Справа № 240/6247/24
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/6247/24
категорія 111060000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Межирічка" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
Фермерське господарство "Межирічка" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо виключення з 01 січня 2024 року з Реєстру платників єдиного податку четвертої групи Фермерського Господарства «Межирічка» ;
- скасувати Рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №5737/6/06- 30-04-07 від 14.03.2024, яким було виключено з 01 січня 2024 року з реєстру платників єдиного податку четвертої групи Фермерське Господарство «Межирічка»;
- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести до Реєстру платників єдиного податку відомості щодо Фермерського Господарства «Межирічка», як платника єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2024 року.
В обґрунтування позову вказано, що відповідно до норм чинного податкового законодавства України у Відповідача були відсутні правові підстави для відмови у підтвердженні статусу Позивача як платника єдиного податку 4 групи на 2024 рік, оскільки, вимогами Податкового кодексу України не передбачено порядку відмови контролюючим органом у підтвердженні статусу платника єдиного податку четвертої за результатами подання вказаних документів у підпункті 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України. Також Відповідач не наділений повноваженнями не визнавати чи не приймати звітність ретроактивно, у зв`язку з пропущенням платником податку строку на подачу декларації чи неподанням загалом, встановленого п.п. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 ПК України, при цьому, що відповідачем у встановленому законом будь-яка перевірка у 2024 році не проводилася, акт не складався.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування відзиву вказано, що сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають до 20 лютого поточного року документи, перелік яких визначений у пп. 298.8.1 п. 298.8 ст. 298 Кодексу. ФГ "Межирічка" виключено з реєстру платників єдиного податку четвертої групи з 01.01.2024, оскільки підприємством порушено підпункт 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, а саме несвоєчасно подано загальну податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на поточний рік та додатки до неї, щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок та розрахунок МПЗ.
Дослідивши подані сторонами письмові докази суд дійшов наступного висновку.
У ході судового розгляду справи встановлено, що Фермерське господарство "Межирічка" є сільськогосподарським підприємством платником єдиного податку 4 групи, основним видом діяльності вказаного товариства за КВЕД 01.11- є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.
Для підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи засобами електронного зв`язку Позивачем направлено до Головного управління ДПС у Житомирський області податкові звітності: звітна податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік :
4) Розрахунок частки сільськогосподарського виробництва за 2023 рік що подана, як додаток саме до податкової декларації платника єдиного податку на 2024 рік.
Рішенням Головного управління ДПС у Житомирській області №5737/6/06-30-04-07 від 14.03.2024, Позивача було виключено з 01 січня 2024 року з реєстру платників єдиного податку четвертої групи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Правовідносини з приводу предмету адміністративного позову між позивачем та відповідачем в першу чергу врегульовані положеннями Податкового кодексу України (надалі по тексту також ПК України).

Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

За приписами підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова (пункт 76.1. статті 76 ПК України).

Пунктами 86.2 і 86.8 статті 86 Податкового кодексу України визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

В силу правового регулювання пунктами 291.2, 291.3 статті 291 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

Згідно підпункту "а" підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі групи платників єдиного податку: четверта група - сільськогосподарські товаровиробники юридичні особи незалежно від організаційно-правової форми, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Як визначено підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, сільськогосподарські товаровиробники для переходу на спрощену систему оподаткування або щорічного підтвердження статусу платника єдиного податку подають не пізніше 20 лютого поточного року:

загальну податкову декларацію з податку на поточний рік щодо всієї площі земельних ділянок, з яких справляється податок (сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ, багаторічних насаджень), та/або земель водного фонду внутрішніх водойм (озер, ставків та водосховищ), - контролюючому органу за своїм місцезнаходженням (місцем перебування на податковому обліку);

звітну податкову декларацію з податку на поточний рік окремо щодо кожної земельної ділянки - контролюючому органу за місцем розташування такої земельної ділянки (юридичні особи);

розрахунок частки сільськогосподарського товаровиробництва (юридичні особи) - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної аграрної політики, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику;

відомості (довідку) про наявність земельних ділянок - контролюючим органам за своїм місцезнаходженням та/або за місцем розташування земельних ділянок.

У відомостях (довідці) про наявність земельних ділянок зазначаються дані про кожний документ, що встановлює право власності та/або користування земельними ділянками, у тому числі про кожний договір оренди земельної частки (паю).

Водночас, згідно підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу.

Відтак, до платників 4 групи єдиного податку можуть належати сільськогосподарські товаровиробники, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній податковий (звітний) рік дорівнює або перевищує 75 відсотків.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 Кодексу).

За змістом положень пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу, зокрема, якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом 295.9.1 пункту 295.9 статті 295 та підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що реєстрація особи платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу виключно у випадках, прямо передбачених законодавством.

При цьому прийняттю контролюючим органом відповідного рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку повинно передувати проведення перевірки відповідного платника податку та встановлення під час здійснення такої перевірки порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Відповідно до пп. 299.1 ст.299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Тобто способом реалізації владних управлінських функцій податковим органом за наявності обставин за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку, шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Згідно з пп. 299.2 ст.299 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

Відповідно до абз.2 пп. 76.1. ст.76 ПК Україну вся податкова звітність суцільним порядком підлягає камеральній перевірці.

Згідно з приписами п.76.3. ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Пунктом 86.2. ст.86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Під час розгляду справи встановлено, що відповідач, який прийняв податкову звітність позивача, яка подавалась з метою підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік, не здійснив письмової відмови у її прийняті, а відтак після надходження такої звітності зобов`язаний був провести камеральну перевірку поданої позивачем звітності, і у разі виявлення порушень податкового законодавства щодо подання такої звітності, як то подання неповного комплекту документів, порушення строків подання тощо, скласти акт перевірки та протягом трьох днів надати його для підписання позивачу.

Вказані дії контролюючого органу давали б можливість позивачу як платнику податків відповідно до п.86.7. ст. 86 ПК України, у разі незгоди з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті перевірки, подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта.

Однак, вказаного контролюючим органом здійснено не було. Під час розгляду справи до суду не було надано доказів проведення Головним управлінням ДПС у Житомирській області камеральної перевірки або документальної перевірки позивача.

Суд наголошує на обставинах того, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. При цьому прийняття контролюючим органом рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку можливе лише на підставі проведеної перевірки відповідного платника податку та встановлених в ході останньої порушень, відповідно до яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку четвертої групи).

Як уже відзначалось судом вище, позивач скерував на адресу контролюючого органу пакет документів на підтвердження статусу платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, серед яких, зокрема, звітних Податкових декларацій Платника єдиного податку четвертої групи за 2024 рік №, №, №, №, які було відповідно до квитанцій №2 було доставлено до контролюючого органу 16.02.2024 та 14.02.2024.

Згідно з абзацом 2 пункту 9 розділу II Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017, друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Пунктом 4.14 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом Державної податкової служби України від 14.06.2012 за №516, визначено, що у разі подання платником податків до органу ДПС податкової декларації (у тому числі надісланої поштою або засобами електронного зв`язку), заповненої з порушеннями пунктів 48.3-48.4 статті 48 Кодексу, такий орган ДПС зобов`язаний надати платнику податків письмове повідомлення (у разі подання в електронному вигляді платнику надсилається квитанція) про відмову у прийнятті податкової декларації із зазначенням причин такої відмови (Додаток 6 до Методичних рекомендацій):

- у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання (підпункт 49.11.1 пункту 49.11 статті 49 Кодексу);

- у разі отримання такої податкової декларації особисто від платника податку або його представника - протягом трьох робочих днів з дня її отримання (підпункт 49.11.2 пункту 49.11 статті 49 Кодексу).

Отже, у випадку присвоєння податковій звітності статусу "Не визнано як податкову декларацію", в обов`язковому порядку декларанту надсилається лист-відмова про прийняття зазначеної звітності у строки, визначені пунктом 49.11 статті 49 ПК України із зазначенням, підстав відмови.

При цьому квитанція про отримання податкової декларації є безумовним фактом дотримання платником податків умов, встановлених статтями 48, 49 ПК України.

Здійснивши системний аналіз приписів статей 48-49 ПК України наявні всі підстави стверджувати про те, що саме прийняття декларацій позивача контролюючим органом є безпосереднім визнанням останнім вірності строків подання такої звітності.

Суд звертає увагу на те, що Податковий кодекс України передбачає підстави для анулювання реєстрації платника єдиного податку (пункт 299.10 статті 299 ПК України) або підстави, з яких платник не може бути платником єдиного податку 4 групи (пункт 291.5 статті 291 ПК), але не містить норму, відповідно до якої платник, який до 20 лютого не подав звітність, зазначену у підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 ПК України, не може бути, або втрачає статус платника єдиного податку 4 групи.

Саме такий правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № 814/1394/15.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

Більше того, Верховний Суд у постанові від 10.12.2019 у справі №806/499/16 дійшов наступного висновку: "Системний аналіз вищенаведених положень податкового законодавства дає підстави для висновку про те, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу лише у встановлених законом випадках. Податковим законодавством не передбачено пропуск встановленого підпунктом 298.8.1 пункту 298.8 статті 298 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) строку подання пакету документів для підтвердження статусу платника єдиного податку у якості підстави для не підтвердження такого статусу у відповідному періоді та виключення з реєстру платників.".

За таких умов, враховуючи той факт, що контролюючим органом прийнято 14.02.2024 та 16.02.2024 податкову звітність передбачену підпунктом 298.8.1. пункту 298.8. статті 298 ПК України та зважаючи на приписи статей 298-299 ПК України, наявні всі підстави для висновку про те, що позивачем не порушено підпункт 299.10.5. пункту 299.10. статті 299 ПК України.

Таким чином, виходячи із системного аналізу норм Податкового кодексу, зокрема пунктів 48.3, 48.4 статті 48, пункту 49.8 статті 49, підпункту 295.9.1 пункту 295.9 статті 295, підпункту 298.8.1 пункту 298.8 статті 298, що регулюють загальний порядок прийняття податкової декларації, а також умови підтвердження статусу платника єдиного податку 4 групи, дії податкового органу суперечать нормам податкового законодавства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже аналізуючи норми податкового законодавства та висновки Верховного суду, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно, з порушенням процедури анулювання статусу платника єдиного податку, виключив позивача з реєстру платників єдиного податку четвертої групи.

Також, відповідач, на якого покладено тягар доказування в адміністративному процесі, не надав суду доказів наявності у позивача підстав, за яких він не може бути платником єдиного податку четвертої групи.

З огляду на вищевказане, відповідач виключив з реєстру платників єдиного податку ФГ "Межирічка" за відсутністю законних підстав, з порушенням установленого порядку та не у спосіб, передбачений законом.

Невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Отже, дії ГУ ДПС у Житомирській області щодо виключення з реєстру платників єдиного податку ФГ "Межирічка" та рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №5737/6/06-30-04-07 від 14 березня 2024 року є протиправними.

Вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання Головне управління Державної податкової служби в Житомирській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості щодо ФГ "Межирічка" як платника єдиного податку четвертої групи на 2024 рік, та видати відповідну довідку щодо підтвердження статусу такого платника", суд керується наступними аргументами .

Як визначено пунктом 299.1 статті 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку (пункт 299.2 статті 299 Кодексу).

До реєстру платників єдиного податку, в силу правового регулювання пункту 299.7 статті 299 ПК України, вносяться такі відомості про платника єдиного податку: найменування суб`єкта господарювання, код згідно з ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відповідну відмітку у паспорті); податкова адреса суб`єкта господарювання; місце провадження господарської діяльності (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів); ставка єдиного податку та група платника податку; дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; дата реєстрації; види господарської діяльності (крім платників єдиного податку третьої групи - електронних резидентів (е-резидентів); дата анулювання реєстрації.

Відповідно до пункту 299.8 статті 299 Кодексу, у разі зміни відомостей, передбачених підпунктами 1-5 пункту 299.7 цієї статті, вносяться зміни до реєстру платників єдиного податку в день подання платником відповідної заяви.

З метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, на виконання вимог пункту 299.13 статті 299 ПК України, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку: податковий номер (для юридичної особи); найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи; дату (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування; ставку єдиного податку; групу платника податку; види господарської діяльності (за наявності відповідних даних); дату виключення з реєстру платників єдиного податку.

Аналіз коментованих норм Кодексу свідчить про те, що до Реєстру платників єдиного податку та офіційному веб-сайті даних з реєстру платників єдиного податку, які ведуться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, вносяться, поряд з іншим, відомості про "дату анулювання реєстрації" та "дату виключення з реєстру платників єдиного податку".

Такі норми податкового законодавства не врегульовують питання відновлення в судовому порядку у згаданому Реєстрі відомостей про реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку, за випадками скасування рішення контролюючого органу про виключення з реєстру платників податку.

У даній справі не є спірним питання перебування позивачем, до моменту прийняття оскаржуваного рішення, платником єдиного податку четвертої групи.

Відтак, суд вважає вірним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача про зобов`язання Головне управління Державної податкової служби в Житомирській області внести до реєстру платників єдиного податку відомості про ФГ "Межирічка" як платника єдиного податку четвертої групи на 2023 рік.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Фермерського господарства "Межирічка" (вул. Древлянська, 11,с. Межирічка (Радомишльський),Житомирська обл., Житомирський р-н,12215, РНОКПП 30617737) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10003, ) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління ДПС у Житомирській області щодо виключення з 01 січня 2023 року з Реєстру платників єдиного податку четвертої групи - Фермерського господарства "Межирічка".

Скасувати Рішення Головного управління ДПС у Житомирській області №5737/6/06-30-04-07 від 14 березня 2024 року, яким було виключено з 01 січня 2024 року з реєстру платників єдиного податку четвертої групи - Фермерського господарства "Межирічка".

Зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області внести до Реєстру платників єдиного податку відомості щодо Фермерського господарства "Межирічка" як платника єдиного податку четвертої групи з 01 січня 2024 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства "Межирічка" сплачений судовий збір судовий збір у сумі 7267,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова