Справа № 200/8785/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

про зміну способу і порядку виконання рішення суду

29 липня 2024 року Справа №200/8785/20-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.

розглянув в порядку письмового провадження заяву стягувача ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду, яка подана в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання нарахувати і виплатити щорічну разову грошову допомогу, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

встановив:

23 вересня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради (далі відповідач, Департамент), в якому позивач просила:

- визнати протиправними дії Департаменту, які порушили права позивача, нарахувавши та виплативши їй щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій не у повному розмірі;

- зобов`язати Департамент вчинити певні дії, а саме начислити та виплатити позивачу щорічну разову грошову допомогу до 05 травня як учаснику бойових дій з урахуванням раніше виплаченої суми у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, як це передбачено Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня 1998 року, що на 01 січня 2020 року складало 8 190 грн.

19 лютого 2021 року Донецький окружний адміністративний суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив повністю, а саме:

- визнав протиправними дії Департаменту, які полягали у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі меншому, ніж встановлений ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

- зобов`язав Департамент нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що станом на 01 січня 2020 року становило 8 190,00 гривень, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

Рішення суду набрало законної сили 23 березня 2021 року.

21 квітня 2021 року суд видав ОСОБА_1 як стягувачу виконавчий лист.

25 липня 2024 року до суду надійшла заява стягувача ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі № 200/8785/20-а.

25 липня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття заяви до розгляду та призначив судове засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Про дату, час і місце проведення судового засідання стягувач і боржник повідомлені в порядку, визначеному КАС.

Стягувач і боржник явку своїх представників в судове засіданні не забезпечили.

За цих обставин на підставі ч. 2 ст. 378 КАС, відповідно до якої неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, заява розглянута в письмовому провадженні.

Обґрунтовуючи наявність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду, стягувач зазначила, що до теперішнього часу не отримала від Департаменту виплату у розмірі 6 800,00 грн.

Стягувач покликалася на лист Департаменту від 24 липня 2024 року № 56.1-605, в якому йдеться про те, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та введенням в країні воєнного стану, а також тимчасовою окупацією деяких територій України, за відсутності доступу до державних сервісів та програм нарахування виконання рішень суду Департаментом наразі унеможливлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 378 КАС, стягувач просила змінити спосіб і порядок виконання рішення суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/8785/20-а в частині зобов`язання Департаменту нарахувати і виплатити їй щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що станом на 01 січня 2020 року становило 8 190,00 грн, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, встановивши новий спосіб виконання рішення у цій частині, а саме: стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі 6 800,00 грн.

Розглядаючи заяву по суті, суд виходить з такого.

Ч. 3 ст. 33 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404) за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 378 КАС за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може […], а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про […], зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з ч. 3 ст. 378 КАС підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, […] судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Верховний Суд в постанові від 22 листопада 2023 року у справі № 160/9291/18 навів такий висновок:

«[…]

Суд зазначає, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення виникає за наявності виняткових обставин, які б ускладнювали його виконання або робили його виконання неможливим, адже в такий спосіб змінюються висновки вже прийнятого судового рішення. Разом із тим, зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Отже, у разі необхідності встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення необхідно звернути увагу на те, що:

1) із відповідною заявою слід звертатися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції;

2) із такою заявою можуть звернутися стягувач чи виконавець (у випадках, встановлених законом);

3) для зміни способу або порядку виконання судового рішення повинні існувати обставини, що істотно ускладнюють належне виконання рішення або роблять його неможливим;

4) на виконання вимог процесуального законодавства потрібно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження вищевказаних обставин як підстави для задоволення судом відповідної заяви.

[…]».

Аналіз норм ч. 3 ст. 33 Закону № 1404 та ч. ч. 1, 3 ст. 378 КАС зумовлює висновок, що зміна способу або порядку виконання судового рішення можливі лише щодо такого судового рішення, яке не виконане (повністю або в певній частині).

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що підставою для зміни способу або порядку виконання рішення суду є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

На підставі письмових доказів, які надані стягувачем і Центральним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі Центральний ВДВС у м. Маріуполі) суд встановив такі обставини.

24 травня 2021 року державний виконавець Центрального ВДВС у м. Маріуполі Присяжний В.В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 65530426 з примусового виконання виконавчого листа № 200/8785/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 21 квітня 2021 року, про зобов`язання Департаменту нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що станом на 01 січня 2020 року становило 8 190,00 гривень, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги.

24 листопада 2021 року державний виконавець Центрального ВДВС у м. Маріуполі Присяжний В.В. у виконавчому провадженні № 65530426 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/8785/20-а, виданого Донецьким окружним адміністративним судом 21 квітня 2021 року, про зобов`язання Департаменту нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України від 25 грудня 1998 року № 367-ХІV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що станом на 01 січня 2020 року становило 8 190,00 гривень, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404.

Постанова від 24 листопада 2021 року про закінчення виконавчого провадження № 65530426 обґрунтована тим, що державний виконавець встановив факт в и к о н а н н я рішення суду.

Разом із супровідним листом від 24 листопада 2021 року державний виконавець надіслав постанову від 24 листопада 2021 року про закінчення виконавчого провадження на адресу сторін виконавчого провадження; зокрема постанова була надіслана ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 25 липня 2024 року суд витребував у Центрального ВДВС у м. Маріуполі виконавче провадження № 65530426 з усіма наявними у ньому матеріалами, в тому числі постанову про закінчення виконавчого провадження від 24 листопада 2021 року і всі документи, що слугували підставою для її винесення.

Центральний ВДВС у м. Маріуполі надав суду копії постанов і сканованих копій матеріалів виконавчого провадження № 65530426, які наявні в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Додатково повідомив, що не має можливості надати більш детальну інформацію або паперові документи виконавчого провадження, оскільки всі матеріали перебувають на тимчасово окупованій російською федерацією території України (лист від 28 липня 2024 року № 22.19-31/27932/2023).

Разом з цим, суд відзначає, що за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 29 липня 2024 року виконавче провадження № 65530426 має статус «закінченого у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення».

Належні та допустимі докази, які б свідчили, що стягувач як сторона виконавчого провадження № 65530426 оскаржувала постанову від 24 листопада 2024 року про закінчення виконавчого провадження, зокрема з тієї підстави, що висновок державного виконавця про виконання рішення суду не відповідає дійсності, в адміністративному або судовому порядку, суду не надані.

Отже, на час розгляду питання про наявність/відсутність підстав для зміни способу і порядку виконання рішення суду у справі № 200/8785/20-а є чинна постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 65530426 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду у цій справі, за п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Чим спростовується твердження стягувача про те, що на момент звернення до суду з заявою про зміну способу і виконання рішення суду у справі № 200/8785/20-а це судове рішення боржником не виконано.

Можливість зміни способу або порядку виконання рішення суду після його повного фактичного виконання не передбачена ні Законом № 1404, ні КАС, та не відповідає меті запровадження цих процесуальних інститутів.

Зважаючи на мету зміни способу або порядку виконання рішення суду, правові та фактичні підстави для застосуванні цих заходів, визначені ч. 3 ст. 33 Закону № 1404 та ч. ч. 1, 3 ст. 378 КАС, як то забезпечення можливості реального і повного виконання рішення суду за наявності обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а також беручи до уваги факт закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення суду у справі № 200/8785/20-а, за п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви стягувача про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 241, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

1. У задоволенні заяви стягувача ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі № 200/8785/20-а відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

3. Повне судове рішення складено і підписано суддею 29 липня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко