Справа № 420/35284/23
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
26 липня 2024 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Аракелян М.М.
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» (сформована в системі «Електронний суд» 16.12.2023 року до Одеської митниці, в якій представник позивача просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000056/2 від 07.12.2023 року;
визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000283 від 07.12.2023 року;
стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» судові витрати (судовий збір та витрати на правничу допомогу адвоката).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» до Одеської митниці ( про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000056/2 від 07.12.2023 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000283 від 07.12.2023 року.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» витрати зі сплати судового збору у сумі 4451,93грн.

В частині стягнення витрат на правничу допомогу у рішенні зазначено, що Суд на дату ухвалення рішення не взмозі здійснити розподіл витрат на правничу допомогу у заявленому позивачем орієнтовному розмірі 38000грн., адже передбачені ст.ст.134,139 КАС України докази наразі відсутні в матеріалах справи.

18.07.2024 року до суду надійшла заява представника позивача адвоката Лук`яненка В.О. про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу (сформована в системі «Електронний суд» 18.07.2024 року), в якій представник просить суд:

прийняти дану заяву до розгляду;

задовольнити заяву ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» від 18.07.2024 про відшкодування витрат на правничу (правову) допомогу у справі № 420/35284/23;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 10000грн.

Копія заяви доставлена до «Електронного кабінету» представника відповідача 18.07.2024 року, відзиву із запереченнями щодо заяви суду не надано.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку із розглядом даної справи позивачем понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, що підтверджується наступними документами: договором № 18/07/23-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 18.07.2023, укладеним між ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» та АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ»; додатковою угодою № 02 від 08.12.2023 року, оригіналом ордеру на адвоката АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ» ОСОБА_1 , свідоцтвом адвоката Лук`яненка В.О. про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №9786/10 від 18.02.2021, актом № 8 здачі-приймання послуг з правової (правничої) допомоги адвоката від 18.07.2024 за Договором № 18/07/23-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 18.07.2023 на суму 10 000,00 грн., платіжною інструкцією № 968 від 18.07.2024 та рахунком на оплату № 8 від 18.07.2024 року. У позовній заяві позивач повідомляв суд про те, що орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу складає 38000грн., однак у зв`язку із тим, що справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, не є складною та полягала участі адвоката тільки під час написання процесуальних документів (позовна заява, відповідь на відзив, клопотання про долучення доказів, два клопотання про прискорення розгляду справи) фактично понесені витрати ТОВ «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» склали 10000грн. Таким чином, Позивачем при розгляді даної справи понесено витрати, пов`язані з правничою допомогою наданою АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ» на суму у розмірі 10000грн.

В додатки до заяви надані копії документів, зазначених у заяві.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання "ухвалення додаткового судового рішення :в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Рішення суду від 12.07.2024 року ухвалено у порядку письмового провадження, тому заява про ухвалення додаткового рішення розглядається у письмовому провадженні.

Дослідивши у порядку письмового провадження матеріали заяви та справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2023 року ТОВ Сайлент-Інвест (клієнт) було укладено з Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ ВЕРІТІ» (адвокат, виконавець) договір про надання правничої (правової) допомоги №18/07/23-01 та 08.12.2023 року Додаткову угоду №2 до цього Договору.

Згідно п. 1.1 Додаткової угоди №2 ціна послуг за Дорученням (основний гонорар) в суді першої інстанції складає орієнтовно 38000грн.

Згідно Акту №8 від 18.07.2024 року здачі-приймання-передачі послуг з правової (правничої) допомоги адвоката за Договором №18/07/23-01 про надання професійної правової (правничої) допомоги адвоката та юридичних послуг від 18.07.2023 року надані послуги складаються з: підготовки адміністративного позову від 16.12.2023 (аналіз, відбір та формування необхідних для справи доказів (бухгалтерської, договірної та іншої документації наданої Клієнтом); аналіз нормативно-правової бази та судової практики з питань щодо визнання протиправними та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів у спорах із митними органами: узгодження з Клієнтом правової позиції; аналіз, відбір та формування необхідних для справи доказів (бухгалтерської, договірної та іншої документації наданої Клієнтом): написання тексту адміністративного позову і його подача до Одеського окружного адміністративного суду - 3 годин; правовий аналіз відзиву Одеської митниці від 04.01.2024 у справі №420/35284/23 з подальшою підготовкою відповіді Клієнта від 09.01.2024 на відзив 1 година; подача клопотання про долучення доказів від 08.03.2024 - 0,5 години; підготовка і подача клопотань про прискорення розгляду справи від 13.03.2024 та 14.05.2024 0,5 години. Ціна години роботи адвоката 2000грн., сума ціни наданих послуг 10000грн.

Згідно платіжної інструкції від 18.07.2024 року ТОВ САЙЛЕНТ_ІНВЕСТ сплатило АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ» послуги за Договором від 18.07.2023 року у сумі 10000грн.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходить з наступного.

Згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом

послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, «розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги».

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 1 О % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі :витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). ...

Згідно зазначеного вище Висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, "для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги". З цієї підстави суд не може брати до уваги ті послуги, опис яких не є конкретизованим або щодо яких відсутні чітко встановлені результати проведеної роботи.

Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи, є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вимоги ч.7 ст.139 КАС України позивачем дотримані.

Згідно ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача адвокатом Лук`яненко В.О., який працює в АО «ЛІГАЛ ВЕРІТІ» було,зокрема, складено та подано позовну заяву, клопотання про долучення доказів, відповідь на відзив.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі East/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Відповідач не заявив заперечень щодо співмірності суми 10000грн. для відшкодування, незважаючи на отримання заяви 18.07.2024 року в Електронний кабінет.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд виходить із того, що для цілей розподілу витрат на правничу допомогу слід визначити суму 9000грн., виходячи з положень ч.9 ст.139 КАС України сума витрат 9000грн. є пропорційною та обгрунтованою до предмету спору, значення справи для сторін, такі витрати пов`язані із даною справою, не є завищеними та неспівмірними.

При цьому суд виходить з того, що слід виключити із загальної суми наданих послуг вартість послуг з подання заяв про прискорення розгляду справи 1000грн. (0,5 години), оскільки складення та подання таких заяв не мало обов`язкового характеру для виконавця послуг згідно умов укладеного з клієнтом договору. Будь-якого значення для розгляду справи по суті такі послуги не мають.

Витрати у розмірі 9000грн. суд покладає на відповідача відповідно до приписів ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.134, 139, 143, 252, 255, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Одеської митниці (код ЄДРПОУ: ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «САЙЛЕНТ-ІНВЕСТ» (; адреса: вул.Вільямса Академіка, 6-Д, офіс 43, м.Київ, 03189) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9000(дев`ять тисяч)грн. 00коп.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в апеляційному порядку згідно ст.ст.295, 297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя М.М. Аракелян