Справа № 600/5062/23-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у роз`ясненні судового рішення

29 липня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/5062/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернівецького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просила:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати їй в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 08.11.2022 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на її користь індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 3805,42 гривень в місяць за період з 01.03.2018 по 08.11.2022 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

Ухвалою суду від 20.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.03.2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.11.2022 року включно відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 08.11.2022 року включно відповідно до абзаців 3,4,5,6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

23.07.2024 року представником Військової частини НОМЕР_1 подано до суду заяву про роз`яснення судового рішення у вказаній адміністративній справі, в якій просить:

- роз`яснити чи є рішення суду виконаним, якщо вимоги вказані в резолютивній частині рішення фактично виконані відповідачем до ухвалення самого рішення? Чи є необхідність повідомляти позивача, що дане рішення виконане?

Враховуючи, що рішення суду у справі № 600/5062/23-а було ухвалено в спрощеному позовному провадженні і відсутня необхідність заслухати заявника, суд вважає за можливе вирішити дану заяву про роз`яснення судового рішення без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення зазначено, що фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 на виконання даного рішення було зроблено розрахунок належної суми індексації до виплати ОСОБА_1 з застосуванням норм 3,4,5,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року №1078» за період з 01.03.2018 року по 08.11.2022 року включно. Дані розрахунки були звіреними з фактично нарахованими та вже виплаченою індексацією позивачу, і фактична різниця даних двох нарахувань дорівнює нулю - тобто фактично суд вказує застосувати норми Постанови КМУ 1078 при нарахуванні індексації що було зроблено військовою частиною фактично до ухвалення такого рішення.

Розглянувши вказану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 1-3 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Досліджуючи наявність підстав для роз`яснення судового рішення, суд звертає увагу на те, що стаття 254 КАС України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню.

Незрозумілість судового рішення є оцінним поняттям, а доцільність роз`яснення судового рішення приймається на розсуд суду, який має відштовхуватись від раціональних критеріїв.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Тобто, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для осіб, що будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності судового рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Суд також зазначає, що роз`яснення рішення полягає у викладенні судом його змісту у більш доступній, чіткій та конкретизованій формі, забезпечуючи при цьому дотримання принципу незмінності змісту рішення, та виключно в межах тих питань, які були предметом судового розгляду. Суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги. Не допускається також і зміна формулювання змісту судового рішення.

Позицію щодо незмінності судового рішення, зокрема, викладено в пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 Про судове рішення в адміністративній справі. Так, у даному пункті постанови Пленуму зазначено, що за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою. Результатом розгляду заяви про роз`яснення судового рішення є постановлення судом ухвали про задоволення заяви або відмову в задоволенні заяви. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд також наголошує, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша стаття 2 КАС України).

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах.

Роль суду в правовій державі, окрім іншого, полягає в забезпеченню правового порядку та правової визначеності. Суд не може використовуватись як механізм розбалансування правовідносин, його діяльність має відповідати вимогам справедливості та враховувати наслідки реалізації його рішень.

Вирішуючи цей спір по суті, суд має визначити свою роль у модерновому суспільстві, як умовного стабілізатора суспільних відносин, або їх дестабілізатора.

Однак, розсуд суду або іншими словами його дискреційні повноваження, має свої червоні лінії, перехід за які є порушенням права. Такими червоними лініями є розсуд роботодавця-суб`єкта публічного права, який зобов`язаний забезпечити дотримання вимог законодавства в частині належного оформлення трудових відносин між ним та працівникам. Втручатись в дискреційні повноваження роботодавця, значить підмінювати його і тим самим розділяти з ним відповідальність за допущені порушення.

Натомість, дискреційні повноваження роботодавця не є необмеженими, адже положення частини 2 статті 19 Конституції України передбачають, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи доводи представника Військова частина НОМЕР_1 , суд констатує, що останній перед судом поставлено питання, які стосуються виключної компетенції суб`єкта владних повноважень (у даному випадку відповідача) в частині нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення на виконання рішення суду.

У рішенні, яке заявник просить роз`яснити, судом описано перелік обставин, які установлено під час розгляду справи та визначено нормативно-правову базу, що підлягає застосування з метою відновлення порушеного права позивача.

Як наслідок, саме Військова частина НОМЕР_1 має вирахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.

Поряд з цим, у поданій заяві заявник жодним чином не обґрунтовує необхідність роз`яснення судового рішення його незрозумілістю, що б перешкоджало його належному виконанню.

Також суд наголошує, що сутність поданої заяви зводиться до питання вірності виконання рішення суду, водночас таке питання не вирішується у порядку інституту роз`яснення судового рішення.

Суд звертає увагу на те, що КАС України (стаття 382) визначена можливість, за необхідності, вжити заходи судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Відтак, у разі наявності суперечності у ході виконання рішення суду, за вмотивованим клопотання позивача, судом можуть бути вжиті такі заходи.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що рішення, яке заявник просить роз`яснити є цілком зрозумілим і таким, що не викликає труднощів в частині його виконання. За таких обставин, заява про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 241, 243, 248, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею..

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя О.В. Анісімов