Справа № 240/34134/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/34134/23

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій, зобов`язаня вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у видачі їй посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії;

- зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію видати їй посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що з дитинства є особою потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 24.05.2023 їй встановлено 3 групу інвалідності за захворюванням, пов`язаним із впливом аварії на ЧАЕС, у зв`язку із чим звернулася до центру надання адміністративних послуг з документами та заявою про визначення статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б та видачі відповідного посвідчення, однак отримала відмову. Підставами для відмови слугував факт виключення із зон радіоактивного забруднення території посиленого радіоекологічного контролю. З отриманою відмовою позивачка не погоджується, та вважає, що виключення з 01.01.2015 населених пунктів із зон радіоактивного забруднення не позбавляє її статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи правомірно отриманого. При цьому наголошує, що експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНЗ України за її зверненням на предмет встановлення причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС підтверджено, що захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Ухвалою суду від 13.12.2023 прийнято до провадження позовну заяву та відкрите провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

11.01.2024 від представника Житомирської обласної державної адміністрації (далі - відповідач) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Пояснив, що позивачці видано посвідчення серії НОМЕР_1 дитини, яка потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи. Таке посвідчення діє до повноліття дитини на всій території України, в даному випадку до 15.07.2013. На момент звернення позивачки до центру надання адміністративних послуг наявне у неї посвідчення дитини потерпілої від Чорнобильської катастрофи недійсне, у зв`язку із досягненням повноліття. Крім того, на час встановлення інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з впливом аварії на Чорнобильській АЕС, позивачка не проживає в зоні посиленого радіоекологічного контролю. До повноліття позивачці не було встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, а тому вона після 15.07.2013 не відноситься до потерпілих від Чорнобильської катастрофи. З огляду на викладене, на момент виникнення спірних правовідносини не віднесена до жодної з категорій потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вказує наступне.

ОСОБА_1 (дівоче прізвище ОСОБА_2 , яке змінено на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.06.2016), до повноліття мала статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується відповідним посвідченням, виданим Житомирською державною адміністрацією серії НОМЕР_1 від 28.09.1995.

Згідно з довідкою сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади №2103 від 05.05.2023 підтверджено факт постійного проживання та реєстрації в Житомирській області позивачки з 09.08.1995 по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 . Такий населений пункт, відповідно до постанови Кабінету міністрів УРСР №106 від 23.07.1991 та Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 до 28.12.2014 було віднесено до зони посиленого радіологічного контролю (ІV зона).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК № 410927 від 05.07.2023 позивачці встановлена 3 група інвалідності загального захворювання з 24.05.2023 з рекомендацією спостереження онколога-гінеколога.

З 2023 року, згідно із заключенням для МСЕК №1401 від 02.05.2023, позивачка перебуває на обліку в КНП "Житомирський облонкодиспансер" Житомирської обласної ради.

З 23.08.2023 при повторному огляді позивачці встановлена 3 група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою огляду МСЕК №409529 серії 12 ААГ від 31.08.2023.

Експертним висновком Центральної міжвідомчої експертної комісії Міністерства охорони здоров`я та Міністерства надзвичайних ситуацій України №6802 від 09.08.2023 ОСОБА_1 встановлено, що захворювання пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, внаслідок іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників.

Позивачка звернулась із заявою до центру надання адміністративних послуг з документами та заявою про визначення статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б та видачі посвідчення. За результатами розгляду поданої заяви комісія при Житомирській обласній державній адміністрації з визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та іншим категоріям громадян відмовила позивачці у визначенні такого статусу та видачі посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи категорії 1 серії Б, про що свідчить витяг з протоколу від 08.11.2023. Підставами для прийняття такого рішення слугував факт проживання на території, яка враховуючи законодавчі зміни виключена із зони посиленого радіоекологічного контролю.

Такі дії відповідача позивачка вважає протиправними, а свої права порушеними, а тому звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вказує наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.11 Закону №796-XII до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать, зокрема, особи, які досягли повноліття, з числа зазначених у статті 27 цього Закону, та яким у дитячому віці встановлено причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, за умови проходження переогляду у спеціалізованій медико-соціальній експертній комісії відповідно до частини п`ятої статті 17 цього Закону.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать неповнолітні діти, зазначені у статті 27 цього Закону. Після досягнення повноліття (в разі одруження або влаштування на роботу у передбачених чинним законодавством випадках до досягнення повноліття - за їх бажанням відповідно з часу одруження або влаштування на роботу), визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи провадиться на умовах, визначених частиною першою цієї статті, а щодо потерпілих, зазначених у пункті 6 частини першої цієї статті, визначення категорії провадиться відповідно до пункту 1 частини першої статті 14 цього Закону (ч.2 ст.11 Закону №796-XII).

Статтею 27 Закону №796-ХІІ передбачено, що до дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, належать неповнолітні діти, які: 1) евакуйовані із зони відчуження, у тому числі діти, які на момент евакуації знаходились у стані внутріутробного розвитку; 2) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше одного року у зоні безумовного (обов`язкового) відселення; 3) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше двох років у зоні гарантованого добровільного відселення; 4) проживали на момент аварії чи прожили або постійно навчалися після аварії не менше трьох років у зоні посиленого радіоекологічного контролю; 5) народились після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, або народжені матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до категорії 1, 2 або 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи; 6) хворі на рак щитовидної залози незалежно від дозиметричних показників, а також хворі на променеву хворобу; 7) одержали дозу опромінення щитовидної залози внаслідок Чорнобильської катастрофи, яка перевищує рівні, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

За приписами ст.12 Закону №796-ХІІ причинний зв`язок між захворюванням, пов`язаним з Чорнобильською катастрофою, частковою або повною втратою працездатності громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і Чорнобильською катастрофою визнається встановленим (незалежно від наявності дозиметричних показників чи їх відсутності), якщо його підтверджено під час стаціонарного обстеження постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у статті 27 цього Закону, в разі захворювання причинний зв`язок інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи встановлюється відповідно до частини першої цієї статті.

На встановлення причинного зв`язку між погіршенням стану здоров`я і встановленням інвалідності та наслідками Чорнобильської катастрофи мають право особи, яким після досягнення повноліття не буде надано відповідно до частини першої статті 11 цього Закону статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, з числа:

- зазначених у пункті 2 статті 27 цього Закону;

- народжених після 26 квітня 1986 року від батька, який на час настання вагітності матері мав підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих, або матір`ю, яка на час настання вагітності або під час вагітності мала підстави належати до 1 або 2 категорії постраждалих;

- хворих на рак щитовидної залози.

У контексті викладених обставин слідує висновок, однією з підстав для отримання посвідчення категорії 1 є встановлення уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я причинного зв`язку інвалідності з Чорнобильською катастрофою,

Пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону №796-ХІІ визначено, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відносяться інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Проаналізувавши викладені норми слід відмітити, що до категорії 1 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи належать: інваліди з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, інваліди з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою та хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу.

Пунктом 3 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі - Порядок №551) передбачено, що особам з інвалідністю з числа потерпілих від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, видаються посвідчення Потерпілий від Чорнобильської катастрофи (категорія 1) серії Б синього кольору. Особам з інвалідністю видаються посвідчення категорії 1 із зазначенням групи інвалідності та строку, на який установлено інвалідність.

За приписами абз.9 п.10 Порядку №51 посвідчення видаються потерпілим від Чорнобильської катастрофи, віднесеним до категорії 1, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, - на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи.

В даному випадку позивачці для отримання посвідчення особи, яка постраждала в наслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1 законодавством визначено такі умови:

- особа повинна мати статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи;

- повинен бути встановлений причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня (тобто на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності відповідної групи, пов`язаної з наслідками Чорнобильської катастрофи) або спеціалізованими медичними установами Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, які мають ліцензію центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Інших вимог для отримання посвідчення категорії 1 серії Б, законодавець не визначає, єдиною умовою є лише відповідний висновок медичної установи.

Як свідчать матеріали справи, Центральною міжвідомчою експертною комісією Міністерства охорони здоров`я та Міністерства надзвичайних ситуацій України встановлено, що захворювання позивачки (рак яєчників Т2сN0M0, ст.ІІС, клін гр.ІІ(С56)) пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС, про що зазначено в експертному висновку №6802 від 09.08.2023. Таким чином, комісією встановлено причинний зв`язок хвороби з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Позивачці встановлена 3 група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з впливом аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою огляду МСЕК №409529 серії 12 ААГ від 31.08.2023.

Отже, причиною захворювання, яке призвело до інвалідності позивачки, є вплив аварії на ЧАЕС, тому суд дійшов висновку про те, що позивачка набула право на встановлення їй статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, відмова відповідача у встановленні ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси позивачки, хворої на онкологічне захворювання, у зв`язку з отриманням дози опромінення через аварію на ЧАЕС.

З огляду на що оскаржуване рішення про відмову позивачці у встановленні статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, оформлене протоколом №69 від 08.11.2023 та видачі посвідчення категорії 1 є безпідставним.

Суд відхиляє доводи відповідача у відзиві на позов щодо відсутності у позивача права на встановлення статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи першої категорії, через невстановлення у дитячому віці причинного зв`язку інвалідності з наслідками Чорнобильської катастрофи, оскільки дана обставина не спростовує наявності причинного зв`язку між захворюванням та впливом Чорнобильської катастрофи, з огляду на документальне підтвердження цього факту Центральною міжвідомчою експертною комісією в експертному висновку №6802 від 09.08.2023.

При цьому, за наслідками зіставлення характеру спірних правовідносин та правових ситуацій, суд враховує висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24.01.2020 у справі №825/1391/16.

Отже, за результатами судового розгляду спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позивачкою було надано всі необхідні документи для встановлення їй статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, зокрема: заключення для МСЕК, експертний висновок №6802 від 08.11.2023, яким встановлено причинний зв`язок хвороби з дією іонізуючого випромінювання внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №410927 від 05.07.2023 (серії 12 ААГ).

При цьому, суд вважає помилковими твердження відповідача про відсутність підстав для встановлення позивачці відповідного статусу, у зв`язку із її проживанням у населеному пункті, який з 28.12.2014 виключений із зони посиленого радіологічного контролю, а тому відмова у встановленні такого статусу є необґрунтованою та такою, що порушує права та законні інтереси позивачки, захворювання якої пов`язане з впливом аварії на ЧАЕС.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій, в той час, позивачкою обґрунтовано та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що являється підставою для задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Житомирської обласної державної адміністрації (майдан С.П.Корольова, 1, м.Житомир,10014. ) про визнання протиправними дій, зобов`язаня вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправними дії Житомирської обласної державної адміністрації щодо відмови у видачі ОСОБА_1 посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Зобов`язати Житомирську обласну державну адміністрацію видати ОСОБА_1 посвідчення особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської обласної державної адміністрації сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 29 липня 2024 р.