Справа № 160/15865/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Позивач 18.06.2024 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ" на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік у розмірі 724 521,36 грн..
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875 (далі Закон №875) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю. Невиконання нормативу робочих місць у кількості, визначеній у ч.1 ст.19 Закону №875, тягне за собою накладення адміністративно-господарських санкцій, які самостійно сплачуються такими підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами до 15 квітня, наступного за роком, в якому відбулось порушення нормативу. Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за 2023 рік, склала 182 особи. Таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону №875, у відповідача 7 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлено інвалідність, у роботодавця склала 4 особи, що є меншим ніж встановлено нормативом. Таким чином, за 3 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю та не зайнятих особами з інвалідністю у 2023 році, відповідач до 15.04.2024 р. повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 724521,36 грн. Однак, адміністративно-господарські санкції відповідачем не сплачені, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись до суду із цим позовом.
09 липня 2024 року від відповідача надійшов відзив, в якому він позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що порушень не допустив, оскільки виконав у 2023 році норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю, подав звіти 3-ПН, що виключає застосування адміністративно-господарських санкцій.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2023 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за 2023 рік, склала 182 особи. Таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону №875, у відповідача 7 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлено інвалідність, у роботодавця склала 4 особи, Фонд оплати праці штатних працівників 43954296,01 грн., середня річна заробітна плата штатного працівника 241507,12 грн., сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю 724521,36 грн.
Як вбачається з наданої позивачем квитанції від 07.03.2024 р., розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, розміщено в електронному кабінеті відповідача на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України 07.03.2024 р.
Суд встановив, що відповідач протягом 2023 року регулярно звітував до служби зайнятості про наявність у нього вакантних посад, що підтверджує:
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 19.01.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 17.02.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 22.03.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 21.04.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 19.05.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 21.06.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакансії для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 20.06.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 4 вакансії для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 21.07.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 21.07.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакансії в для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 22.08.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 22.08.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакансії для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 19.09.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакансії для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 19.09.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 18.10.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 18.10.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакансії для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 23.11.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 23.11.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакансії для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 15.12.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 5 вакантних посад для осіб з інвалідністю;
- звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)», прийнята Новомосковським міськрайонним центром зайнятості 15.12.2023 р., у відповідності до якої у ТОВ «ПАВЛОГРАДЗЕРНОПРОДУКТ» є 3 вакантні посади для осіб з інвалідністю.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом, що визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами є № 875.
Відповідно до статті 18 Закону №875 підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
- про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.
Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, визначається Кабінетом Міністрів України.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування.
Порядок визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, форма та порядок надсилання інформації про таких осіб визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.
З вказаного встановлено, що отримана від Пенсійного фонду України інформація щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємства, яке використовує найману працю, а керівник підприємства несе відповідальність у встановленому законом порядку у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Частиною першою статті 238 Господарського кодексу України передбачено, що за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Частиною другою вказаної статті передбачено, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Серед переліку адміністративно-господарських санкцій, встановленого у частині 1 статті 239 Господарського кодексу України вказано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання, зокрема, адміністративно-господарський штраф, а також і інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.
Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у статті 20 Закону № 875-ХІІ.
Отже, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.
Разом з тим, законом передбачено випадки, у яких суб`єкт господарювання звільняється від відповідальності за вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Загальні засади відповідальності учасників господарський відносин, зокрема і підстави для звільнення від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що передбачені адміністративно-господарські санкції), регламентовано главою 24 Господарського кодексу України (Загальні засади відповідальності учасників господарських відносин).
Так, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Зі змісту частини другої статті 218 Господарського кодексу України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).
Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.
Тому у цій справі необхідно перевірити, чи вжив відповідач залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, яке полягає у не забезпеченні середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.
Як встановлено, відповідач регулярно подавав звітність форми № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за 2023 рік, тим самим вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення правопорушення.
Також, суд встановив, що відсутні докази безпідставної відмови інвалідам, які самостійно зверталися до відповідача з метою працевлаштування.
Вказані обставини, на думку суду, свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності на підставі частини 2 статті 218 Господарського кодексу України.
Беручи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судовий збір не підлягає розподілу.
Керуючись ст. 241 246, 250 КАС України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко