Справа № 460/9896/23
Суддя: Д.Є. Махаринець
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2024 року м. Рівне №460/9896/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Махаринця Д.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доОперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідачі) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді.

З урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив суд:

- Визнати протиправним та скасувати наказ від 21.02.2022 (по стройовій частині) №34;

- Відновити у статусі начальника офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Солідарно стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 грошове забезпечення з 22.02.2022 до моменту негайного поновлення на посаді, а саме: 8714,13грн грошове забезпечення за 13 робочих днів липня 2021, 45240,97грн за період з 01.08. по 31.10.2021, 73734,95грн, грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення за період з 02.12.2016 до теперішнього часу, 73734,95грн відпускних за період з 02.12.2016 до теперішнього часу, 30000,00грн компенсації за невикористане майно за період з 02.12.2016 по теперішній час, 15000,00грн індексації за період з 01.01.2015 до 28.02.2018, 228,00грн відрядження у в/ч НОМЕР_1 -10 та 19.11.2021, 90000,00грн матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, 36530,61грн одноразової грошової допомоги в розмірі 4% місячного грошового забезпечення за кожний повний місяць служби, але не менше як 2% місячного грошового забезпечення, за 61 повних календарних місяці служби за період з 01.12.2016 по 31.12.2021, 4000,00грн грошового забезпечення за 5 робочих днів лютого 2022 року, одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за повний календарний рік служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я;

- Зобов`язати відповідача виконати вимогу ч.15 ст.10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (щодо надання невикористаної щорічної основної відпустки);

- Стягнути моральну шкоду в розмірі 443006,16грн;

Позов обґрунтовано тривалою протиправною поведінкою відповідача щодо виплати належних йому сум та звільнення з посади.

Ухвалою суду від 12 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки діяв відповідно до вимог Конституції України та чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Майор запасу ОСОБА_1 був мобілізований до лав Збройних Сил України 12.08.2015 року та демобілізований 01.12.2016 року.

На підставі наказу командувача п.2 наказу № 168 від 28.10.2016 року позивача виключено зі списків особового складу з 01.12.2016 року.

09 вересня 2021 року на виконання рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2021 року (справа №826/5470/17), Наказом командувача Сухопутних військ Збройних сил України №295 від 09.09.2021 року позивача було поновлено.

За розпорядженням військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.11.2021року №8295/6 Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 було проведено огляд ОСОБА_1 - начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 .

За результатом проходження ВЛК 19 листопада 2021 року Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 було надано Свідоцтво про хворобу №263, де зазначено, що ОСОБА_1 1959 р.н. непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

22 грудня 2021 року наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) № НОМЕР_2 Майора ОСОБА_1 начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 звільнено у відставку за пп.б п.1 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу - за станом здоров`я. Вказаний наказ позивачем не оскаржувався, а зміст якого відповідає висновку вказаному у свідоцтві про хворобу. Зміст вказаного наказу відповідає висновку в свідоцтві про хворобу.

21 лютого 2022 року саме Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (по стройовій частині) №34 Майора ОСОБА_1 начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 , звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22 грудня 2021 року №448 у відставку за підпунктом б пункту 1 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за станом здоров`я, без права носіння військової форми одягу, вважати, що з 21 лютого 2022 року справи та посаду начальника відділення офіцерів запасу і кадрів здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3 21 лютого 2022 року виключити із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та всіх видів забезпечення.

- Вислуга років у Збройних Силах становить: календарна 09 років 05 місяців 28 днів, пільгова 00 років 00 місяців 00 днів, загальна 09 років 05 місяців 28 днів.

- Щорічна основна відпустка за 2021 рік не надавалася. Виплатити грошову допомогу на оздоровлення, передбачену розділом 23 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 за 2021 рік.

- Відповідно до абзацу третього п.14 ст.10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 Про затвердження порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам виплатити грошову компенсацію за 5 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2021 рік.

- Виплатити одноразову грошову допомогу по звільненню, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №6393, за 5 календарних років.

- Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178, виплатити грошову компенсацію вартості речового майна, що належало до видачі.

Підстава - Наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22 грудня 2021 року №448 у відставку за підпунктом б п. 1 ч. 4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу - за станом здоров`я та рапорт ОСОБА_1 від 21.02.2022р. №820.

Зазначена обставина встановлена у рішенні Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022 року № 309/589/22 та в силу с.78 КАС України не підлягає доказуванню.

Закон України Про військовий обов`язок і військову службу здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За статтею 26 Закону звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Пп "є" п. 1 ч. 8 ст.26 Закону визначено, що під час дії особливого періоду з військової служби звільняються військовослужбовці, що з моменту оголошення мобілізації до часу, визначеного пунктами або 3 цієї частини, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, особливий період, а також які вислужили встановлені строки строкової військової служ військової служби за призовом осіб офіцерського складу у строки, визначені рішенням Президента України.

Пунктом 1 Указу Президента України від 26 вересня 2016 року № 411/21 Про звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації, відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 постановлено провести у вересні - жовтні 2016 року звільнення в запас військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, призваних під час третьої черги часткової мобілізації відповідно до Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15 "Про часткову мобілізацію", крім тих, які висловили бажання продовжувати військову службу.

Відповідно до приписів ч.10 ст.1 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України 14.08.2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно із п.1.1 гл.1 р.1 Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.2 гл.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Згідно з пунктом 1.3 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться військово лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з пунктом 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п.10 ст. 14 Закону №2232-ХІІ за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань приписки може прийняти одне з таких рішень:

- придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні;

- тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування;

- підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення);

- непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, підлягає взяттю на облік військовозобов`язаних;

- непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку, підлягає виключенню з військового обліку;

- підлягає взяттю на військовий облік військовозобов`язаних як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі, обмеження волі, арешту, виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання;

- підлягає виключенню з військового обліку як такий, що був раніше засуджений до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Ч. 7 ст. 26 Закону передбачено, що особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби, зокрема за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.

Положення па проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі Положення) визначає порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Так, п.240 Положення встановлено, що військовослужбовці, які визнані непридатними до військової служби за станом здоров`я, підлягають звільненню з військової служби за станом здоров`я.

При цьому, згідно вказаного вище пункту після отримання військовою частиною відповідного висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність військовослужбовця до військової служби за станом здоров`я документи про його звільнення з військової служби оформляються та надсилаються посадовій особі, яка видає наказ про звільнення негайно.

Також, відповідно до п.6.1. Положення №402 направлення на медичний огляд проводиться:

а) військовослужбовців строкової служби: командирами військових частин начальниками гарнізонів, штатних ВЛК. військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комісарами, органами управління та підрозділів Військової служба правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, а осіб, які перебувають на обстеженні та лікуванні у цивільному лікувально-профілактичному закладі психіатричного профілю, крім того, - головними лікарями цих закладів;

б) військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.

Судом встановлено, що а результатом проходження ВЛК 19 листопада 2021 року Військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_1 було надано Свідоцтво про хворобу №263, де зазначено, що позивач непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час., а на підставі наведеного висновку і був виданий Наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 22 грудня 2021 року №448 про звільнення у відставку за пп. б п. 1 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - за станом здоров`я, без права носіння військової форми одягу.

Також рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 309/589/22 встановлено, що 09.12.2021 позивач власноручно написав рапорт, яким клопотав перед вищим командуванням про своє звільнення з військової служби «за станом здоров`я», оскільки перебував на військовій службі понад гранично допустимий вік, що має преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Відповідно до ст. 233 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

- підстави звільнення з військової служби;

- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово обліковою спеціальністю;

- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна надіслана особова справа військовослужбовця.

Як вже було встановлено вище - на підставі вищевикладеного відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) № НОМЕР_2 Майора ОСОБА_1 начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_5 звільнено у відставку за пп.б п.1 ч.4 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу - за станом здоров`я.

На підставі цього наказу було видано 21 лютого 2022 року (по стройовій частині) №34 про виключення позивача із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та всіх видів забезпечення.

З огляду на викладене суд вважає, що позивач здійснював активні дії для завершення військової служби, а тому його звільнення відповідало його бажанню припинити військову службу.

Таким чином суд вважає, що наказ, який оскаржується «про звільнення та виключення з військового обліку ОСОБА_1 » є законним та за наявних обставин не може бути протиправним.

Крім того, суд зазначає, що статтею 22 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ встановлено, що граничний вік перебування на військовій службі встановлюється:

1) для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - до 45 років;

2) для військовослужбовців молодшого офіцерського складу - до 45 років;

3) для військовослужбовців старшого офіцерського складу: майорів (капітанів 3 рангу), підполковників (капітанів 2 рангу) - до 50 років; полковників (капітанів 1 рангу) - до 55 років;

4) для військовослужбовців вищого офіцерського складу - до 60 років;

5) для військовозобов`язаних та резервістів, які призиваються на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду, - до досягнення граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві.

Військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань, які мають високу професійну підготовку, досвід практичної роботи на займаній ними посаді, визнані військово-лікарською комісією придатними за станом здоров`я для проходження військової служби, на їх прохання можуть бути залишені на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, встановлений частиною першою цієї статті, на строк до 5 років у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 28 цього Закону передбачено, що запас військовозобов`язаних поділяється на два розряди, що встановлюються залежно від віку військовозобов`язаних.

Військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком:

1) перший розряд - до 35 років;

2) другий розряд - до 60 років.

Особи офіцерського складу, які перебувають у запасі, поділяються на розряди за віком:

1) перший розряд:

молодший офіцерський склад - до 45 років;

старший офіцерський склад:

майор (капітан 3 рангу), підполковник (капітан 2 рангу) - до 50 років;

полковник (капітан 1 рангу) - до 55 років;

вищий офіцерський склад - до 60 років;

2) другий розряд:

молодший та старший офіцерський склад - до 60 років;

вищий офіцерський склад - до 65 років.

Згідно пункту "б" ч. 1 ст. 26 Закону № 2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що граничний вік перебування на військовій службі, зокрема для майорів 50 років, а для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду до досягнення граничного віку перебування в запасі та у військовому резерві, тобто 55 років.

На момент звільнення позивачу (1959 р.н.) виповнилось 62 повні роки, що, у відповідності до вимог Закону № 2232-ХІІ, є граничним віком перебування в запасі та у військовому резерві.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у відповідача були підстави для прийняття наказу про звільнення позивача з військової служби у відставку.

Після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення окремих питань проходження громадянами військової служби" від 05 квітня 2018 року №2397-VIII, а саме - з 23.06.2018 року, військовослужбовці, які досягли граничного віку перебування на військовій службі, підлягають звільненню незалежно від їх бажання продовжувати військову службу.

Стаття 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положеннях Закону №2397-VIII передбачає, що протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом підлягають звільненню з військової служби військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань, які в особливий період досягли граничного віку перебування на військовій службі.

Зважаючи на те, що позивач під час дії особливого періоду досяг граничного віку перебування на військовій службі, суд вважає, що у відповідача не було законних підстав для залишення його на військовій службі.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №4 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (із змінами та доповненнями), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 443006,16 грн. з відповідача, позивач покликався на завдання діями відповідача моральної шкоди, яка полягала у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього, приниженні честі та гідності, а також ділової репутації.

Суд зазначає, що позивач не обґрунтував розмір заявленої ним моральної шкоди в розмірі 443006,16 грн., її розрахунок, також не подав обґрунтованих доказів, які б давали можливість визначити будь який розмір моральної шкоди, якщо така спричинена позивачу.

Щодо позовних вимог про стягнення всіх належних сум грошового забезпечення, суд зазначає, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі №309/508/22 встановлено, що в наказі від 21.02.2022 (по стройовій частині) №34, наказано виплатити позивачу:

- грошову компенсацію за не використані дні відпусток за 2017-2022 року,

- одноразову грошову допомогу по звільненню;

- грошову компенсацію вартості речового майна.

Що цілком узгоджується з нормами законодавства, які передбачають проведення розрахунку при звільненні особи.

Доказів того, що відповідні суми грошового забезпечення, компенсації, які просить стягнути позивач не включені та не виплачені при звільнені, у тому числі, що такі суми не виплачені при проходженні військової служби або ж на виконання судового рішення матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведені мотиви суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог позивача необхідно відмовити.

В силу приписів ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Оперативне командування «Захід» (вул. Дубенська,2,м. Рівне,33027, ЄДРПОУ/РНОКПП 02010706) Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Д.Є. Махаринець