Справа № 400/6758/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 липня 2024 р. № 400/6758/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Ярощука В.Г., перевіривши матеріали позовної заяви

за адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частиниа НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 липня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

18.07.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надав позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду у справі № 400/6758/24 в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 27.09.2022 по 19.05.2023.

26.07.2024 представниця позивача подала до суду заяву про поновлення строків, яку умотивувала тим, що:

позивач мав право на виплату йому усього грошового забезпечення, зокрема за період з 27.09.2022 по 19.05.2023, у день його звільнення з військової служби; про порушення своїх прав на належну оплату позивач дізнався при звільненні з військової служби після отримання 11.06.2024 довідок № 24/5/418 і № 24/5/419 про відповідні суми виплаченого йому грошового забезпечення, і саме з цієї дати має обчислюватися строк звернення до суду;

відповідач всупереч вимогам статті 110 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) не повідомляв щомісячно позивача про суми виплаченого йому грошового забезпечення;

строк звернення до суду у даній справі має обчислюватися з урахуванням направленої позивачем заяви про врегулювання розбіжностей щодо розміру нарахованого грошового забезпечення при безпосередніх переговорах з роботодавцем;

позивач перебував на стаціонарному лікуванні у періоди з 13.12.2022 по 23.12.2022, з 01.02.2023 по 14.02.2023, з 24.02.2023 по 10.03.2023, з 03.04.2023 по 19.04.2023, з 16.08.2023 по 29.08.2023, з 10.09.2023 по 13.09.2023, з 21.09.2023 по 06.10.2023, з 07.12.2023 по 08.01.2024, з 14.03.2024 по 22.03.2024, з 16.04.2024 по 07.05.2024, і після повернення з лікування він відразу уклав 09.05.2024 договір про надання правничої допомоги;

у періоди між лікуваннями позивач перебував у зоні бойових дій.

Надаючи оцінку доводам клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом у цій справі, суд зазначає наступне.

У мотивувальній частині ухвали від 18.07.2024 про залишення позовної заяви без руху суд наголосив, що

право на звернення до суду щодо виплати грошового забезпечення військовослужбовців:

враховуючи положення частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом № 2352-ІХ), до 18.07.2022 не обмежене будь-яким строком;

відповідно до частини першою статті 233 КЗпП України (в чинній редакції згідно із Законом № 2352-ІХ) з 19.07.2022 обмежене тримісячним строком; водночас вказаний строк не підлягає застосуванню до 30.06.2023, так як він продовжений на строк дії карантину, який відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023.

Тримісячний строк звернення до суду щодо виплати йому грошового забезпечення за травень 2023 року спливає через три місяці з дня, коли він дізнався про порушення свого права (01.07.2023), тобто 01.10.2023.

З наведеного слідує, що позовні вимоги в частині нарахування та виплати грошового забезпечення позивача за період з 19.07.2022 по 19.05.2023 подані з порушенням тримісячного строку звернення до адміністративного суду.

Тому є необґрунтованими твердження представниці позивачки, які зазначені у заяві про усунення недоліків від 26.07.2024, про те, що:

строки виплати грошового забезпечення військовослужбовців необхідно обчислювати з дня проведення розрахунків з таким військовослужбовцем при його звільненні з військової служби;

строк звернення до суду у даній справі має обчислюватися з урахуванням направленої позивачем заяви про врегулювання розбіжностей щодо розміру нарахованого грошового забезпечення при безпосередніх переговорах з роботодавцем;

на строк звернення до суду впливає дата укладання договору про надання правничої допомоги з адвокатом.

Що стосується такої підстави для визнання поважними причинами пропуску строку звернення до суду, як перебування позивача на стаціонарному лікуванні, то суд встановив, що матеріалами справи підтверджується факт перебування його на стаціонарному лікуванні у періоди:

з 21.09.2023 по 06.10.2023 медичною характеристикою начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ;

з 14.03.2024 по 22.03.2024 виписним епікризом «Міської клінічної лікарні № 1» Одеської міської ради № 3550/363;

з 16.04.2024 по 07.05.2024 випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 2996.

Натомість період перебування позивача на стаціонарному лікуванні у період з 07.12.2023 по 08.01.2024 жодними документами, які наявні в матеріалах справи, не підтверджується.

Відтак з 01.10.2023 по 15.07.2024 згідно з наявними матеріалами справи позивач не перебував на стаціонарному лікуванні 8 місяців 9 днів, а саме: в такі періоди:

з 07.10.2023 по 13.03.2024 (5 місяців 7 днів);

з 23.03.2024 по 15.04.2024 (0 місяців 24 дні);

з 08.05.2024 по 15.07.2024 (2 місці 8 днів).

Таким чином, оскільки в період з 01.10.2023 до 15.07.2024 (день подання позову) позивач не перебував на стаціонарному лікуванні понад 8 місяців, тому знаходження його на вказаному лікуванні у періоди з 21.09.2023 по 06.10.2023 та з 14.03.2024 по 22.03.2024 не є поважною причиною пропуску тримісячного строку звернення до суду з цим позовом.

Також матеріалами справи не підтверджується факт перебування позивача у період між лікуваннями позивач у зоні бойових дій, тобто у періоди з 07.10.2023 по 13.03.2024, з 23.03.2024 по 15.04.2024, з 08.05.2024 по 27.05.2024 (день виключення позивача зі списків особового складу відповідача).

Позивач не надав суду жодних доказів перебування його в ці періоди в зоні бойових дій.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вище викладене, суд прийшов до висновку, що згідно з матеріалами справи позивач у період з 07.10.2023 по 13.03.2024, з 23.03.2024 по 15.04.2024, з 08.05.2024 по 15.07.2024 перебував у населеному пункті місця постійної дислокації відповідача, який одночасно є місцем постійного проживання позивача, який він вказав у позовній заяві.

Відтак суд не встановив жодних поважних причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з цим позовом у періоди з 07.10.2023 по 13.03.2024, з 23.03.2024 по 15.04.2024, з 08.05.2024 по 15.07.2024, що в загальному складає 8 місяців 9 днів.

У пункті 47 постанови від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 Верховний Суд сформував правову позицію, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відтак сам факт введення в Україні воєнного стану не є самостійною обставиною, що унеможливлює подання позову до адміністративного суду в строки, встановлені КАС України.

У пунктах 30 і 31 мотивувальної частини постанови від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від сторони унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом.

Оскільки позивач не навів ні у позовній заяві від 15.07.2024, ні у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 26.07.2024 належних обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість подання ним позову у строки, встановлені процесуальним законодавством, тому він пропустив без поважних причин строк звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 27.09.2022 по 19.05.2023.

Таким чином, відсутні підстави для задоволення заяви позивача від 26.07.2024 про визнання поважними причини попуску строку для звернення до адміністративного суду в частині позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Отже, позовна заява у відповідній частині підлягає поверненню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 122, 123, 169, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представниці ОСОБА_1 від 26.07.2024 про поновлення строків звернення до Миколаївського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 27.09.2022 по 19.05.2023.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 повернути в частині таких позовних вимог, а саме щодо:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати за період з 27.09.2022 року по 19.05.2023 року грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 року №704.

зобов`язання відповідача за період з 27.09.2022 року по 19.05.2023 року провести перерахунок, нарахування та доплату грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року, Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704);

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2022 рік та 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача провести перерахунок, нарахування та доплату грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік та 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати за період з 27.09.2022 року по 19.05.2023 року інших щомісячних основних видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби, премії) виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

зобов`язання відповідача за період з 27.09.2022 року по 19.05.2023 року провести перерахунок, нарахування та доплату інших щомісячних основних видів грошового забезпечення (надбавки за вислугу років), щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби, премії) виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704;

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка подала позовну заяву.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук