Справа № 320/19172/23
Суддя: Голяшкін Олег Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя - Голяшкін О.В.,

судді - Заїка М.М., Швед Е.Ю.,

секретар судового засідання - Коренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 року у справі №320/19172/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, треті сторони - Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа», про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» звернулось з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо погодження торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» для визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання та середньозваженої ціни природного газу відповідно до пункту 10 Глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493, у формі листа від 17.01.2022 №84/16.3.1/5-22 за підписом Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;

- зобов`язати Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг опублікувати спростування інформації про прийняття нею рішення про погодження з 19.01.2022 торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» для визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання та середньозваженої ціни природного газу відповідно до пункту 10 Глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» про поновлення строку звернення до суду відмовлено; заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи Україна», Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа» про залишення адміністративного позову без розгляду задоволено; адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без розгляду.

При винесенні ухвали суд першої інстанції виходив із пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та відсутністю підстав для його поновлення. Посилаючись на те, що ТОВ «ТЕК» з 12.02.2022 року - дати направлення Оператором ГТС позивачу через інформаційну платформу акта врегулювання небалансів за газовий місяць січень 2022 року, достовірно відомо про здійснення з 19.01.2023 року розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу відповідно до пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС із використанням інформації про операції, що відбуваються на торговій платформі, у зв`язку з чим позивач повинен був усвідомлювати, що використання Оператором ГТС методу розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу на підставі пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС можливе лише за умови погодження Регулятором торгової платформи, тому позивач знав та міг дізнатись про обставини погодження торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» для визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання та середньозваженої ціни природного газу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що про порушення його прав, а саме про вчинення Комісією дій з погодження торгівельної платформи у формі листа йому стало відомо 19.03.2023 року і до цього часу ні відповідач, ні ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», не повідомляв про лист НКРЕКП від 17.01.2022 № 84/16.3.1/5-22, лист не було оприлюднено на офіційному веб-сайті НКРЕКП, тому він не міг дізнатись про вчинення відповідачем оскаржуваних дій. Вказує також, що отримання акту врегулювання небалансів та оплата добових небалансів не свідчить про його обізнаність з оскаржуваними діями НКРЕКП щодо направлення листа від 17.01.2022 №84/16.3.1/5-22, про вказаний лист він міг дізнатися лише випадково, що не відповідає умовами можливості знати про порушення його прав.

У поданому відзиві відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Вважає вірними висновки суду про те, що позивач, знаючи особливості нормативно-правового регулювання відповідних правовідносин, об`єктивно повинен був усвідомлювати, що використання Оператором ГТС методу розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу на підставі пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС можливе лише за умови погодження Регулятором торгової платформи.

Третя особа - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», у поданому відзиві проти апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення та залишити без змін ухвалу суду. Зазначає про опублікування 19 січня 2022 року на своєму сайті листа НКРЕКП про погодження платформи, що свідчить про обізнаність ТОВ «ТЕК» про порушення його прав. Посилається також на отримання позивачем акта врегулювання небалансів за січень 2022 року. Вважає обґрунтованим відхилення судом доводів позивача про порушення Комісією порядку погодження торгової платформи як поважної причини пропуску строку на звернення до суду.

Третя особа ТОВ «Українська енергетична біржа» у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити її без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року залишити без змін. Відзначає, що ознайомившись 12.02.2022 року при отримання акту врегулювання небалансів із зазначенням застосованого методу розрахунку маржинальної ціни, апелянт не міг не знати про погодження Регулятором торгової платформи, його нічого не заважало проявити ініціативу та дізнатись про конкретні підставу/спосіб погодження Регулятором торгової платформи, зокрема шляхом звернення за інформацією щодо визначення цін.

У судовому засіданні представники позивача апеляційну скаргу підтримали за наведеними у ній обставинами, представники відповідача та третіх осіб проти задоволення апеляційної скарги заперечують.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог, встановлених судом обставин і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із приписів ч.3 ст.123 та п.8 ч.1 ст.240 КАС України, встановленого після відкриття провадження у справі факту пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та визнання неповажними наведених позивачем підстав для поновлення пропущеного строку.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

При цьому, дії судді першої інстанції, які мають вчинятись за наслідком отримання позовної заяви, визначені в статті 171 КАС України.

За приписами ч.13 статті 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з п.8 ч.1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Слід звернути увагу, що положення частини тринадцятої статті 171 КАС України кореспондується із приписами вже наведеної частини третьої статті 123 КАС України, яка, при її буквальному аналізі, вказує про обов`язок суду оцінити доводи позивача про пропуск ним строку на звернення із позовом до суду, якщо такий факт був виявлений судом після відкриття провадження у справи.

Звідси випливає висновок, який вже напрацьований Верховним Судом у справі №620/244/19, постанова від 12 березня 2021 року, провадження №К/9901/11733/19, згідно із яким суд першої інстанції, застосовуючи частину третю статті 123 КАС України, має спершу залишити позовну заяву без руху, надавши строк позивачу для надання заяви із вказівкою в ній підстав для поновлення пропущеного строку звернення із цим позовом до суду.

Водночас, аналіз наведених норм дозволяє зробити висновок про можливість залишення адміністративного позову без розгляду лише за умови обов`язкового встановлення факту отримання ухвали про залишення без руху адміністративного позову позивачем. Тобто, при застосування зазначених наслідків, суду слід обов`язково встановити факт отримання позивачем такої ухвали.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції здійснено такі процесуальні дії: 22.06.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. При цьому, в ухвалі вказано, що підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, немає.

З викладеного виходить, що застосування наслідків, встановлених положеннями частини 3 статті 123 КАС України, можливе лише за умови невиконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, суд першої інстанції позовну заяву без руху не залишав з підстав пропущеного строку звернення до суду.

Щодо мотивів суду першої інстанції, за яких він прийняв оскаржувану ухвалу, слід зазначити наступне.

Предметом позову у справі є вимоги позивача щодо визнання протиправними дій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо погодження торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» для визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання та середньозваженої ціни природного газу відповідно до пункту 10 Глави 6 розділу ХІV Кодексу газотранспортної системи України, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493, у формі листа від 17.01.2022 №84/16.3.1/5-22 за підписом Голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За доводами позивача, відповідно до матеріалів справи, вказаним листом від 17.01.2022 № 84/16.3.1/5-22, адресованим третій особі - ТОВ «Оператор газотранспортної системи України», було повідомлено, що у зв`язку з надходженням листа ТОВ «ОГТСУ» від 14.12.2021 №ТОВВИХ-21-14265, Комісія повідомляє про погодження торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» для визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання та середньозваженої ціни природного газу відповідно до пункту 10 Глави 6 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи України, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2493.

Позивач вказує, що лист від 17.01.2022 №84/16.3.1/5-22 про погодження торгової платформи за підписом голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не було розміщено на офіційному сайті Регулятора, учасникам ринку природного газу та ТОВ «ТЕК» вказаний лист не направлявся.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що чинним нормативно-правовим регулюванням обумовлено визначення маржинальної ціни продажу/придбання, в тому числі із положеннями:

пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, якими встановлено, що маржинальна ціна продажу та маржинальна ціна придбання природного газу розраховуються для кожної газової доби із врахуванням ціни продажу/придбання будь-якого короткострокового стандартизованого продукту, стороною якого є Оператор ГТС, або середньозваженої ціни короткострокових стандартизованих продуктів за газову добу;

пункту 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС про те, що короткостроковий стандартизований продукт - це визначений обсяг природного газу, який продається і придбавається на торговій платформі на умовах передачі протягом газової доби (D)a6o (D+1) сім днів на тиждень відповідно до правил торгової платформи та положень цього Кодексу;

пункту 10 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, згідно яких з метою визначення маржинальної ціни продажу, маржинальної ціни придбання оператором газотранспортної системи використовується інформація про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором;

пункту 11 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, якими передбачено врахування вартості природного газу, придбаного/проданого оператором газотранспортної системи внаслідок отримання послуг балансування за цю газову добу, при розрахунку маржинальної ціни продажу та маржинальної ціни придбання для кожної газової доби у випадку непогодження Регулятором відповідно до пункту 10 цієї глави торгової платформи.

При цьому, взаємодія та обмін інформацією між Оператором ГТС та суб`єктами ринку природного газу в Україні, в тому числі позивачем, як замовником послуг транспортування природного газу, здійснюється із використанням електронного цифрового підпису через інформаційну платформу Оператора ГТС.

Пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС встановлено, що інформаційна платформа - це електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов`язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Відповідно до п. 17 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС Оператор газотранспортної системи до 12 числа газового місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування природного газу в електронному вигляді через інформаційну платформу інформацію про остаточні щодобові подачі та відбори (у розрізі споживачів замовника послуг транспортування природного газу), обсяги та вартість щодобових небалансів у звітному газовому місяці.

Позивач використовує інформаційну платформу Оператора ГТС України.

У апеляційній скарзі позивач наголошує, що ця інформаційна платформа містить виключно вказану інформацію і не містить інформації ні про застосований метод розрахунку, ні про дії НКРЕКП з погодження торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа». На підтвердження наведеного позивачем було надано скріншот з інформаційної платформи, в якому відображена вся інформація, що міститься на цій платформі (дата, ЕІС-код позивача, обсяги та вартість небалансів, інша інформація технічного характеру).

Позивач зазначає, що він не міг дізнатись безпосередньо про вчинення НКРЕКП оскаржуваних дій з погодження торгової платформи з інформаційної платформи Оператора ГТС України.

Мотивуючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі вказав, що Оператор ГТС надсилав 12.02.2022 року позивачу акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2022 року, де зазначено про застосування методу розрахунку цін небалансів відповідно до пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, за якого враховується ціна продажу/придбання або середньозважена ціна короткострокового стандартизованого продукту, яка визначається лише при продажу чи придбанні певного обсягу природного газу на торговій платформі.

ТОВ «Торгова електрична компанія» було сплачено вартість щодобового небалансу за січень 2022 року, що підтверджується відомостями платіжного доручення від 18.02.2022 №3574837/1, а також сплачено добові небаланси квітня, травня, серпня 2022 року, що підтверджується банківською довідкою від 23.03.2023 №15932/9833/2023. При цьому у період квітня, травня, серпня 2022 року маржинальна ціна природного газу визначалась за тими ж правилами, що і з 19.01.2022, в тому числі в лютому 2022 року. Сплачуючи плату за добовий негативний небаланс квітня, травня, серпня 2022 року позивач фактично визнавав правомірність і правильність застосування методу визначення маржинальної ціни із врахуванням інформації про операції, що відбуваються на торговій платформі, вибір якої погоджений Регулятором, тобто торговій платформі ТОВ «УЕБ».

Відповідно, позивач, знаючи особливості нормативно-правового регулювання відповідних правовідносин, об`єктивно повинен був усвідомлювати, що використання Оператором ГТС методу розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу на підставі пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС можливе лише за умови погодження Регулятором торгової платформи.

Колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними та помилковими виходячи із наступного.

Для застосування частини 3 статті 123 КАС України необхідно встановити чи дотримано шестимісячний строк для звернення до суду і, якщо такий строк не дотримано, то чи існують причини пропуску строку звернення до суду, які будуть визнані судом поважними.

В свою чергу, визначений частиною 2 статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Верховний Суд у постанові від 14.07.2022 №420/14397/21 зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права (свобод чи інтересів) - це підтверджений відповідними доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії, чи день, коли особа дізналася про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Відповідно положень статті 36 Закону України від 9 квітня 2015 року №329-VIII «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи зобов`язаний розміщувати на своєму веб-сайті таку інформацію:

1) перелік послуг, що надаються таким оператором, інформацію про тарифи та інші умови надання таких послуг, включаючи технічні умови для отримання доступу та приєднання до газотранспортної системи;

2) методологію визначення тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу та методологію визначення плати за приєднання до газотранспортної системи;

3) кількісні показники обсягів технічної потужності, потужності, право користування якою було надано замовникам згідно з чинними договорами транспортування природного газу, та вільної потужності газотранспортної системи у розрізі точок входу та точок виходу - на щомісячній основі;

4) дані про плановані та фактичні обсяги природного газу, що переміщуються газотранспортною системою, в обсязі, що знаходиться у розпорядженні такого оператора.

Згідно з частиною 2 статті 36 вказаного Закону оператор газотранспортної системи отримує інформацію, передбачену частиною першою цієї статті, від суб`єктів ринку природного газу у порядку та на умовах, визначених кодексом газотранспортної системи.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що інформація, яка визначена положеннями частини 2 статті 36 Закону України «Про ринок природного газу», отримується Оператором ГТС від суб`єктів ринку природного газу, а не від Регулятора, яким є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Позивач наголошує на тому, що лист від 17.01.2022 № 84/16.3.1/5-22 про погодження торгової платформи за підписом голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП не було опубліковано на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, мав врахувати, що підставою звернення апелянта до суду є прийняття НКРЕКП рішення щодо погодження торгової платформи не у спосіб встановлений законом, зокрема щодо недотримання порядку прийняття та оприлюднення такого рішення. В ухвалі про залишення позову без розгляду суд зазначає, що не може надати правової оцінки доводам позивача щодо відсутності рішення НКРЕП на офіційному веб-сайті відповідача як підстави визнання поважним пропуску строку звернення до суду, позаяк дані обставини покладені в обґрунтування позову і їх дослідження на стадії вирішення питання щодо дотримання строків є передчасним.

Разом з цим, враховуючи, що у даній справі дії суб`єкта владних повноважень оскаржуються саме з підстав їх вчинення не у спосіб, встановлений законом, питання щодо додержання/пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом має бути вирішено лише після з`ясування обставин справи, в тому числі дослідження процедури прийняття відповідного рішення, його опублікування тощо з подальшим, у разі виникнення підстав у зв`язку зі встановленням відповідних обставин, застосуванням положень ст.123, п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Позивач наголошує, що копію листа від 17.01.2022 № 84/16.3.1/5-22 про погодження торгової платформи за підписом голови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ним отримано 19.04.2023 року.

За вказаними обставинами строк звернення позивача з даним позовом слід обчислювати саме із вказаної дати і, приймаючи до уваги те, що адміністративний позов було подано до суду 01.06.2023, тобто, в межах шестимісячного строку з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення свого права, на даній стадії слід вважати позов поданим в межах встановленого ст.122 КАС України строків.

Щодо посилань суду першої інстанції на те, що оскільки оператор ГТС надсилав позивачу акт врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць січень 2022 року, де зазначено про застосування методу розрахунку цін небалансів відповідно до пункту 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, за якого враховується ціна продажу/придбання або середньозважена ціна короткострокового стандартизованого продукту, яка визначається лише при продажу чи придбанні певного обсягу природного газу на торговій платформі, що в свою чергу може свідчити фактом того, що позивачу відомо про здійснення з 19.01.2023 розрахунку маржинальної ціни придбання/продажу, колегія суддів вважає за необхідне зазначає наступне.

В актах врегулювання небалансів, як вбачається з їх змісту, безпосередньо вказано про те, що Оператор ГТС здійснював розрахунок цін небалансів природного газу на підставі інформації торгової платформи.

Однак, в цих актах не міститься інформації, чи погодив відповідач торгову платформу в розумінні п. 9 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС, чи не погодив. Також відсутня інформація, яку саме торгову платформу було погоджено і в який спосіб відбулось таке погодження (нарада, лист, усне погодження тощо).

Водночас, ні ТОВ «ОГТСУ», ні ТОВ «Українська енергетична біржа» не повідомляли позивача про те, що спосіб розрахунку ціни небалансів за даними торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» було погоджено з боку НКРЕКП шляхом направлення листа від 17.01.2022 №84/16.3.1/5- 22.

Зміст актів врегулювання щодобових небалансів природного газу не містить жодної інформації про погодження НКРЕКП торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» та спосіб такого погодження, чи про те, яка саме торгова платформа, інформація якої має використовуватись, була погоджена.

Розміщення повідомлення про отримання 19.01.2022 від Регулятора погодження торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа» Оператором ГТС на своєму офіційному веб-сайті в розділі «Новини» прямо не вказує, що апелянт мав дізнатися по наведене погодження, адже матеріалами справи не підтверджується делегування Регулятором своїх повноважень Оператору ГТС розміщення вище вказаного листа.

Сплату позивачем за добовий негативний небаланс квітня, травня, серпня 2022 року також не можна визнати належним та допустимим доказом про його обізнаність щодо способу погодження Регулятором торгової платформи ТОВ «Українська енергетична біржа».

При цьому, слід також відзначити, що предметом розгляду даної адміністративної справи не є правомірність і правильність застосування методу визначення маржинальної ціни, а є питання правомірності дій Регулятора щодо способу погодження відповідної торгової платформи.

Відповідно до ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Згідно ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду, які є передчасними, а тому у відповідності до положень ст. 320 КАС України ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Голяшкін

Судді М.М. Заїка

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено 26.07.2024 року