Справа № 300/4314/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/4314/23 пров. № А/857/5421/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 ,

на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року (суддя Матуляк Я.П., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м. Івано-Франківськ, дата складення повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №300/4314/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ),

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 2 (два) повних календарних роки служби без врахування попереднього періоду служби в календарному обчисленні 6 (шість) років; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за увесь період служби в календарному обчисленні 8 (вісім) повних календарних роки служби з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 позов задоволено. Визнано протиправними дії НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 2 повних календарних роки служби. Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 8 повних календарних років служби, з урахуванням проведених раніше виплат за 2 календарні роки служби.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права винесене, а відтак підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що позивач не набув права на виплату саме відповідачем спірної одноразової грошової допомоги через те, що попередня його служба не була військовою, оскільки він працював в органах внутрішніх справ. Також суд першої інстанції грубо порушив процесуальні права відповідача, не надавши останньому вчасно ознайомитись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами, що унеможливило подання ним відзиву на позов.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржене рішення суду від 02.02.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід задоволити.

Судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Згідно з витягом з наказу заступника голови комісії з припинення Прикарпатського юридичного інституту Львівського Державного університету внутрішніх справ від 04.10.2011 №129 о/с ОСОБА_1 звільнено із займаної посади та органів внутрішніх справ в запас (з постановкою на військовий облік) за статтею 64 п. "г" Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів) (а.с. 77).

Зазначеним наказом встановлено вислугу років позивача в календарному обчисленні 06 років 01 місяць 03 дні.

В період з 04.02.2020 по 13.10.2022 ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) (а.с. 60, 61).

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 12.10.2022 за №508-ОС позивача звільнено з військової служби за підпунктом "б" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби)" (а.с. 61).

Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.10.2022 за №526-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення (а.с. 62).

Зазначеним наказом встановлено вислугу років позивача з розрахунком на 13 жовтня 2022 року, яка складає: календарна військова 08 років 09 місяців 12 днів; пільгова військова 01 рік 04 місяці 04 дні; загальна військова 10 років 01 місяць 16 днів.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.06.2023 за №440-ОС внесено зміни до наказу від 13.10.2022 за №526-ОС, зокрема зазначено, що вислуга років з розрахунком на 13.10.2022 року складає: календарна військова 08 років 09 місяців 12 днів; пільгова військова 01 рік 04 місяці 04 дні; загальна військова складає 10 років 01 місяць 16 днів. Постановлено виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 2 (два) повних календарних роки служби (а.с. 64).

На адвокатський запит представника позивача, відповідач повідомив, що виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення проведена лише за час служби позивача у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ), решта періоду не врахована, оскільки позивачем не надано доказів про те, що він не отримував таку допомогу під час звільнення з попереднього місця служби (а.с. 66-71).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вирішуючи питання щодо позовних вимог про проведення перерахунку і доплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні його з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за увесь період служби в календарному обчисленні 8 (вісім) повних календарних роки служби з урахуванням раніше виплачених сум, колегія суддів враховує таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ.

Згідно з ст.2 цього Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону №2011-XII (чинну на час виникнення спірних правовідносин), військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Абзацом 6 ч.2 ст.15 Закону №2011-XII визначено, що у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога, передбачена цим пунктом, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Наказом Міністерством внутрішніх справ України №558 від 25.06.2018 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція №558, чинна на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно першого речення п.1 Глави 9 Інструкції №558, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Як визначено п.4 Глави 9 Інструкції №558, військовослужбовцям у разі повторного їх звільнення зі служби грошова допомога, передбачена пунктами 1, 2 цієї глави, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої одноразової грошової допомоги.

До осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, належать військовослужбовці, вислуга років яких на день виключення зі списків особового складає менше 10 років.

Таким чином, для виплати позивачу у спірному випадку одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби необхідно дотримання сукупності таких підстав та умов: повторна військова служба; статус військовослужбовця як при першій та і при повторній службі; не набуття права на давний вид допомоги при попередньому звільненні.

Матеріалами справи підтверджується, що в період з 04.02.2020 по 13.10.2022 ОСОБА_1 проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ). Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 12.10.2022 за №508-ОС ОСОБА_1 звільнений з військової служби та наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.10.2022 за №526-ОС виключений зі списків особового складу частини і знятий з усіх видів забезпечення.

Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) від 13.06.2023 за №440-ОС внесено зміни до наказу від 13.10.2022 за №526-ОС та постановлено, зокрема, виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 2 (два) повних календарних роки служби.

При цьому, як свідчать встановлені у цій справи фактичні обставини, до служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) позивач працював в органах внутрішніх справ.

Відмова відповідача щодо виплати позивачу одноразової грошової допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за увесь період служби в календарному обчисленні 8 (вісім) повних календарних роки служби, обгрунтована саме тим, що виплата одноразової грошової допомоги проведена лише за час служби позивача у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ), а решта періоду не врахована, оскільки позивачем не надано доказів про те, що він не отримував таку допомогу під час звільнення з попереднього місця служби.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що відповідач безпідставно не провів нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за попередні 6 повних календарних років служби до військової служби у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ), здійснивши нарахування і виплату лише за 2 повних календарних роки служби у цій військовій частині згідно наказу №440-ОС від 13.06.2023, діявши при цьому в межах повноважень та у спосіб, визначений відповідними правовими актами.

За наведеного вище правового регулювання спірних правовідносин, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача у цій частині є обґрунтованою.

Відносно доводів апелянта про порушення судом першої інстанції процесуального права, не надавши відповідачу вчасно ознайомитись із позовною заявою і доданими до неї матеріалами, що унеможливило подання ним відзиву на позов, то матеріали справи містять заяву військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2023 про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та надання електронної копії матеріалів на електронну адресу, однак у справі відсутні дані про вирішення судом вказаного клопотання, що свідчить про недотримання судом першої інстанції процесуальних правових норм у забезпеченні рівності сторін у доведенні свої правових позицій.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла переконання, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з недотриманням норм матеріального і процесуального права, що у свою чергу стало підставою для помилкового вирішення справи про задоволення позову, а тому рішення суду першої інстанції належить скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні відповідних позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2024 року в адміністративній справі №300/4314/23 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасувати і прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль