Справа № 200/2919/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року Справа№200/2919/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач), звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - Відповідач), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22 від 10.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії за заявою ОСОБА_1 від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189 про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу за періоди 20.07.1986 - 10.11.1986, 09.12.1988 - 01.09.1991, 11.02.1992 - 30.09.1996, 14.05.2000 - 03.09.2000, 13.04.2004 - 30.11.2006, 20.11.2007 - 13.11.2009, 17.06.2010 - 02.07.2010, 05.07.2010 - 07.12.2010, 02.03.2011 - 17.12.2012, 18.03.2013 - 20.12.2013, 18.03.2014 - 05.12.2022 відповідно п. в ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та страхового стажу за період з 12.11.1986 по 22.11.1988 за час проходження служби в армії.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що він через вебпортал подав заяву про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189. Заява була відпрацьована за принципом екстериторіальності, відповідачем. У зв`язку з недосягненням пенсійного віку, визначеного статтею 26 Закону 1058 (60 років), відповідачем було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком. Позивач не погодився із таким рішенням та звернувся до Донецького окружного адміністративного суду. Рішенням суду від 09.05.2023 у справі №200/257/23 відповідача було зобов`язано повторно розглянути заяву від 05.12.2022 про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно пункту в частини 1 статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV. 10.04.2024 відповідачем прийнято рішення №22 про відмову в призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 20 років. Відповідно до листа від 10.05.2024 ГУ ПФУ в Донецькій області страховий стаж позивача становить 35 років 03 місяці 12 днів, в тому числі пільговий стаж склав 14 років 04 місяці 05 днів. Із таким рішення позивач не погоджується, вважає його протиправним таким, що порушує його конституційні права, у зв`язку із чим звернувся за захистом своїх прав до суду.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду від 20.05.2024 року Позивачем було надано клопотання про витребування у відповідача належним чином засвідченої копії оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22 від 10.04.2024 року.

Ухвалою суду від 27 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оскаржуване рішення №22 від 10.04.2024 року, довідку форми ОК-5 відносно ОСОБА_1 .

Третьою особою було надано відзив, в якому зокрема зазначено, що засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, 12.12.2022 прийнято рішення № 22 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно частини 1 статті 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачем, яким повторно опрацьовано заяву від 05.12.2022 за принципом екстериторіальності на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року по справі № 200/257/23, 10.04.2024 було прийнято рішення № 22 про відмову Позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058 з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Форма довідки наведена в Додатку 5 Порядку № 637.

Згідно із матеріалами електронної пенсійної справи позивача та за результатом розгляду Відповідачем заяви від 05.12.2022, наданих документів, інформації з індивідуальних відомостей реєстру застрахованих осіб страховий стаж Позивача склав 34 роки 05 місяців 16 днів, пільговий стаж роботи у якості тракториста-машиніста не розглядався, оскільки документи, що підтверджують пільговий характер роботи трактористом-машиністом, для розгляду не надавались.

За наданими документами до страхового стажу не враховано період проходження військової строкової служби з 12.11.1986 по 22.11.1988, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка військової частини.

Згідно з інформацією записів трудової книжки колгоспника від 29.07.1986 НОМЕР_2 до пільгового стажу відповідно пункту «в» частини 1 статті 13 Закону № 1788 та пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058 було враховано наступні періоди: з 13.04.2004 по 30.11.2006, з 20.11.2007 по 13.11.2009, з 05.07.2010 про 07.12.2010, 18.03.2013 по 20.12.2013, з 18.03.2014 по 30.09.2022.

Періоди з 20.07.1986 по 10.11.1986, з 09.12.1988 - 01.09.1991, 11.02.1992 - 30.09.1996, 14.05.2000 - 03.09.2000, 17.06.2010 - 02.07.2010, 02.03.2011 - 17.12.2012 не враховано до пільгового стажу тракториста-машиніста, оскільки не підтверджено безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві, дані по спеціальному стажу в Реєстрі застрахованих осіб відсутні. За період 01.10.2022 по 05.12.2022 відсутня сплата страхових внесків. Відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 10.04.2024 було прийнято рішення № 22 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу - 20 років.

Відповідач у встановлений судом строк відзив не надав.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

Згідно записів з трудової книжки НОМЕР_2 ОСОБА_1 працював, зокрема:

20.07.1986 прийнятий в члени колхозу Радянська Україна Красноармійського району Донецької області; призначений в тракторну бригаду на постійну роботу трактористом 3 класу;

10.11.1986 розрахований у зв`язку із уходом на службу в Радянську армію;

з 12.11.1986 - 27.11.1988 служба в рядах Радянської армії;

09.12.1988 призначений в тракторну бригаду на постійну роботу трактористом 3 класу;

01.09.1991 виключений з членів Радянська Україна Красноармійського району Донецької області; звільнений.

21.10.1991 прийнятий машиністом екскаватора 4 розряду в Селидовське управління житлово-комунального господарства в/о Селидоввугілля;

28.12.1991 Звільнений за власним бажанням;

11.02.1992 прийнятий в члени колхозу Радянська Україна Красноармійського району; призначений трактористом 3 класу;

03.04.1993 присвоєна кваліфікація тракториста першого класу;

03.09.1993 Колхоз Радянська Україна перереєстровувано в колективне сільськогосподарське підприємство Україна;

30.09.1996 виведено з членів КСГП Україна; звільнений за власним бажанням;

12.12.1996 прийнятий трактористом Т-150 Селидовське управління житлово-комунального господарства в/о Селидоввугілля;

06.05.2000 звільнений за власним бажанням;

14.05.2000 прийнятий трактористом та ТОВ Агроресурс;

03.09.2000 звільнений за власним бажанням;

11.09.2000 прийнятий трактористом Т-150 на Дочірнє підприємство Виробничого управління теплофікації м. Селидове ВАТ ДХК Селидіввугілля;

01.08.2001 створено комунальне підприємство Селидівська міська тепломережа;

31.03.2003 звільнений за згодою сторін;

15.04.2003 отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості;

08.04.2004 припинена виплата допомоги;

13.04.2004 прийнятий трактористом-машиністом на сільгосп роботах на ТОВ Таврія;

30.11.2006 звільнений за згодою сторін;

12.12.2006 отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості;

27.03.2007 припинена виплата;

20.11.2007 прийняти на роботу в якості механізатора тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело;

13.11.2009 року звільнений за власним бажанням;

17.06.2010 прийнятий в якості тракториста-машиніста 1 класу в Селидівський мехзагін ПП Агрофірма Котліно;

02.07.2010 звільнений за власним бажанням;

05.07.2010 прийнятий на роботу в якості механізатора тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело;

07.12.2010 звільнений за угодою сторін;

15.12.2010 отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості;

02.02.2011 року прийняти підсобним робітником на період виконання оплачуваних громадських робіт на ТОВ Джерело;

22.02.2011 року звільнений за роботи у зв`язку із закінченням строку трудового договору;

01.03.2011 року припинена виплата допомоги по безробіттю;

02.03.2011 року прийнятий на роботу в якості механізатора тракториста_машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело;

17.12.2012 Звільнений за угодою сторін;

25.12.2012 року отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості;

18.03.2013 року прийнятий на роботу в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело;

20.12.2013 року звільнений за угодою сторін;

30.12.2013 року отримував виплати допомогу по безробіттю у Селидівському міському центрі зайнятості;

17.03.2014 року припинена виплата;

18.03.2014 року прийнятий на роботу в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело. Запис про звільнення відсутній.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_4 , Позивач в період з 12 листопада 1986 року по 22 листопада 1988 року проходив строкову військову службу в лавах Радянської армії.

Згідно диплому №306259 Позивач 01 вересня 1983 року по 19 липня 1986 року навчався в ПТУ №144 м. Гірник та здобув кваліфікацію тракторист-машиніст 3 класу, слюсар 7 розряду.

Згідно довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 №07/7279 від 08.12.2022 року Позивач дійсно в період з 12 листопада 1986 року по 22 листопада 1988 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил.

Згідно довідки №114 від 27.12.2022 року виданої ТОВ «Джерело» Позивач в період з 20.11.2007 року по 13.11.2009 року, з 05.07.2010 року по 07.12.2010 року, з 02.03.2011 року по 17.12.2012 року, з 18.03.2013 року по 20.12.2013 року, з 18.03.2014 року по теперішній час працював трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва.

05.12.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Заява за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням №22 від 12.12.2022 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмовило в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року по справі №200/257/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2022 року про призначення пенсії з зарахуванням пільгового стажу відповідно п. в ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В задоволенні іншої частини адміністративного позову відмовлено.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 22 від 10.04.2024 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року по справі №200/257/23 було повторно розглянуто заяву від 05.12.2022 щодо призначення пенсії за віком відповідно до пункту третього частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За результатом розгляду заяви було відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Страховий стаж особи становить 35 років 3 місяці 12 днів, в тому числі пільговий стаж складає 14 років 4 місяці 5 днів. Вік заявника на дату звернення 55 років 2 дні. Результати розгляду документів, доданих до заяви: 1) за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди: - періоди проходження військової строкової служби з 12.11.1986 по 22.11.1988, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка військової частини.

Відповідно до розрахунку стажу форми РС-право, періоди роботи Позивача зараховано:

з 20.07.1986 по 11.11.1986, з 01.01.1989 по 31.12.1989, з 01.01.1990 по 31.12.1990, з 01.01.1991 по 01.09.1991, з 11.02.1992 по 31.12.1992, з 01.01.1993 по 02.09.1993 як Робота в колгоспі з 1966Р;

з 21.10.1991 по 28.12.1991, з 03.09.1993 по 30.09.1996, з 15.05.2000 по 03.09.2000, з 17.06.2010 по 04.07.2010, з 02.03.2011 по 24.12.2012, з до страхового стажу;

з 13.04.2004 по 30.11.2006, з 20.11.2007 по 13.11.2009, з 05.07.2010 по 07.12.2010, з 18.03.2013 по 20.12.2013, з 18.03.2014 по 30.09.2022 як Трактористи - машиністи у с/г;

з 09.12.1988 по 31.12.1988, з 01.10.2022 по 05.12.2022, з 12.11.1986 по 22.11.1988 за час проходження служби в армії взагалі не було зараховано до стажу.

Не погоджуючись із відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності загального стажу роботи 30 років у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах трактористам-машиністам призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, такого страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Згідно з п. п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

З додатку до цього роз`яснення, яким встановлено форму такої довідки, вбачається, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, та на підставі яких документів видана довідка.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. При цьому, визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Як слідує із записів в трудовій книжці НОМЕР_2 (у межах викладених обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги) позивач працював, зокрема:

20.07.1986 прийнятий в члени колгоспу Радянська Україна Красноармійського району Донецької області; призначений в тракторну бригаду на постійну роботу трактористом 3 класу;

10.11.1986 розрахований у зв`язку із уходом на службу в Радянську армію;

з 12.11.1986 - 27.11.1988 служба в рядах Радянської армії;

09.12.1988 призначений в тракторну бригаду на постійну роботу трактористом 3 класу;

01.09.1991 виключений з членів Радянська Україна Красноармійського району Донецької області; звільнений.

21.10.1991 прийнятий машиністом екскаватора 4 розряду в Селидовське управління житлово-комунального господарства в/о Селидоввугілля;

28.12.1991 звільнений за власним бажанням;

11.02.1992 прийнятий в члени колхозу Радянська Україна Красноармійського району; призначений трактористом 3 класу;

03.04.1993 присвоєна кваліфікація тракториста першого класу;

03.09.1993 Колхоз Радянська Україна перереєстровувано в колективне сільськогосподарське підприємство Україна;

30.09.1996 виведено з членів КСГП Україна; звільнений за власним бажанням;

14.05.2000 прийнятий трактористом та ТОВ Агроресурс;

03.09.2000 звільнений за власним бажанням;

13.04.2004 прийнятий трактористом-машиністом на сільгосп роботах на ТОВ Таврія;

30.11.2006 звільнений за згодою сторін;

20.11.2007 прийняти на роботу в якості механізатора (згідно запису №37 запис не дійсний. Прийнятий трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва) на ТОВ Джерело;

13.11.2009 звільнений за власним бажанням;

17.06.2010 прийнятий в якості тракториста-машиніста 1 класу в Селидівський мехзагін ПП Агрофірма Котліно;

02.07.2010 звільнений за власним бажанням;

05.07.2010 прийнятий на роботу в якості механізатора (згідно запису №38 запис не дійсний. Прийнятий трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва) на ТОВ Джерело;

07.12.2010 звільнений за угодою сторін;

02.03.2011 прийнятий на роботу в якості механізатора (згідно запису №39 запис не дійсний. Прийнятий трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва) на ТОВ Джерело;

17.12.2012 звільнений за угодою сторін;

18.03.2013 прийнятий на роботу в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело;

20.12.2013 звільнений за угодою сторін;

18.03.2014 прийнятий на роботу в якості тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва на ТОВ Джерело. Запис про звільнення відсутній.

Згідно диплому №306259 Позивач 01 вересня 1983 року по 19 липня 1986 року навчався в ПТУ №144 м. Гірник та здобув кваліфікацію тракторист-машиніст 3 класу, слюсар 7 розряду.

Наявність у позивача кваліфікації «тракториста-машиніста 3 класу» підтверджується дипломом №306259, виданим ПТУ №144 м. Гірник.

Відомості ЄДР свідчать про те, що основним видом господарської діяльності приватного акціонерного товариства "Агроресурс" (ідентифікаційний код: 30278951) є код 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Відомості ЄДР свідчать про те, що основним видом господарської діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Таврія" (ідентифікаційний код: 30791917) є код 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Відомості ЄДР свідчать про те, що основним видом господарської діяльності приватного підприємства "Агрофірма "Котліно" (ідентифікаційний код: 31949519) є код 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Відомості ЄДР свідчать про те, що основним видом господарської діяльності сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» (ідентифікаційний код: 30791901) є код 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний).

Як виходить із записів у трудовій книжці та відомостей ЄДР позивач працював у колгоспі, сільськогосподарських та фермерських підприємствах, тобто на підприємствах, які є виробниками сільськогосподарської продукції.

Умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 є:

1. виконання особою робіт на посаді тракториста-машиніста;

2. безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства;

3. досягнення відповідного віку;

4. наявність кількості відповідного стажу.

За відсутності хоча б однієї з цих умов призначення пенсії відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 неможливе.

Саме такі висновки наведені Верховним Судом в постановах від 27 лютого 2018 року у справі № 681/813/17, від 10 травня 2018 року у справі № 196/1004/14-а, від 27 квітня 2020 року у справі № 648/1613/17.

Досягнення позивачем на день звернення за призначенням пенсії 55 річного віку, як того вимагає п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, підтверджено паспортом громадянина України, та не заперечується пенсійним органом.

Факт роботи позивача в спірні періоди трактористом, тобто за професією, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, підтверджений належним чином оформленими записами в трудовій книжці.

Записи в трудовій книжці свідчать, що впродовж вказаних періодів позивач працював в радгоспі, а також в сільськогосподарських підприємствах, основним видом діяльності яких є виробництво продукції рослинництва.

Суд враховує висновок, наведений Верховним Судом в постанові від 27 квітня 2020 року у справі № 648/1613/17:

«[…]

На підставі відомостей, зазначених у трудовій книжці серії НОМЕР_6 , судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСО/ НОМЕР_7 у період з 1977 по 2016 роки працював на посаді тракториста та тракториста-машиніста на різних підприємствах.

Отже, записами з трудової книжки позивача підтверджується трудовий стаж ОСОБА_1 на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, а тому вимога відповідача додатково надати уточнюючі довідки підприємств про пільговий характер робіт є необґрунтованою.

[…]».

При дослідженні вказаної трудової книжки судом встановлено, що відомості про роботу, внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 29 липня 1993 року № 58. Записи про періоди роботи зроблені чітко, без виправлень з відтисками печаток.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області зазначило, що в трудовій книжці відсутні відомості про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на тракторах, інших самохідних сільськогосподарських машинах впродовж повного сільськогосподарського сезону сільськогосподарських робіт у рослинництві та тваринництві. Як наслідок, для підтвердження спеціального (пільгового) стажу позивач мав надати уточнюючі довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637, в яких мають бути вказані: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також наведені відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

З цього приводу суд зауважує, що записами з трудової книжки позивача та відомостями з ЄДР підтверджується трудовий стаж на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, а тому вимога відповідача додатково надати уточнюючі довідки підприємств про пільговий характер робіт є необґрунтованою.

Вказані в трудовій книжці підприємства відносились та відноситься до виробників сільськогосподарської продукції, а відтак позивач має право на зарахування вказаного стажу до пільгового.

До того ж, як було вже зазначено судом, трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Тобто до пільгового стажу зараховується не тільки робота на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві, але й виконання інших робіт в між польовий або міжсезонний період.

Виявлені управлінням недоліки не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів, також не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Отже, отримавши трудову книжку та визначивши недоліки в ній, пенсійний орган не був позбавлений можливості використати свої права, передбачені ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 та звернутися з відповідним запитом або провести перевірку на підприємстві, з яким позивач перебував в трудових відносинах.

Всупереч вимогам п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів.

Щодо не зарахування до страхового та пільгового стажу періоду роботи Позивача з 01.10.2022 по 05.12.2022, суд зазначає наступне.

Як вбачається з довідки форми ОК-5 за вказані періоди відсутня сплата страхових внесків, разом з цим, суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Відповідно до частини 1 3 статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону №1058-IV, сплачуються їх роботодавцями.

Порядок обчислення та сплати страхових внесків встановлено у частині 1, 3, 10 статті 20 Закону № 1058-IV, якою передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі складених актів перевірки правильності нарахування та сплати страхових внесків, звітності, що подається страхувальником, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму заробітної плати (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 12 статті 20 цього Закону страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 статті 16 Закону №1058-IV, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

Відповідно до положень ст.106 Закону № 1058-XV, відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Тобто, за змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

На підставі викладеного, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при призначенні пенсії позивача періодів його роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була висловлена Верховним Судом у постановах від 25 вересня 2018 року у справі № 242/65/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 242/4793/16-а, від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17, від 04 червня 2019 року у справі №235/900/17, від 27 лютого 2019 року у справі № 242/1871/17 та № 423/3544/16-а.

Таким чином суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача з 20.07.1986 по 10.11.1986, з 09.12.1988 по 01.09.1991, з 11.02.1992 по 30.09.1996, з 14.05.2000 по 03.09.2000, з 17.06.2010 по 02.07.2010, з 02.03.2011 по 17.12.2012, з 01.10.2022 по 05.12.2022 підлягають зарахування до пільгового стажу відповідно до п. в ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

При цьому, суд зазначає, що позовні вимоги в частині зарахування періодів роботи з 13.04.2004 по 30.11.2006, з 20.11.2007 по 13.11.2009, з 05.07.2010 по 07.12.2010, з 18.03.2013 - 20.12.2013, з 18.03.2014 по 30.09.2022 до пільгового стажу задоволенню не підлягають, оскільки, як встановлено судом, з наданої відповідачем форми РС-право вказаний період роботи вже зараховано до пільгового стажу позивача.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду його служби в армії з 12.11.1986 по 22.11.1988, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.п. «в» абз. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

У відповідності до статті 2 Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби", час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вищезазначених положень вбачається, що час проходження військової служби зараховується до страхового стажу осіб, які звернулись за призначенням пенсії на підставі документів, які підтверджують зазначені обставини.

Судом встановлено, що при зверненні до відповідача із заявою про призначення пенсії позивач надав військовий квиток серії НОМЕР_4 , відповідно до якого позивач у період з 12 листопада 1986 року по 22 листопада 1988 року проходив службу у Збройних Силах СРСР.

Згідно довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 №07/7279 від 08.12.2022 року Позивач дійсно в період з 12 листопада 1986 року по 22 листопада 1988 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил.

Проте, вказаний військовий квиток не був врахований відповідачем, оскільки на титульній сторінці відсутня печатка військової частини.

Суд вважає хибною позицію відповідача, оскільки у цілях зарахування до страхового стажу позивача періоду проходження військової служби необхідно підтвердити саме цей факт. Відомості власне військового квитка такий факт підтверджують. Натомість відсутність на титульній сторінці печатки військової частини не може бути виключною підставою не зараховувати відповідний період до його страхового стажу. Вказане є проявом надмірного формалізму.

До того ж факт проходження строкової військової служби також підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 та довідкою виданою ІНФОРМАЦІЯ_2 №07/7279.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить висновку, що період проходження позивачем військової служби з 12 листопада 1986 року по 22 листопада 1988 року відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22 від 10.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії за заявою від 05.12.2022 підлягає визнанню протиправним. Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо. Оскільки рішення №22 від 10.04.2024 року є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Крім цього, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що дії щодо не зарахування спірних періодів роботи позивача до страхового та пільгового стажу вчинені відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Положеннями частини 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом із позовною заявою позивачем надано квитанцію № 0624-7890-8959-6214 від 24.05.2024 року про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд приходить висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судовий збір в розмірі 800,00 грн.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №22 від 10.04.2024 року про відмову у призначенні пенсії за заявою ОСОБА_1 від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 05.12.2022 зареєстровану за № 3189 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу періоди його роботи з 20.07.1986 по 10.11.1986, з 09.12.1988 по 01.09.1991, з 11.02.1992 по 30.09.1996, з 14.05.2000 по 03.09.2000, з 17.06.2010 по 02.07.2010, з 02.03.2011 по 17.12.2012, з 01.10.2022 по 05.12.2022 відповідно до п. в ч.1 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення та п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до страхового стажу період з 12.11.1986 по 22.11.1988 за час проходження служби в армії.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 800 (вісімсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.В. Череповський