Справа № 140/3448/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/3448/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення (далі ППР).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 10.11.2023 по 16.11.2023 у ФОП ОСОБА_1 проведено фактичну перевірку у магазині, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт фактичної перевірки на бланку за № 002516 від 16.11.2023.

Перевіркою встановлено порушення, зокрема, пунктів 1, 2 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі Закон № 265/95-ВР).

На підставі вказаного акту фактичної перевірки, ГУ ДПС у Волинській області 21.12.2023 прийняло ППР № 5, якими до позивача застосовано штраф в сумі 36701,75 грн.

Позивач не погоджується із вказаним ППР, з огляду на таке.

Зокрема, позивач не погоджується із доводами контролюючого органу про те, що інспекторам були видані розрахункові документи, що не відповідають встановленим вимогам, та стверджує, що контролюючим органом не взято до уваги QR-код на розрахунковому документі та не вивчено фіскальний чек після переходу на сайт надавача послуг ПРРО, не забезпечено справу належними та допустимими доказами, а податкова інформація СОД РРО не може вважатися належним доказом і сама по собі її наявність не може бути підставою для встановлення факту порушень, вчинених/допущених суб`єктом господарювання.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати ППР ГУ ДПС у Волинській області від 21.12.2023 № 5.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 57).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 60-67) представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного ППР від 21.12.2023 № 5, прийнятого на підставі акту перевірки від 16.11.2023 №19063/03-20-07-05/ (бланк №002516), яким встановлено порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР та Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2016 за № 220/28350 (далі Положення № 13).

В поданій до суду відповіді на відзив (а. с. 86-88) з доводами відзиву не погодився з підстав, викладених у позовній заяві.

Інших заяв по суті справи від учасників справи не надходило.

Крім того, учасники справи не зверталися до суду із клопотаннями про розгляд справи в судовому засіданні, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Суд наголошує, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, позаяк заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Отже, заявлене у відзиві клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача не підлягало судом вирішенню по суті.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 09.11.2023 № 2385-п «Про проведення фактичної перевірки СГ ОСОБА_1 » (а. с. 20), ГУ ДПС у Волинській області провело фактичну перевірку магазину за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність позивач, про що складено акт про результати фактичної перевірки (від 16.11.2023 на бланку за № 002516), яким встановлено порушення вимог пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР та Положення № 13 (а. с. 12-13).

Позивач, не погодившись із висновками, викладеними в акті за наслідками перевірки, 01.12.2023 подала зауваження до нього (а. с. 16-17), за результатами розгляду якого ГУ ДПС у Волинській області листом від 18.12.2023 за № 17225/6/03-20-07-05-06 повідомлено позивача про те, що заперечення прийняте до уваги, але не спростовує висновки акту перевірки, які залишено без змін (а. с. 20-26).

21.12.2023, на підставі акту фактичної перевірки від 16.11.2023, ГУ ДПС у Волинській області прийняло ППР № 5 (форма «С»), яким за порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР до ФОП ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 36701,75 грн (а. с. 28-29).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 2 Закону № 265/95-ВР у цьому Законі терміни вживаються у такому значенні:

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що пункт 1 статті 17 Закону №265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а третій - з пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР. Отже, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» від 30.06.2023 №3219-ІХ (далі Закон №3219-ІХ) доповнено розділ ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №265/95-ВР пунктом 15 такого змісту:

«У період з 1 серпня 2023 року по 31 липня 2025 року, але не пізніше ніж до дати припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, що здійснюють діяльність з продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або надають послуги, фінансова відповідальність за проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг), непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, невидачу (у паперовій та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання застосовується у таких розмірах: 25 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 50 відсотків вартості проданих з порушенням, встановленим цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення».

Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням № 13.

Відповідно до пункту 1 розділу II Положення № 13 фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

За змістом пункту 2 розділу ІІ Положення № 13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити, як: найменування суб`єкта господарювання (рядок 1); назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2); адреса господарської одиниці адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3); для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19).

За змістом оскаржуваного ППР від 21.12.2023 № 5 судом встановлено, що позивача притягнуто до фінансової відповідальності за невиконання обов`язків, встановлених як пунктом 1, так і пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.

Суд наголошує, що предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають обставини безпосереднього здійснення розрахункової операції, однак її непроведення через РРО, та/або здійснення розрахункової операції на більшу суму, ніж проведено через РРО. У випадку притягнення суб`єкта господарювання до фінансової відповідальності за невиконання обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, перевірці підлягають як обставини видачі/невидачі розрахункового документа, так і обставини відповідності такого вимогам щодо форми і змісту.

Безпосередній зміст обов`язку платника податку, який визначений у пункті 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, полягає у тому, щоб усі розрахункові операції відбувалися саме із застосуванням РРО і на повну суму покупки.

За змістом акту фактичної перевірки від 16.11.2023 (бланк № 002516) та вкладного аркушу до нього (а. с. 18-19) судом встановлено, що безпосередньо під час фактичної перевірки контролюючим органом проведено контрольні розрахункові операції 10.11.2023 на суму 621,00 грн та 364,00 грн відповідно та 16.11.2023 на суму 150,00 грн, внаслідок яких не було надано покупцю в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, який би містив всі обов`язкові реквізити розрахункового документу (фіскального чеку) за формою ФКЧ-1.

Стосовно цього суд зазначає, що до відзиву на позовну заяву відповідачем долучено фіскальні чеки від 10.11.2023 за № на суму покупки 364,00 грн (а. с. 74), від 10.11.2023 №RphgvNzQMQ8 на суму покупки 621,00 грн (а. с. 71) та від 16.11.2023 на суму покупки 150,00 грн № (а. с. 75 зворот), що в свою чергу спростовує твердження відповідача про факт непроведення позивачем розрахункових операцій через РРО та факт здійснення розрахункової операції на неповну суму покупки.

Водночас, суд зазначає, що в чеках від 10.11.2023 на суму покупки 364,00 грн (а. с. 74) та від 16.11.2023 на суму покупки 150,00 грн (а. с. 75 зворот) наявний QR-код, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних. Відповідачем не спростовано твердження про законність зазначення всієї інформації про розрахунковий документ після переходу за QR-кодом, що на ньому зазначений.

Зазначення про відсутність рядків 1-5, 19 в розрахункових документах не відповідає дійсності та спростовується розгорнутими фіскальними чеками після переходу за QR-кодом, що додаються як контролюючим органом, зокрема від 10.11.2023 №RphgvNzQMQ8 на суму покупки 621,00 грн (а. с. 71), так і позивачем, зокрема, від 10.11.2023 №H7faCxLA_M0 на суму покупки 364,00 грн (а. с. 47), та перевірені судом, зокрема від 16.11.2023 №tvva5Cl4cbY на суму 150,00 грн.

З урахуванням наведеного, відповідач не довів правомірності та обґрунтованості вказаних вище висновків про порушення позивачем пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а тому суд дійшов висновку про протиправність застосування до позивача фінансових санкцій згідно з пунктом 1 статті 17 Закону № 265-95/ВР.

Висновок в акті перевірки про невідповідність суми готівки в касі (надлишок у сумі 5193,00 грн), що також кваліфіковано як порушення пунктів 1, 2 статті 3 Закону №265/95-ВР - чи то проведення розрахункової операції без застосування зареєстрованого, опломбованого у встановленому порядку та переведеного у фіскальний режим роботи РРО, чи то не надання покупцеві розрахункового документу встановленої форми - є лише припущенням, оскільки такий факт має бути зафіксований або під час проведення контрольної розрахункової операції, або шляхом перевірки фактичних залишків товарів у магазині та виявлення нестачі товарів на суму, що відповідає сумі надлишку готівкових коштів в касі, що можливе шляхом проведення інвентаризації на вимогу контролюючого органу. Такі заходи під час проведення фактичної перевірки не були здійснені, тому факт проведення розрахункової операції без застосування PPО на суму 5193,00 грн відповідачем не доведений матеріалами перевірки. При цьому, перевіркою не спростовано, чи зумовлена розбіжність готівки в касі застосуванням правил заокруглення решти при проведенні розрахункових операцій.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки під час судового розгляду справи відповідач належними та допустимими доказами не довів наявності в діях позивача порушень пунктів 1, 2 статті 3 Закону № 265-95/ВР, тому з наведених вище мотивів та підстав, враховуючи надані суду статтею 245 КАС України повноваження, позовні вимоги належить задовольнити повністю у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування ППР ГУ ДПС у Волинській області від 21.12.2023 № 5.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 968,96 грн, сплачений платіжною інструкцією від 29.03.2024 (а. с. 7).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області 21 грудня 2023 року № 5 (форма «С»).

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код ВП 44106679) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 968 гривень 96 копійок (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх