Справа № 380/634/20
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 липня 2024 року

м. Київ

справа №380/634/20

адміністративне провадження №К/990/26764/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Чиркіна С.М., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №380/634/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області пакету документів про призначення пенсії ОСОБА_1 , за заявою від 31.07.2019;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області документи відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно з вимогами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 30.01.2007 щодо розгляду питання призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

Розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

Львівський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 09.06.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 (повний текст якої складено 14.12.2024), у задоволенні позову відмовив.

На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 10.07.2024 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 (направлена поштовим зв`язком 08.07.2024), в якій скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Однак Верховний Суд встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.

Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 складено 14.12.2020, а отже, передбачений процесуальним законом тридцятиденний строк закінчився 13.01.2021. Водночас, касаційну скаргу скаржник направив поштовим зв`язком до Верховного Суду 08.07.2024, тобто зі значним пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку, яке обґрунтовує неотриманням копії оскаржуваної постанови. Також стверджує, що в період з 2019 по 2024 роки він постійно перебував за кордоном, виконуючі різного роду завдання в рамках місії ООН в Африці. Зауважує, що зв`язок з юристом, з яким він мав домовленість про надання послуг правової допомоги з підготовки позовної заяви та, в подальшому, і апеляційної скарги, був втрачений ще у 2020 році. Також посилається на введення воєнного стану в Україні як на перепону для вчасного подання касаційної скарги.

Оцінюючи поважність наведених скаржником причин пропуску строку на касаційне оскарження, Верховний Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Перевіряючи наведені скаржником причини, Верховний Суд приходить до переконання, що такі не можуть бути визнані поважними, позаяк вони є абстрактними, узагальненими та такими, що не містять ознак наявності перепони у вчиненні процесуальної дії протягом визначеного законодавством строку.

Щодо тверджень скаржника про перебування за кордоном у період 2019-2024 слід зауважити про наступне.

Як вбачається із копії паспорта позивача для виїзду за кордон (долученого до заяви про поновлення строку на касаційне оскарження), 24.12.2020 ОСОБА_1 шляхом авіасполучення покинув м.Хамако (Республіка Малі) та прибув до Львова.

Як вже зазначено вище, повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції від 02.12.2020 складено 14.12.2020.

Згідно з частиною 3 статті 251 КАС України (у редакції станом на момент складення повного тексту оскаржуваної постанови), у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса у особи відсутня.

Відповідно до пункту 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (у редакції станом на момент складення повного тексту оскаржуваної постанови), рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Пунктом 116 зазначених Правил визначено, що у разі неможливості вручення одержувачам, поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод.

Таким чином з огляду на: 1) процесуальний обов`язок суду апеляційної інстанції направити сторонам копію оскаржуваної постанови; 2) встановлений законодавством місячний строк зберігання неврученого поштового відправлення на відділенні поштового зв`язку; 3) прибуття позивача до України 24.12.2020 (тобто через 10 днів після складення повного тексту постанови суду апеляційної інстанції), можна виснувати про наявність у позивача можливості отримати копію зазначеної постанови.

При цьому слід зауважити, що зазначене скаржником у касаційній скарзі твердження про ненаправлення йому судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови є необґрунтованим, позаяк, обов`язок такого направлення/вручення, як вже згадано вище, встановлено процесуальним законом (стаття 251 КАС України), водночас скаржником не надано належних та достатніх доказів свого твердження, якими, на переконання касаційного суду можуть бути, зокрема, довідка суду про направлення/ненаправлення у визначений законом строк судового рішення скаржнику; довідка з відділення поштового зв`язку про направлення/ненаправлення судом, копії матеріалів справи, які свідчать про направлення/ненаправлення у визначений законом строк судового рішення скаржнику тощо.

Стосовно посилання скаржника на правовий режим воєнного стану Верховний Суд зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у клопотанні про поновлення такого строку. Варто наголосити, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги. Водночас скаржником не зазначено будь-яких доводів та конкретних обставин в контексті вказаного вище посилання.

Також не заслуговують на увагу твердження скаржника про «втрату зв`язку з юристом, з яким він мав домовленість про надання послуг правової допомоги з підготовки позовної заяви та в подальшому і апеляційної скарги» оскільки позивач не був позбавлений права звернутися за правовою допомогою до іншого представника або ж самостійно подати касаційну скаргу у встановлений процесуальним законом термін.

Додатково Верховний Суд вважає за потрібне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права й інтереси інших учасників правовідносин.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", пункт 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи, що може бути зумовлено скасуванням рішення або визнанням незаконної дії (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Слід зауважити, що у розглядуваній справі відповідач звернувся до суду із касаційною скаргою із значним пропуском строку, що становить близько 3,5 роки та є суттєвою обставиною, яка впливає на розгляд судом питання про поновлення такого строку.

Суд звертає увагу, що особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому числі щодо дотримання строків касаційного оскарження.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, Верховний Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску скаржником строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції, позаяк такі не підтверджені належними доказами.

Частиною 3 статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного вище, скаржнику необхідно подати заяву про поновлення строків на касаційне оскарження із доказами на обґрунтування причин його пропуску (довідка суду про направлення/ненаправлення у визначений законом строк судового рішення скаржнику; довідка з відділення поштового зв`язку про направлення/ненаправлення судом, копії матеріалів справи, які свідчать про направлення/ненаправлення у визначений законом строк судового рішення скаржнику тощо) або вказати інші причини пропуску строку касаційного оскарження з наданням відповідних доказів;

Керуючись статтями 44, 169, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №380/634/20.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №380/634/20.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2020 у справі №380/634/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа

Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін ,

Судді Верховного Суду