Справа № 280/1998/23
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 липня 2024 року (11:32)Справа № 280/1998/23 СН/280/3/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., секретар судового засідання Черченко К.Ю., за участю представників: позивача: Маміч Я.С., відповідача: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» (далі позивач, ТОВ «Барвінок-Інвест») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ДПС у Запорізькій області), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати, винесене відповідачем податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 10 943150,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що представниками ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі наказу від 21.07.2022 № 779-п «Про проведення фактичної перевірки TOB «Барвінок-Інвест» проведено фактичну перевірку автозаправної станції (далі АЗС) №14, яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Авраменко, 19 та належить ТОВ «Барвінок-Інвест» за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки. Під час перевірки встановлено порушення позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на загальну суму 10 943 150,31 грн., а саме: в ході аналізу наданих до перевірки первинних документів встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива на вказану суму. За наслідками проведеної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення №, яким до ТОВ «Барвінок-Інвест» застосовано штрафні (фінансові) санкції у загальній сумі 10 943 150,31 грн. Зі змісту вказаного податкового повідомлення - рішення вбачається, що позивача притягнуто до відповідальності за порушення пункту 12 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон України №-265/95-ВР). Позивач зазначає, що висновок контролюючого органу про порушення ТОВ «Барвінок-Інвест» установленого порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації на загальну суму 10 943 150,31 грн. є неправомірним, необґрунтованим та не підтвердженим належними доказами, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню. Водночас зауважено, що під час перевірки та разом із запереченнями до акту перевірки відповідачу надані всі запитувані документи з яких вбачається, що вся кількість пального на загальну суму 10 943 150,31 грн. облікована у встановленому чинним законодавством порядку. Крім того, з посиланням на положення Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, затверджених протокольним рішенням Державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2002 №13 вказано, що реєстратор розрахункових операцій, який використовується на АЗС, виконує крім інших, також функцію обліку нафтопродуктів, що реалізуються на такій АЗС. Водночас зауважено, що за результатами перевірки у ГУ ДПС у Запорізькій області були відсутні зауваження щодо роботи та функцій реєстратора розрахункових операцій, що додатково підтверджує належне здійснення обліку товарів з боку TOB «Барвінок-Інвест». Також наголошено, що застосована відповідачем фінансова санкція згідно зі статтею 20 Закону України №265/95-ВР підлягає застосуванню лише за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, якщо такий факт перевіркою встановлений та доведений. В той же час, при проведенні перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області не встановлена розбіжність між даними обліку позивача та фактичними залишками товару на АЗС, інформації про те, яким чином під час перевірки ГУ ДПС у Запорізькій області встановлений залишок пального на АЗС (для розрахунку суми штрафних (фінансових) санкцій), документи перевірки не містять; жодних вимірювань чи обрахунків фактичних залишків товару ГУ ДПС у Запорізькій області не проводилось та як наслідок, жодних відхилень наявного на АЗС пального від даних обліку позивача виявлено не було. Також вказано, що твердження відповідача щодо відсутності сертифікатів відповідності та паспортів якості є безпідставними та необґрунтованими, оскільки такі не є первинними документами на товар. Під час розгляду справи представник позивача підтримала адміністративний позов, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та скасувати оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28.06.2023 у справі №280/1998/23, позовні вимоги задоволено, зокрема: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №9 від 18.10.2022.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.12.2023 у справі № 280/1998/23, скасовано рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 18 жовтня 2023 року у справі №280/1998/23, справу №280/1998/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення направлено на новий розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 15.01.2024 адміністративну справу № 280/1998/23 прийнято до провадження суддею Калашник Ю.В., вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

30.01.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.№ 4679), у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки позивачем до перевірки не було надано товарно-транспортні накладні, паспорти якості та сертифікати відповідності, акти приймання-передачі на АЗС з підписами операторів АЗС про приймання нафтопродуктів відповідно до укладених договорів. Не були також надані позивачем до перевірки угоди постачання пального між вантажовідправником та позивачем, паспорти якості і сертифікати відповідності, акти приймання-передачі АЗС з підписами операторів АЗС про приймання нафтопродуктів. Наданий позивачем акт приймання-передачі нафтопродуктів на АЗС, не містить підпису оператора АЗС щодо приймання нафтопродуктів з відповідними паспортами якості і копіями сертифікатів відповідності. Отже, надані позивачем до перевірки документи, на думку третьої особи, не підтверджують правомірність постачання пального саме на АЗС позивача, яка перевірялась. Також у відзиві зазначає, що норми Податкового кодексу України не передбачають для фактичних перевірок таких обмежень як «фіксація тільки тих фактів, які будуть виявлені на місці проведення такої перевірки», «фіксація лише тих порушень законодавства, які вчинені платником під час здійснення контролюючим органом фактичної перевірки», перевіркою фіксуються всі виявлені порушення, вчинені позивачем в період, який перевіряється. Вказує, що при перевірці об`єкта господарювання позивача контролюючим органом було зафіксовано всі поставки пального на АЗС, що не підтверджені первинними документами щодо його походження в межах періоду, вказаного у наказі про переведення перевірки. Також наголошує на тому, що позивач не надав у повному обсязі документи, які б підтверджували правомірність постачання пального на АЗС.

06.02.2024 представником позивача до суду надано відповідь на відзив (вх. №5983), у якому останній зазначає, що податковим органом не зазначалось про ненадання позивачем документів під час перевірки, контролюючих орган не вимагав від позивача жодних додаткових документів. Також зазначає, що сертифікати відповідності та паспорти якості не є первинними документами.

Також, 13.03.2024 представником позивача суду надано додаткові пояснення (вх. №11951), у яких зазначає, що первинні документи на товари мають зберігатися в місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття (реалізації, списання тощо) останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах. Позивач у письмових поясненнях додатково пояснив, що під час перевірки ним були надані всі документи, що вимагались відповідачем, у тому числі й ті, що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходились у місці продажу (господарському об`єкті). Зокрема, на підтвердження правомірності постачання пального, яке знаходилось на АЗС станом на 26.07.2022. Також у письмових поясненнях зазначає, що між ним та ТОВ «Нафтасіті» був укладений Договір зберігання, згідно з яким ТОВ «Нафтасіті» зобов`язувалось приймати та зберігати нафтопродукти і інші товарно-матеріальні цінності, що передаються позивачем, і повернути їх у схоронності за першою вимогою позивача. Вказаний договір є договором зберігання, у зв`язку з чим він за своєю природою не підтверджує ані придбання товару, ані його реалізацію. Додатково позивач наголосив на тому, що укладений між позивачем та ТОВ «Нафтасіті» Договір зберігання не вимагався відповідачем під час перевірки. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що ним були надані всі документи на підтвердження обліку та походження товарів, що на момент перевірки знаходились у місці продажу (на АЗС), у зв`язку з чим просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

15.04.2024 судом отримано додаткові пояснення представника відповідача (вх.№ 17496), в яких зазначає, що позивач ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду даної адміністративної справи у суді, не надав документи обліку нафтопродуктів на АЗС № 14 окремо щодо кожного власника, відтак, все пальне, що знаходилось під час перевірки в резервуарах на АЗС № 14, на думку відповідача, належить позивачу. Також зазначає, що позивачем надавались товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких вантажовідправником вказано ТОВ «Нафтасіті». Однак, позивач до перевірки не надав: угоди, що підтверджують наявність договірних відносин між позивачем та ТОВ «Нафтасіті»; паспорти якості та сертифікати відповідності на пальне, акти приймання-передачі на АЗС з підписами операторів АЗС про приймання нафтопродуктів (складається у разі виявлення невідповідності фактично виміряної температури, густини і кількості нафтопродукту значенням, наведеним у ТТН). Отже, надані позивачем документи, на думку третьої особи, не підтверджують правомірність постачання пального саме на АЗС № 14, що перевірялась. Також відповідач зазначає, що позивачем до перевірки були надані договори на постачання, укладені з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова компанія «Укрнафта». Однак, позивач не надав контролюючому органу документи, що підтверджують переміщення пального від ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укранафта» на АЗС №14, що перевірялась. Також не були надані журнал обліку надходження нафти і нафтопродуктів за формою № 6-НП та товарна книга кількісного руху нафтопродуктів (нафти) за формою № 31-НП, де відображено рух нафтопродуктів окремо щодо кожного власника (зокрема, ТОВ «Лівайн Торг»), що, у свою чергу, не свідчить про відсутність підстав вважати пальне, що находиться на АЗС № 14, таким, що належить третім особам. Надані позивачем акти приймання-передачі, що були складені на підставі угоди з ТОВ «Лівайн Торг», також не підтверджують постачання пального на АЗС № 14, оскільки не містять оператора вказаної АЗС.

Протокольною ухвалою суду від 15.04.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання на 29.04.2024.

Ухвалою суду від 29.04.2024 провадження у справі зупинено до 18.06.2024.

Ухвалою суду від 18.06.2024 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 18.06.2024 провадження у справі зупинено до 22.07.2024.

Ухвалою суду від 22.07.2024 провадження у справі поновлено.

У судовому засіданні 22.07.2024 представник позивача позовні вимоги підтримала та надала пояснення, відповідно до позовної заяви та додаткових пояснень

Представник відповідача проти позову заперечила із підстав, викладених у відзиві та додаткових пояснень.

Враховуючи норми ч.3 ст.243 КАС України, у судовому засіданні 22.07.2024 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сторони під час розгляду справи у судовому засіданні повідомили, що ними надано всі необхідні документи для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Згідно з офіційними відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «Барвінок-Інвест» зареєстровано у якості юридичної особи 31.03.2016, номер запису: 0059224, основним видом діяльності за КВЕД є: 47.30 Роздрібна торгівля пальним (а.с.161 т.1).

На підставі статті 191, статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункту 69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України заступником начальника Головного управління ДПС у Запорізькій області Аллою Децик підписано наказ від 21.07.2022 №779-п про проведення фактичної перевірки ТОВ «Барвінок-Інвест», автозаправної станції за адресою: Запорізька область, м.Запоріжжя, вул. Авраменка, буд. 19, за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки, з питань дотримання норм законодавства, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами; вимог законодавства, яке регулює виробництво, придбання, зберігання та реалізацію пального; порядку приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів; вимог законодавства, яке регулює ведення касових операцій, наявності ліцензій та інших документів; установлених правил торгівлі підакцизними товарами, а також інших питань, що регулюють виробництво та обіг підакцизних товарів в Україні з питань цін та ціноутворення (а.с.11 т.1).

За результатами проведеної перевірки податковим органом складено акт фактичної перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546, яким встановлено порушення вимог пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР, а саме порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів на загальну суму 10 943 150,31 грн., оскільки в ході аналізу наданих до перевірки первинних документів встановлено відсутність документів, що підтверджують походження палива на вказану суму (а.с.17-22 т.1).

Не погодившись з висновками перевірки, викладеними у акті фактичної перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546, позивачем 27.09.2022 до ГУ ДПС у Запорізькій області подано заперечення до акту перевірки до яких було долучено наявні у позивача первинні документи, що на його думку підтверджують походження палива, що на момент перевірки знаходяться за місцем реалізації (а.с.23-25 т.1).

За результатами розгляду поданих позивачем заперечень до акта перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546 ГУ ДПС у Запорізькій області надано відповідь на заперечення №26167/6/08-01-07-0913 від 11.10.2022 у якій зокрема зазначено, що аргументи наведені позивачем у запереченнях не спростовують факт порушень, вказаних в акті фактичної перевірки, у зв`язку із чим заперечення позивача залишено без задоволення (а.с.26-29 т.1).

На підставі матеріалів перевірки та висновків, викладених у акті перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №9 від 18.10.2022, яким за порушення пункту 12 статті 3 Закону України №-265/95-ВР на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України і статті 20 Закону України №265/95-ВР до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 10 943 150,31 грн. (а.с.30-31 т.1).

28.11.2022 позивач направив до Державної податкової служби України скаргу на податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, яка зареєстрована Державною податковою службою України за вх. №20896/6 від 02.12.2022 (а.с.32-35 т.1).

За результатами розгляду скарги Державною податковою службою України прийнято рішення від 30.01.2023 №2257/6/99-00-06-03-02-06, яким скаргу ТОВ «Барвінок-Інвест» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9 - без змін. Вказане рішення засобами поштового зв`язку було направлено на адресу ТОВ «Барвінок-Інвест» та 28.02.2023 отримано уповноваженим представником останнього (а.с.36-38 т.1).

Не погоджуючись з правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 18.10.2022 №9, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України від 06.07.1995 № 265/95-ВР.

Так, відповідно до п.12 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Згідно зі ст. 20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, визначається законодавцем як самостійна підстава для застосування штрафної санкції.

Слід зазначити, що правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні регламентуються Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі Закон України від 16.07.1999 № 996-XIV).

У ст. 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV законодавець передбачив, що для цілей цього Закону терміни вживаються у такому значенні:

бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

облікова політика це сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

За приписами ст. 8 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.

Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів.

Підприємство самостійно визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства, обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених Законом України від 16.07.1999 № 996-XIV, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV, господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

При цьому, єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком нафтопродуктів (усіх типів, марок і видів (залежно від масової частки сірки) визначений Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженою спільним Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 № 281/171/578/155 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496 (далі Інструкція № 281).

Відповідно до пп.10.2.1 п.10.2 Інструкції №281, приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

За приписами пп.10.2.10 п.10.2 Інструкції № 281, на підставі ТТН та акту приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою № 13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП (додаток 14).

У відповідності до пп.10.3.1.3 п.10.3 Інструкції №281, облік реалізації нафтопродуктів ведеться через зареєстрований, опломбований у встановленому порядку та переведений до фіскального режиму роботи РРО з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій кожною АЗС, яка здійснює розрахунки із споживачами готівкою. Відпуск нафтопродуктів за готівку відображається у Змінному звіті АЗС за формою № 17-НП.

Згідно з положеннями пп.10.4.1 п. 10.4 Інструкції №281 на АЗС здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінного звіту АЗС № 17-НП.

Підпунктом 10.4.2 п. 10.4 Інструкції № 281 передбачено, що під час приймання-передавання зміни оператори АЗС:

визначають залишки нафтопродуктів на кінець зміни з урахуванням залишків на початок зміни (цей залишок переноситься з графи обліковий залишок попередньої зміни), надходження нафтопродуктів за зміну, які підтверджено відповідними документами, та кількості відпущених за зміну нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників усіх ПРК, ОРК (обліковий залишок);

вимірюють загальний рівень нафтопродуктів і рівень підтоварної води в кожному резервуарі та за результатами вимірювань визначають об`єм нафтопродуктів (фактичний залишок);

роздруковують на РРО фіскальний звітний чек і визначають обсяг виконаних розрахункових операцій, що заносяться до фіскальної пам`яті;

передають залишок готівки;

перевіряють наявність та фіксацію у місцях, передбачених експлуатаційним документом, свинцевих пломб з відбитком повірочного тавра та відповідність відбитку цих тавр у формулярах на ПРК, ОРК.

У разі встановлення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі в границях відносної похибки методу вимірювання маси згідно з ГОСТ 26976 зміна передається і приймається за обліковим залишком нафтопродукту. Перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення фіксується у змінному звіті. У разі перевищення розбіжності фактичної і облікової кількості нафтопродуктів у резервуарі понад зазначених норм керівництво повинно вжити заходів щодо проведення позачергової інвентаризації. До встановлення обставин перевищення фактичного залишку на кінець зміни над обліковим залишком на кінець зміни понад допустиме граничне відхилення обліковий залишок не корегується.

Згідно з пп.10.4.3 п. 10.4 Інструкції № 281, після завершення зміни оператором АЗС складається змінний звіт АЗС за формою N 17-НП у двох примірниках, з яких один з доданими ТТН здається до бухгалтерської служби, а другий залишається на АЗС.

За змістом пп.16.1 п.16 Інструкції № 281 (стосується обліку нафтопродуктів на АЗС) матеріально відповідальні особи АЗС ведуть облік руху нафтопродуктів за марками і видами (для дизельного палива в залежності від масової частки сірки) нафтопродуктів у змінному звіті за формою №17-НП, який складається у двох примірниках. Перший примірник разом з первинними документами здається до бухгалтерської служби, а другий залишається у матеріально відповідальної особи.

Підпункт 16.2 п. 16 Інструкції №281 визначає, що бухгалтерські служби підприємств перевіряють та приймають змінні звіти з доданими до них первинними документами (ТТН, талони, відомості встановленої форми, супровідні відомості за інкасацією готівки та інші), перевіряють правильність перенесення показників лічильників ПРК, ОРК з попередньої зміни, звіти про обсяг реалізації і форми оплати за РРО, визначення фактичних залишків нафтопродуктів у резервуарах АЗС за результатами вимірювання, відображених у формі №917-НП, та надходження готівки.

Фактичні залишки нафтопродуктів на АЗС мають відповідати обліковим залишкам надходження нафтопродуктів за певний проміжок часу, що підтверджені відповідними документами (ТТН), змінного звіту АЗС за формою №17-НП, за вирахуванням кількості відпущених нафтопродуктів за сумарними показниками лічильників паливно-роздавальних колонок. Обсяг реалізації нафтопродуктів, що фіксується лічильником сумарного обліку паливно-роздавальних колонок за певний проміжок часу, має збігатися з обсягом реалізації, відображеним у звітних документах касових апаратів за всіма формами оплати за цей самий проміжок часу.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, до документів, що є підставою для оприбуткування (обліку) товару, в тому числі за місцем їх реалізації, належать первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Так, судом встановлено, що основним видом господарської діяльності позивача є роздрібна торгівля пальним та нафтопродуктами.

Під час проведення фактичної перевірки позивачем було надано податковому органу документи, якими підтверджується походження палива за період з 01.01.2022 по день закінчення фактичної перевірки, що підтверджується листом ТОВ «Барвінок-Інвест» вих.№227 від 04.08.2022 (а.с.13-16 т.1), а саме:

- договір поставки нафтопродуктів від 30.11.2018 №Г-161, укладений з ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КАРПАТИНАФТОТРЕЙД», додаткову угоду №1 до договору поставки від 30.11.2018 №Г-161 складену та підписану сторонами 09.01.2019, додаткову угоду до договору поставки від 30.11.2018 №Г-161 складену та підписану сторонами 27.12.2019, Акт № 01/01 приймання-передачі скрапленого газу від 31.01.2022, Акт №02/01 приймання-передачі скрапленого газу від 28.02.2022, Акт № 04/01 приймання-передачі скрапленого газу від 30.04.2022, Акт № 04/02 приймання-передачі скрапленого газу від 30.04.2022, Акт № 05/01 приймання-передачі скрапленого газу від 31.05.2022 та Акт №05/02 приймання-передачі скрапленого газу від 31.05.2022 (а.с.71-76 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 15.11.2021 №5/21, укладений з ТОВ «ТРАНСЛІОГАЗ» ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-01/22 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-02/22 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-03/1-22 від 31.03.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу №5-03/2-22 від 31.03.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-04/22 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 5-04/22 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі скрапленого газу № 6-05/22 від 31.05.2022 та Акт приймання-передачі скрапленого газу № 6-05/22-1 від 31.05.2022 (а.с.77-82 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 08.06.2022 №БТ0814/2022, укладений з ТОВ «БІЗНЕС ТРЕНД» та Акт приймання-передачі нафтопродуктів № 6 від 30.06.2022 (а.с.83-84 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.06.2022 №НЯ-Г028, укладений з ТОВ «НОВЕЯ» та Акт приймання-передачі скрапленого газу № 1 від 30.06.2022 (а.с.85-86 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.02.2022 №271/2/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №5/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №6/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №7/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №8/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №9/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №10/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №11/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №12/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №13/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №14/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №5/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №6/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №7/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №8/05 від 01.05.2022 (а.с.87-98 т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.10.2021 № 722/2/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/01 від 31.01.2022 (а.с.99-101, т.1);

- договір поставки нафтопродуктів від 01.10.2021 № 723/2/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1/05 від 31.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/05 від 31.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2/05 від 31.05.2022 (а.с.102-108, т.1);

- договір комісії від 01.02.2022 № 353/11/2118, укладений з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/02 від 01.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/02 від 01.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/02 від 01.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/03 від 01.03.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/03 від 17.03.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №4/03 від 17.03.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/04 від 01.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/04 від 11.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №4/04 від 18.04.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/05 від 01.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №3/05 від 18.05.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №1/06 від 01.06.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів до договору комісії №2/06 від 01.06.2022 (а.с.108-116 т.1);

- договір поставки від 31.12.2021 № 12/01/01/2327-НП, укладений з ПАТ «Укрнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4 від 31.01.2022 (а.с.117-120 т.1);

- договір поставки від 01.02.2022 № 12/01/01/335-НП, укладений з ПАТ «Укрнафта», Акт приймання-передачі нафтопродуктів №1 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №2 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №3 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі нафтопродуктів №4 від 28.02.2022 (а.с.121-124 т.1);

- договір від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, укладений з ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» з додатками до нього, Акт приймання-передачі товару №1/01 від 31.01.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/01 від 31.01.2022, Акт приймання-передачі товару №1/02 від 28.02.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/02 від 28.02.2022, Акт приймання-передачі товару №1/03 від 31.03.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/03 від 31.03.2022, Акт приймання-передачі товару №1/04 від 30.04.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/04 від 30.04.2022, Акт приймання-передачі товару №1/05 від 31.05.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/05 від 31.05.2022, Акт приймання-передачі товару №1/06 від 30.06.2022 та Акт приймання-передачі товару та наданих послуг №2/06 від 30.06.2022 (а.с.125-137 т.1).

Крім того, з описової частини акта перевірки від 08.08.2022 №2440/08/01/07/09/40385546 вбачається, що позивачем в ході проведення фактичної перевірки зокрема було надано наступні документи:

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких зазначено вантажовідправником ТОВ «Нафтасіті»: №433 від 03.01.2022, №4254 від 22.01.2022, №3308 від 17.01.2022, №6133 від 30.01.2022, №8280 від 10.02.2022, №9312 від 14.02.2022, №10725 від 21.02.2022, №678 від 01.04.2022, №17595 від 05.04.2022, №30510 від 04.04.2022, №32497 від 11.04.2022, №1121 від 15.04.2022, №1313 від 20.04.2022, №36335 від 20.04.2022, №37514 від 23.04.2022, №1391 від 24.04.2022, №1549 від 27.04.2022, №040867 від 28.04.2022, №39461 від 05.05.2022, №39733 від 06.05.2022, №39879 від 05.05.2022, №41202 від 10.05.2022, №41726 від 12.05.2022, №41490 від 12.05.2022, №42796 від 19.05.2022, №21704 від 17.06.2022, №23742 від 20.07.2022 (а.с.40-43, 46-68 т.1).

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких зазначено вантажовідправником АТ «Одеснафтопродукт»: від 02.02.2022 №1086; від 16.02.2022 №2100 (а.с.44-45 т.1);

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти), в яких зазначено вантажовідправником ТОВ «Торговий Дім - Укртатнафта»: №330903/2 від 23.07.2022; №331016/2 від 25.07.2022 (а.с.69-70 т.1).

Вказані вище документи у їх сукупності, на переконання суду, засвідчують дотримання позивачем порядку ведення обліку товарних запасів та, відповідно, підтверджують походження палива за перевірюємий період.

Стосовно твердження відповідача про те, що укладені з ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укрнафта» договори потребують підтвердження постачання пального на АЗС № 14, то суд зауважує, що за умовами вказаних договорів поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних Сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі нафтопродуктів.

Як вже зазначено, фактична поставка товару від ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укрнафта» до позивача належним чином підтверджена наданими позивачем до перевірки актами приймання-передачі нафтопродуктів.

Щодо посилання відповідача на відсутність у позивача документів по переміщенню товару від ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укрнафта» саме на АЗС № 14 суд зауважує, що у позивача наявні договірні відносини з ТОВ «Нафтасіті» по зберіганню нафтопродуктів та інших товарно-матеріальних цінностей, а передача товарів на АЗС № 14 підтверджується складеними ТОВ «Нафтасіті» у встановленому порядку товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктiв (нафти).

Стосовно відсутності у позивача актів приймання нафтопродуктів, підписаних саме оператором АЗС № 14 як документів, пов`язаних з виконанням Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, про що вказує відповідач, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п.2.1.1 Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, укладеного з ТОВ «Лівайн Торг», позивач зобов`язаний доставити товар з резервуарів нафтобаз ТОВ «Нафтасіті», що належать ТОВ «Нафтасіті» на праві власності або використовуються ним на підставі цивільно-правових договорів, або інших нафтобаз, та прийняти товар на зберігання в резервуари автозаправних станцій, що перебувають в користуванні (та/або власності) позивача.

Згідно з п.2.1.4 Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ позивач зобов`язаний проводити відпуск товару через наявну мережу АЗС по довірчим документам ТОВ «Лівайн Торг».

Суд з даного приводу зауважує, що позивач надав контролюючому органу акти приймання-передачі товару за Договором від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ, які підписані уповноваженими особами позивача та ТОВ «Лівайн Торг».

Крім того, відповідно до п.2.3.1 Договору від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ ТОВ «Лівайн Торг» зобов`язано передати на зберігання позивачу товар належної якості на підставі акту приймання-передачі на зберігання. Отже, приймання-передача товару на зберігання/видачу повинна підтверджуватись актами приймання-передачі товару, копії яких наявні в матеріалах справи, а не товарно-транспортними накладними, як стверджують відповідач та третя особа.

Щодо твердження відповідача про відсутність у позивача сертифікатів відповідності та паспортів якості на нафтопродукти, що перебувають за місцем реалізації, суд зазначає, що вказані документи у розумінні Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV не є первинними документами або документами бухгалтерського обліку. Поряд із цим, суд враховує, що позивач надав суду і судом долучені до матеріалів справи належним чином засвідчені копії паспортів якості на поставлені ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укрнафта» нафтопродукти та паспортів відповідності.

Крім того, суд приймає до уваги надані змінні звіти та фіскальні звітні чеки (Z-звіти), сформовані РРО (т.1, а.с.179-208)

Так, фіскальні звітні чеки (Z-звіти), сформовані РРО, відповідно до Технічних вимог до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для автозаправних станцій, затверджених Протокольним рішенням державної комісії з питань впровадження електронних систем і засобів контролю та управління товарним і грошовим обігом від 27.06.2022 №13, виконують також функцію обліку нафтопродуктів, що реалізуються на АЗС № 16 (м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 2-Б). При цьому, будь-яких зауважень до роботи та функцій використовуваного позивачем реєстратора розрахункових операцій контролюючим органом не висловлювалось.

Вказані вище обставини у їх сукупності, на переконання суду, свідчать про реалізацію позивачем товарів, облікованих у встановленому порядку, та належне ведення позивачем обліку товарних запасів.

Натомість, доводи відповідача про відсутність у позивача на час проведення фактичної перевірки первинних документів, що підтверджують походження палива на загальну суму, суд оцінює як документально непідтверджені .

Проте, направляючи справу №280/1998/23 на новий розгляд, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 27.12.2023 зауважив, що суди попередніх інстанцій під час розгляду справи досліджували суцільним порядком первинні документи, які підтверджують облік та походження пального, що надходило до автозаправної станції за весь період, що був визначений у наказі про призначення перевірки, тобто з 01 січня 2022 року по день фактичної перевірки.

Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою, що згідно з нормами пункту 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР платник податків зобов`язаний надати облікові документи лише щодо товарів, які безпосередньо на момент перевірки знаходяться у місці продажу, а не за весь період, що охоплений перевіркою.

Тобто, первинні документи на товари мають зберігатися в місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття (реалізації, списання тощо) останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Відтак, згідно з постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.12.2024 №280/1998/23, для встановлення факту ненадання документів на підтвердження обліку та походження товарів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу, першочергово слід встановити, який саме товар станом на момент перевірки зберігається у місці продажу, однак судами першої та апеляційної інстанцій цього зроблено не було (т.3, а.с.57-63).

Під час нового розгляду справи, судом враховано всі рекомендації Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Так, суд з`ясував, що позивач разом із листом від 04.08.2022 №227 надав контролюючому органу документи, що підтверджують дотримання ним норм законодавства, обов`язкових до виконання при здійсненні оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами, у тому числі на належній позивачу господарській одиниці АЗС №14, розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Фортечна, буд. 2-Б (т.1, а.с.13).

Зокрема, податковому органу позивачем були надані: копії формулярів (паспортів) на паливнороздавальні колонки, копії свідоцтв про повірку законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, копії паспортів на резервуари, оригінали журналів надходження нафтопродуктів і обліку прийому газу в автоцистернах, оригінали касової книги на АЗС №14, оригінали товарно-транспортних накладних на бензин, оригінали додатку до касових книг, прибуткових касових ордерів, службових звітів, видаткових касових ордерів, супровідних касових ордерів до сумки з матеріальними цінностями за січень-липень 2022 року, журнали-ордери і відомості по рахункам, акти приймання-передачі нафтопродуктів, договори поставки, виписки по банківським рахункам за січень-липень 2022 року, копії сертифікатів відповідності та ін.

Суд встановив, що на підтвердження правомірності постачання нафтопродуктів, що знаходились на АЗС №14, позивач надавав контролюючому органу підтверджуючі первинні документи, а саме: договори від 30.11.2018 № Г-161, від 15.11.2021 № 5/21, від 01.02.2022 №271/2/2118, від 01.10.2021 № 723/2/2118, від 01.11.2021 № ДЗБ21-160/ЛТ з відповідними додатковими угодами та актами приймання-передачі нафтопродуктів; товарно-транспортні накладні.

Відтак, з урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що наявні документи підтверджують походження товарних запасів, які на момент проведення фактичної перевірки знаходились у місці продажу, а саме господарському об`єкті позивача (АЗС №14).

Отже, вищезазначені та досліджені докази у їх сукупності засвідчують дотримання позивачем порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації та зберігання на суму 10 943 150,31 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає необґрунтованими висновки відповідача щодо відсутності документів, що підтверджують походження палива на загальну суму 10 943 150,31грн., у зв`язку з оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 26840,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №367 від 14.03.2023.

Оскільки у спірних відносинах права позивача порушені прийняттям рішення Головним управлінням ДПС у Запорізькій області, то суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір належить стягнути у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 72а, кімн.9; ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення- рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №9 від 18.10.2022, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 10 943 150,31 грн. (десять мільйонів дев`ятсот сорок три тисячі сто п`ятдесят гривень 31 копійка).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Барвінок-Інвест» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26 840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 26.07.2024.

Суддя Ю.В. Калашник