.
1. Відповідно до рахунку від 25.03.2024 №К21 визначені наступні витрати: винагорода експедитора - 2 500,00 грн.
Відповідно до рахунку від 25.03.2024 №ТП21/1 визначені наступні витрати: оплата за перевезення вантажу за межами державного кордону України (фрахт на користь судноплавної лінії) без ПДВ - 99 214,13 грн.
Відповідно до рахунку від 25.03.2024 №ТП21/2 визначені наступні витрати: логістичні послуги - 35 200,00 грн.
Відповідно до рахунку від 04.04.2024 №ТП21/3 визначені наступні витрати: транспортні послуги за маршрутом м. Bakowo (Poland) - м/п Краковець - 25 433,26 грн.; транспортні послуги за маршрутом м/п Краковець - м. Дніпро - 34 566,74 грн.
У рахунках вартість послуг з транспортування вантажу у контейнері MRKU3628381 за коносаментами ZМ24011105А, ZМ24011105В.
Рахунки від 25.03.2024 №К21; від 25.03.2024 №ТП21/1; від 25.03.2024 №ТП21/2 не містять відомостей щодо маршруту та території надання послуг.
Згідно відомостей ЕМД та коносаменту від 11.02.2024 №ZМ24011105А поставка оцінюваної партії товару здійснено з порту NINGO, CHINA до порту GDANSK, POLAND.
У рахунках від 25.03.2024 №К21; від 25.03.2024 №ТП21/1; від 25.03.2024 №ТП21/2; від 04.04.2024 №ТП21/3 відсутні відомості щодо вартості понесених витрат на транспортування оцінюваної партії з порту GDANSK, POLAND до м. Bakowo, Poland та вартість понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів.
Враховуючи вищезазначене, товар був перевантажений у порту GDANSK, POLAND, що свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог статті 335 Митного кодексу України, до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат, пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
У довідці від 04.04.2024 року №20 вказано, що у логістичні послуги 35 200,00 грн. включаються витрати на перевантаження вантажу, зберігання вантажу, оформлення документів, транспортування за маршрутом з порту GDANSK, POLAND до м. Bakowo.
Довідка про транспортні витрати не передбачена договором про транспортно-експедиційне обслуговування та не відповідає вимогам наказу від 24.05.2012 року №599.
Наведені відомості у довідці щодо логістичних витрат не кореспондуються з відомостями рахунку від 25.03.2024 року №ТП21/2.
2. Декларантом до митного оформлення надано узагальнену калькуляцію виробничих витрат від 05.01.2024 б/н, яка містить відомості щодо загальних витрат на партію товару - 28 743,80 грн., з урахуванням витрат на електроенергію, сировину, контроль якості, пакування, зберігання, навантаження та транспортування, заробітну плату, амортизацію, адміністративні витрати та податки, прибуток та податки.
Вказана калькуляція не містить інформації щодо ціни одиниці товару згідно заявленого артикулу, що унеможливлює перевірку числового значення митної вартості товару.
3. Згідно маніфесту Головного митного управління КНР №52 2008 року, в графі 14 митної декларації заповнюється реєстраційний номер коносаменту або транспортних накладних.
Декларантом до митного оформлення надано коносамент від 11.02.2024 року №ZМ24011105A.
09 квітня 2024 року декларантом додатково надіслано всі документи, що наявні в графі 44 ЕМД, результати їх розгляду були надіслані в повідомленні Дніпровської митниці №1.
Супровідним листом від 09.04.2024 року №0904/Т-1 декларантом повідомлено, що інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару надати немає можливості.
Декларантом не надано додаткові документи у спростування виявлених невідповідностей та розбіжностей.
З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд».
Щодо складових митної вартості, представник позивача зазначив.
Митна вартість товару позивача включає в себе лише 2 складові - ціну товару та витрати на транспортування, що підтверджено відомостями оскаржуваного рішення та відсутністю відмови у митному оформленні через незаявлення інших складових.
Відповідачу надані документи, що повністю підтверджують ціну та її оплату, а також вартість послуг перевізника, документи на підтвердження якої виготовлені перевізником.
Щодо митної декларації країни відправлення, представник позивача зазначив.
Відзив не містить причин неврахування відомостей експортної митної декларації Китайської Народної Республіки та спростування аргументів позивача, викладених у розділі 4 позовної заяви.
Зазначення у відзиві про «транспортний документ №235392170А» є припущенням, адже відповідач не пояснює, що це за документ та яке він має значення для митної вартості.
Посилання у відзиві щодо коносаменту не має жодного відношення до контролю митної вартості, так як коносамент не віднесений Митним кодексом України до документів, які подаються для підтвердження митної вартості.
Щодо транспортних витрат, представник позивача зазначив.
Відзив лише дублює відомості оскаржуваних рішень щодо поданих на підтвердження транспортних витрат документів, при цьому не містить аргументів щодо викладених в розділі 3 позовної заяви аргументів щодо розміру та розрахунку витрат на транспортування.
За приписами пунктів 7, 9 частини 1 статті 336 Митного кодексу України, відповідач у випадку сумнівів у справжності вказаних документів може в порядку пост-митного контролю та шляхом проведення документальної перевірки звернутися до перевізників ТОВ «Морімото Транс» з метою перевірки автентичності поданих документів.
Щодо джерела цінової інформації, представник позивача зазначив.
Відмінності в умовах поставки та у вагових показниках не були враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення, про що свідчить текст гр. 33 рішення.
Щодо митного оформлення ідентичних та подібних товарів, представник позивача зазначив.
Довести протилежне відповідач може тільки шляхом надання відомостей щодо кожної з оформлених за першим методом визначення митної вартості митних декларацій з поясненнями, чому вона не була використана в якості джерела цінової інформації.
Щодо презумпції правомірності рішень, представник позивача зазначив наступне.
Частиною 4 статті 3 Митного кодексу України встановлена наступна норма права: «У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян».
Ідентична норма права встановлена пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України: «У разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків».
Положення пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України та частини 4 статті 3 Митного кодексу України, встановлює шляхи подолання колізій у податкових та митних правовідносинах, оскільки перевага надається платнику податку, внаслідок чого виникає необхідність прийняття рішення на користь платника податків.
З урахування викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд».
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
зовнішньоекономічний контракт від 01.07.2019 року № 0188;
проформа від 02.05.2023 року №СН230302;
рахунок (інвойс) від 05.01.2024 року №СН230602;
калькуляція виробника від 05.01.2024 до рахунку (інвойсу) від 05.01.2024 №СН230602;
платіжна інструкція АТ «ОТП БАНК» від 07.06.2023 №258;
платіжна інструкція SWIFT від 11.03.2024 року №240311/001240274;
заявка від 22.01.2024 року №7;
рахунок перевізника від 25.03.2024 року №К21;
рахунок перевізника від 25.03.2024 року №ТП21/1;
рахунок перевізника від 25.03.2024 року №ТП21/2;
рахунок перевізника від 04.04.2024 року №ТП21/3;
платіжна інструкція від 25.03.2024 року №3165;
платіжна інструкція від 25.03.2024 року №3166;
платіжна інструкція від 25.03.2024 року №3167;
платіжна інструкція від 04.04.2024 року №3680;
калькуляція витрат на доставку від 05.04.2024 року №0504/1;
довідка перевізника від 04.04.2024 року №20;
Поставка товарів здійснена на умовах FOB - CN NINGBO.
Митна вартість товару заявлена позивачем за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.
Відповідно до відомостей декларації митної вартості, до ціни товару додані витрати на транспортування - 110 055,19 грн.
Згідно проформи від 02.05.2023 року №СН230302 та інвойсу від 05.01.2024 року №СН230602 ціна товару становила 28 743, 80 долари США.
07 червня 2023 року банківським переказом сплачено першу частину ціни в розмірі 8 623, 14 долари США.
11 березня 2024 року банківським переказом сплачено другу частину ціни в розмірі 20 120, 66 долари США.
За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:
1. Рахунки від 25.03.2024 №К21; від 25.03.2024 №ТП21/1; від 25.03.2024 №ТП21/2 не містять відомостей щодо маршруту та території надання послуг.
У рахунках від 25.03.2024 №К21; від 25.03.2024 №ТП21/1; від 25.03.2024 №ТП21/2; від 04.04.2024 №ТП21/3 відсутні відомості щодо вартості понесених витрат на транспортування оцінюваної партії з порту GDANSK, POLAND до м. Bakowo, Poland та вартість понесених витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів.
Наведені відомості у довідці щодо логістичних витрат не кореспондуються з відомостями рахунку від 25.03.2024 року №ТП21/2.
2. Декларантом до митного оформлення надано узагальнену калькуляцію виробничих витрат від 05.01.2024 б/н, яка містить відомості щодо загальних витрат на партію товару - 28 743,80 грн., з урахуванням витрат на електроенергію, сировину, контроль якості, пакування, зберігання, навантаження та транспортування, заробітну плату, амортизацію, адміністративні витрати та податки, прибуток та податки.
Вказана калькуляція не містить інформації щодо ціни одиниці товару згідно заявленого артикулу, що унеможливлює перевірку числового значення митної вартості товару.
3. Згідно маніфесту Головного митного управління КНР №52 2008 року, в графі 14 митної декларації заповнюється реєстраційний номер коносаменту або транспортних накладних.
Декларантом до митного оформлення надано коносамент від 11.02.2024 року №ZМ24011105A.
09 квітня 2024 року декларантом додатково надіслано всі документи, що наявні в графі 44 ЕМД, результати їх розгляду були надіслані в повідомленні Дніпровської митниці №1.
Супровідним листом від 09.04.2024 року №0904/Т-1 декларантом повідомлено, що інших додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару надати немає можливості.
Декларантом не надано додаткові документи у спростування виявлених невідповідностей та розбіжностей.
Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Дніпровської митниці від 09.04.2024 року №UA110130/2024/000147/1, оскільки посадові особи Дніпровської митниці без належних правових підстав та обґрунтувань порушили принцип превалювання застосування основного методу визначення митної вартості, а також не надали пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов щодо оплати товару, транспортних умов, інформації щодо митних декларацій країни відправлення, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для зазначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до частин 4,5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним.
На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи.
При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Доказами, що підтверджують вартість товару, які подавалися під час митного оформлення ТОВ «Опцион Трейд» є:
зовнішньоекономічний контракт від 01.07.2019 року № 0188;
проформа від 02.05.2023 року №СН230302;
рахунок (інвойс) від 05.01.2024 року №СН230602;
калькуляція виробника від 05.01.2024 до рахунку (інвойсу) від 05.01.2024 №СН230602;
платіжна інструкція АТ «ОТП БАНК» від 07.06.2023 №258;
платіжна інструкція SWIFT від 11.03.2024 року №240311/001240274;
заявка від 22.01.2024 року №7;
рахунок перевізника від 25.03.2024 року №К21;
рахунок перевізника від 25.03.2024 року №ТП21/1;
рахунок перевізника від 25.03.2024 року №ТП21/2;
рахунок перевізника від 04.04.2024 року №ТП21/3;
платіжна інструкція від 25.03.2024 року №3165;
платіжна інструкція від 25.03.2024 року №3166;
платіжна інструкція від 25.03.2024 року №3167;
платіжна інструкція від 04.04.2024 року №3680;
калькуляція витрат на доставку від 05.04.2024 року №0504/1;
довідка перевізника від 04.04.2024 року №20;
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.
Щодо складових митної вартості, суд виходить з наступного.
Митна вартість товару позивача включає в себе лише 2 складові - ціну товару та витрати на транспортування, що підтверджено відомостями оскаржуваного рішення та відсутністю відмови у митному оформленні через незаявлення інших складових.
Відповідачу надані документи, що повністю підтверджують ціну та її оплату, а також вартість послуг перевізника, документи на підтвердження якої виготовлені перевізником.
Щодо митної декларації країни відправлення, суд виходить з наступного.
Зазначення у відзиві про «транспортний документ №235392170А» є припущенням, адже відповідач не пояснює, що це за документ та яке він має значення для митної вартості.
Посилання у відзиві щодо коносаменту не має відношення до визначення митної вартості, так як коносамент не віднесений Митним кодексом України до документів, які подаються для підтвердження митної вартості.
Щодо транспортних витрат, суд виходить з наступного.
Відзив дублює відомості оскаржуваних рішень щодо поданих на підтвердження транспортних витрат документів, при цьому не містить аргументів щодо викладених аргументів щодо розміру та розрахунку витрат на транспортування.
Крім того, за приписами пунктів 7, 9 частини 1 статті 336 Митного кодексу України, відповідач у випадку сумнівів у справжності вказаних документів може в порядку пост-митного контролю та шляхом проведення документальної перевірки звернутися до перевізників ТОВ «Морімото Транс» з метою перевірки автентичності поданих документів.
Щодо джерела цінової інформації, суд виходить з наступного.
Відмінності в умовах поставки та у вагових показниках не були враховані відповідачем під час прийняття оскаржуваного рішення, про що свідчить текст гр. 33 рішення.
Щодо митного оформлення ідентичних та подібних товарів, суд виходить з наступного.
Довести протилежне відповідач може тільки шляхом надання відомостей щодо кожної з оформлених за першим методом визначення митної вартості митних декларацій з поясненнями, відтак суд зазначає, що вона не може бути використана в якості джерела цінової інформації.
Щодо презумпції правомірності рішень, суд виходить з наступного.
Частиною 4 статті 3 Митного кодексу України встановлена наступна норма права: «У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян».
Ідентична норма права встановлена пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України: «У разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків».
Враховуючи встановлені обставини справи, а також правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що товариством з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» надано всі наявні та достатні документи, передбачені Митним кодексом України, які необхідні для визначення митної вартості, які містять повну інформацію про митну вартість та її складові.
Натомість, всупереч частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Умовами частини 2 статті 57 Митного кодексу України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Відповідно до частини 3 статті 57 Митного кодексу України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 4 статті 57 Митного кодексу України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Частиною 8 статті 57 Митного кодексу України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд зазначає, що досліджені судом первинні документи, а також враховуючи додатково подані позивачем до митного органу документи, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості Дніпровською митницею не доведена.
Суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення митного органу є необґрунтованим, висновки відповідача базуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З урахуванням наведеного вище, рішення про коригування митної вартості товарів Дніпровської митниці 09 квітня 2024 року №UA110130/2024/000147/1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд».
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 3942,78 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "ОТП Банк" №4733 від 30 квітня 2024 року.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Опцион Трейд» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів від 09 квітня 2024 року №UA110130/2024/000147/1.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник