Справа № 932/2490/24
Суддя: Куцевол В. В.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
Справа № 932/2490/24
Провадження № 2-а/932/88/24
23 липня 2024 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Куцевола В.В.
при секретарі - Рибалці В.І.
представника позивача Смірнова В.С.
представника відповідача Лавренкова О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення, -
25.03.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом, у якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №18 від 11.10.2023 року Центрально-Міського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Підставами для задоволення позову вказано наступне. 11.10.2023 року Центрально-Міським відділом у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення №18 про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскаржуване рішення було отримано стороною позивача 18.03.2024 року у відповідь на адвокатський запит від 12.03.2024 року. Рішенням №18 про примусове видворення з України громадянина встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Азербайджану та прибув до України 01.08.1998 року. В той же час, в зазначеному рішенні відсутні посилання на документи або докази за якими можна було б підтвердити належність ОСОБА_1 до громадянства Азербайджану, також відсутні докази того, що з 01.08.1998 року він перетинав державний кордон. Крім того, згідно довідки виданої посольством Азербайджанської Республіки в Україні від 14.08.2019 року за №V-44А приналежність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства Азербайджанської Республіки не визнається.
Оскільки приналежність до громадянства Азербайджанської Республіки ОСОБА_1 не підтверджена, оскаржуване рішення прийнято щодо громадянина невизначеної країни, а також воно є передчасним.
Відповідачем надано відзив на позов, у якому зазначено наступне. 11.10.2023 року за вх. № 295/1231-23 до Центрально-Міського відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшло подання ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції про прийняття рішення щодо примусового повернення за межі України іноземного громадянина, який порушив міграційне законодавство. Враховуючи подання ГУНП в Дніпропетровській області, та у відповідності до положень статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», 11.10.2023 року Центрально-Міським відділом у місті Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 18 про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У поясненнях, від 11 жовтня 2023 року, засвідчені особистим підписом позивача, позивач зазначає наступне «Місце постійного проживання Азербайджан Кюрдамирський район с.Каррар». Тому належність позивача до громадянства Азербайджану не заперечується самим позивачем, як при складанні довідки про особу так і при написанні пояснень від 11 жовтня 2023 року.
Відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, перейшов на нелегальне становище.
ГУ ДМС у Дніпропетровській області вважає доводи та аргументи позивача необґрунтованими, а рішення Центрально-Міського відділу у місті Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 18 від 11.10.2023 року про примусове видворення за межі території України громадянина Азербайджану ОСОБА_1 , законним та обґрунтованим.
Ухвалою суду від 14.06.2024 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та прохав їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви.
Представник відповідач у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні прозову.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи у межах наданих суду доказів, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.
Судом встановлено, що у позивача відсутній документ що посвідчує особу або інший документ що дає право на виїзд з України.
Відносно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено довідку про особу, в графі «3. Громадянство» вказано « ОСОБА_4 ».
Згідно довідки виданої посольством Азербайджанської Республіки в Україні від 14.08.2019 року за №V-44А приналежність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства Азербайджанської Республіки не визнається.
11.10.2023 року до Центрально-Міського відділу у місті Кривому Розі ГУ ДМС у Дніпропетровській області надійшло подання ГУНП в Дніпропетровській області Криворізького районного управління поліції про прийняття рішення щодо примусового повернення за межі України іноземного громадянина, який порушив міграційне законодавство
11.10.2023 року Центрально-Міським відділом у місті Кривому Розі Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення № 18 про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вказаного рішення під час його вручення позивачу та роз`яснення його змісту перекладач не залучався, позивач не затримувався з метою ідентифікації або забезпечення примусового видворення за межі території України.
18.03.2024 року у відповідь на адвокатський запит представнику позивача було надано копію рішення від 11.10.2023 року № 18.
Порядок регулювання суспільних відносин у сфері примусового повернення чи примусового видворення іноземця або осіб без громадянства за межі території України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».
За приписами ч.1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Частиною восьмою ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що примусове повернення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, які не досягли 18-річного віку, до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», а так само не може бути застосовано до осіб, які не мають документів, що посвідчують особу та дають право на виїзд з України (такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону).
Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Рішення про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства може бути оскаржено в порядку, передбаченому законом.

Згідно ч.3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Як вбачається з вищевикладених положень законодавства, порушення іноземцем законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства є достатньою підставою для примусового повернення іноземця в країну походження.

Водночас, з аналізу норм статей 26 та 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», вбачається, що процедурі видворення іноземця або особи без громадянства передує прийняття компетентним органом рішення про його примусове повернення, яке може бути оскаржено до суду.

Застосовуючи приписи ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», варто зважати, що прийняття рішення про примусове видворення можливе за наявності однієї з вказаних підстав: 1) є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення; 2) така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення.

Тобто, зі змісту наведених норм слідує, що прийняттю рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства передує прийняття рішення про примусове повернення.

Як встановлено судом, щодо позивача рішення про примусове повернення не приймалось.

Суд зазначає, що згідно наданої довідки виданої посольством Азербайджанської Республіки в Україні від 14.08.2019 року за №V-44А приналежність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянства Азербайджанської Республіки не визнається. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт того, що позивач є громадянином Азербайджанської Республіки чи будь-якої іншої країни відповідачем не надано.

Таким чином, оскільки на даний час позивача не ідентифіковано за належністю до громадянства будь-якої країни й у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, посилання відповідача на ч. 8 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд не приймає до уваги, оскільки такі іноземці та особи без громадянства затримуються у встановленому законом порядку з метою ідентифікації, документування та забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або примусового видворення відповідно до цього Закону. Тобто позивача повинно бути ідентифіковано та документовано, доказів чого матеріали справи не місять.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення №18 від 11.10.2023 року Центрально-Міського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове видворення з України громадянина Азербайджану ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому суд зазначає, що під час вручення та роз`яснення оскаржуваного рішення позивачу перекладач не залучався. Як пояснив позивач, копію оскаржуваного рішення йому не вручали, під час перебування у Центрально-Міському відділі у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області йому надавали на підпис якісь документи, однак зміст цих документів йому не роз`яснювали.

Згідно відповіді Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 18.03.2024 року представнику позивача було надано копію оскаржуваного рішення. Позов подано до суду через систему «Електронний суд» 22.03.2024 року.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати, що строк на звернення до суду позивачем пропущений.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6-11, 77, 143, 243-246, 250-251, 288, 293, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №18 від 11.10.2023 року Центрально-Міського відділу у м Кривому Розі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове видворення з України громадянина ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Куцевол

23 липня 2024 року