Справа № 466/6659/24
Суддя: Єзерський Р. Б.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/6659/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Свита А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

20 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовною заявою до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, у якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2386050 від 13.06.2024, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрити. Крім того, просить суд судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в не автоматичному режимі серії ЕНА №2386050 від 13.06.2024 притягнуто його, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним та необґрунтованим, а постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2386050 від 13.06.2024 підлягає скасуванню, з огляду на наступне. Із змісту постанови вбачається, що 13.06.2024 о 22:20 год. у АДРЕСА_1 ним здійснено перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушено п. 4.7 ПДР (порушення пішоходами правил переходу проїзної частини). Проте зазначає, що Правил дорожнього руху він не порушував і вказаного у постанові правопорушення не вчиняв. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення ним правопорушення не надано, інспектором не досліджено і у постанові не вказано. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, вказана постанова інспектора є незаконною та підлягає скасуванню Крім того, його позбавлено права на отримання правової допомоги. Також, матеріали справи не містять доказів які б підтверджували порушення позивачем вимог 4.7 Правил дорожнього руху.

З огляду на наведене, оскаржувана постанова не містить посилань на здійснення відео фіксації, технічний засіб яким здійснено відео зйомку та долучення до матеріалів справи про адміністративне правопорушення доказу відеозапису, а тому у зв`язку із вищенаведеним вважає, що така постанова підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, від якого на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що інспектором поліції постанова серії ЕНА №2386050 від 13.06.2024 складена у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП із відображенням усіх необхідних відомостей, а також форми та бланку, визначених інструкцією №1395 від 07.11.2015 року. Крім того, зазначає, що адміністративне правопорушення було вчинене та зафіксоване 13.06.2024, а відеоматеріали зберігаються 30 днів, та відповідно до положення, термін зберігання відеозапису вичерпався, а отже надати такий відеозапис як доказ до суду, можливості немає. Крім того, позивач у позовній заяві жодним чином не спростовує факту відсутності в його діях адміністративного правопорушення, а лише цитує норми законодавства, приходячи таким чином до висновку, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення не є доведеною. Зазначає, що поліцейський УПП у Львівській області ДПП, приймаючи рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності діяла в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення поліцейський винесла постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення. Отже, працівник поліції мала всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Відповідно до вимог ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Тому суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Із змісту ст.5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 13.06.2024 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Купінською О.І. було винесено постанову серії ЕНА №2386050 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Згідно постанови, 13.06.2024 о 22:20 год., пішохід ОСОБА_1 у АДРЕСА_1 здійснив перехід проїзної частини поза пішохідним переходом, чим порушив п. 4.78 ПДр (Порушення пішоходами правил переходу проїзної частини).

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 КУпАП, непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 4.7 ПДР - пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП не надано.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП)

З огляду на вищенаведене, факти, викладені у оскаржуваній постанові, не знайшли свого підтвердження.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому суд вважає, що позов слід задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА №2386050 від 13.06.2024 слід скасувати.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Разом з тим, що стосується вимоги позивача про визнання протиправними дії працівників поліції, суд дійшов до висновку про відмову в цій частині, оскільки в ч. 3 ст. 286 КАС України наведено вичерпний перелік способів захисту порушеного права судом за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, яким не передбачено заявлений позивачем спосіб захисту у виді визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Крім того, згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. 122 ч. 1, 268 КУпАП, суд,-

постановив

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2386050 від 13.06.2024 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225,00грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 127 КУпАП - закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень, 60 копійок.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р. Б. Єзерський