Справа № 600/2133/24-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 липня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/2133/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в не розгляді рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 , солдата, військовослужбовця, водія 1-го автомобільного відділення, 1-го автомобільного взводу автомобільної роти в/ч НОМЕР_1 у військовому званні рядового, про звільнення з військової служби в запас.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 квітня 2024 року позивач звернувся до відповідача з письмовим рапортом про звільнення його з військової служби у зв`язку з наявністю у нього чотирьох дітей віком до 18 років, докази чого були додані до рапорту. Проте, як зазначає позивач, станом на день подання цього позову до суду відповідач на його рапорт не відреагував, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності щодо не розгляду рапорту від 25 квітня 2024 року про звільнення позивача з військової служби. Також позивач зазначив, що оскільки законодавством про військовий обов`язок і військову службу не встановлено строків розгляду питання саме «військового рапорту», то поставлене ним у рапорті питання, на його думку, має бути розглянуте відповідачем у межах строків, встановлених Законом України «Про звернення громадян».

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; вирішено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач заперечував проти заявлених позовних вимог. У поданому до суду відзиві вказав, що при розгляді додатків, які позивач додав до позову, військовою частиною НОМЕР_1 не знайдено жодних підтверджень щодо отримання рапорту ОСОБА_1 , про який ідеться в позові. У відзиві наголошено, що з рапортом ОСОБА_1 про звільнення військової служби не ознайомлений його безпосередній командир, якого позивач бачить щодня. Водночас згідно з Положенням про проходження громадянами України військової служби та Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України безпосередній командир військовослужбовця при ознайомленні з рапортом клопоче по суті такого перед вищим командуванням або ж заперечує щодо такого рапорту. Проте на рапорті позивача немає жодних позначень про надання чи ненадання згоди безпосереднього командира щодо поставленого питання, що свідчить про те, що безпосередній командир позивача не бачив його рапорту і доданих до нього документів. Також відповідач звертав увагу на те, що позивач направив рапорт з додатками до нього засобами поштового зв`язку без повідомлення про вручення поштового відправлення, що унеможливлює дізнатись, хто саме отримав названий рапорт за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому за вказаною адресою військова частина НОМЕР_1 знаходилась до грудня 2023 року, на даний час там дислокується інша військова частина. Вказане, як зазначив відповідач, було відомо позивачу, оскільки він приймав безпосередню участь при перевезенні військового майна військової частини НОМЕР_1 на нову адресу. З урахуванням зазначених обставин відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Правом подати відповідь на відзив позивач не скористався.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд зазначає таке.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у заявах по суті справи, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія 1 автомобільного відділення 1 автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 .

Позивачем у позові вказується про те, що 25 квітня 2024 року він подав командиру військової частини НОМЕР_1 письмовий рапорт з проханням звільнити його з військової служби як військовослужбовця, який має трьох і більше дітей віком до 18 років. До вказаного рапорта ОСОБА_1 додав: копії свідоцтв про народження дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (діти позивача від першого шлюбу), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (діти дружини позивача ОСОБА_6 ); копію довідки №447 від 15 квітня 2024 року виконкому Кіцманської міської ради Чернівецької області про склад сім`ї ОСОБА_1 ; копію акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №130 від 20 березня 2024 року; копію довідки Кіцманського відділу ДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №8368 від 14 березня 2024 року про відсутність виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 ; - копію довідки ВЛК солдата ОСОБА_1 ; копію посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_2 від 19 жовтня 2023 року ОСОБА_1 ; копію відпускного квитка від 04 квітня 2024 року ОСОБА_1 .

Разом з цим, як стверджує позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, станом на день подання цього позову до суду (10 травня 2024 року згідно відбитку штемпеля на конверті) відповідач не розглянув рапорт від 25 квітня 2024 року про звільнення з військової служби, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом.

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Згідно статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими доказами.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частини третьої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою суд постановляє ухвалу.

Частинами першою, другою, четвертою, п`ятою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

З огляду на доводи позивача про надсилання ним на адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ) рапорту про звільнення з військової служби від 25 квітня 2024 року рекомендованим поштовим відправленням, а також про відсутність відомостей про результати розгляду рапорту станом на день подання цього позову до суду, враховуючи твердження відповідача про відсутність підтверджень отримання рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби від 25 квітня 2024 року військовою частиною НОМЕР_1 , з метою з`ясування дійсних обставин даної справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_1 належним чином засвідчену копію журналу вхідної кореспонденції військової частини НОМЕР_1 за період з 25 квітня 2024 року (дата наявного у справі рапорту про звільнення з військової служби) по 29 липня 2024 року (дата постановлення судом цієї ухвали).

Крім цього, суд з огляду на доводи позову та відзиву, вважає за необхідне витребувати у військової частини НОМЕР_1 належну чином засвідчену копію Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затверджену наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 року №40.

Відповідно до частини шостої та восьмої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Керуючись статтями 72, 73, 75, 77, 80, 94, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Витребувати у військової частини НОМЕР_1 :

- належну чином засвідчену копію журналу вхідної кореспонденції військової частини НОМЕР_1 за період з 25 квітня 2024 року по 29 липня 2024 року;

- належну чином засвідчену копію Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затверджену наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 31 січня 2024 року №40.

2. Для подання до суду витребуваних доказів встановити відповідачу строк протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин є підставою для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Лелюк