Справа № 303/1835/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

25 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 303/1835/24 пров. № А/857/8378/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Заверухи О. Б.
Пліша М. А.

перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду в справі №303/1835/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року в задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про залишення позову без розгляду відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області подало апеляційну скаргу, окремо від рішення суду, виклавши її окремим процесуальним документом.

Вирішуючи питання про прийнятність цієї апеляційної скарги та відкриття провадження за такою, колегія суддів виходить з наступного.

Так, апелянт зауважила, що в оскаржуваній ухвалі зазначено ухвала оскарженню не підлягає. Однак, згідно ч.1 ст. 295 КАС апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Відтак звертає увагу суду, що позовну заяву подано до суду 27.02.2024 року, хоча постанова серії ЕГА № 1305897 від 24.01.2024 року відносно позивача була складена ще 24.01.2024 року, том просить залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ГУНП в Закарпатській області, про скасування постанови ЕГА № 1305897 від 24.01.2024 року.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства та гарантується приписами пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України.

Відповідно до частини першої статті 3 КАС України порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 2 статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню (частина третя статті 293 КАС України).

Отже, будь-яка ухвала суду може бути переглянута в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Колегія суддів звертає увагу, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду.

У частині першій статті 294 КАС України передбачений перелік ухвал суду першої інстанцій, які можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

У цьому переліку ухвала про відмову у залишенні позову без розгляду відсутня, тоді як передбачена можливість оскарження в апеляційному порядку лише ухвали про залишення позову без розгляду.

Отже, з огляду на те, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року відмовлено у залишенні позову без розгляду, така ухвала (про відмову в задоволенні заяви відповідача про залишення позову без розгляду) не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду щодо суті спору й окремо від цього рішення.

Оскарження ухвали про відмову у залишенні позову без розгляду в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду щодо суті спору.

Ухвалу про відмову у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду суд першої інстанції постановив до ухвалення рішення щодо суті спору, а тому відповідач мав можливість викласти заперечення на цю ухвалу у скарзі на рішення суду по суті позовних вимог.

Що й зробив скаржник в цій справі, подавши апеляційну скаргу на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року, в якій також навів доводи про пропуск позивачем строку звернення до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів звертає увагу на те, що право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення.

Аргументи учасників процесу стосовно наявності підстав для залишення позову без розгляду мають розглядатися судом, якому такі аргументи заявлені, зокрема і на стадії апеляційного оскарження рішення, ухваленого щодо суті спору.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України»).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні заяви про залишення позову без розгляду), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

З огляду на те, що учасник справи не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою на ухвалу, яку не можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення щодо суті спору, оскільки має можливість її оскаржити разом з рішенням по суті спору, передбачені процесуальним законом обмеження права на апеляційне оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду не нівелюють для учасника справи можливість доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Отже, розуміння положень статті 294 КАС України, який визнає неможливим оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у залишення позову без розгляду, не буде означати звуження обсягу конституційного права на апеляційний перегляд, оскільки особа може реалізувати таке право, виклавши свої заперечення на таку ухвалу в апеляційній скарзі на кінцеве рішення у справі.

У такому разі доводи скаржника щодо дотримання строків розгляду справи мають бути досліджені судом апеляційної інстанції, який також має повноваження за наслідками розгляду апеляційної скарги залишити позов без розгляду.

Отже, як наслідок, не звужується право на судовий захист прав людини і громадянина, закріплене і гарантоване частиною першою статті 55 Конституції України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 299, 325 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 березня 2024 року про відмову в задоволенні заяви про залишення позову без розгляду в справі №303/1835/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді О. Б. Заверуха
М. А. Пліш