Справа № 240/7042/24
Суддя: Шуляк Любов Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
25 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/7042/24
категорія 112010200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шуляк Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову, просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 01.02.2024, щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи ОСОБА_1 , з 02.04.2002 - 31.12.2003, з 05.01.2004 - 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона", включно із врахуванням заробітку за цей період;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , періоди роботи з 02.04.2002 - 31.12.2003, 05.01.2004 - 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 в АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона", із врахуванням заробітку за цей період та здійснити відповідний перерахунок пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 27.02.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про зарахування всіх періодів, які зазначені в трудовій книжці то його страхового стажу. Однак, позивачу повідомлено, що його страховий стаж, підтверджений документально, становить 31 рік 5 місяців 9 днів, який враховано згідно записів трудової книжки, диплома про навчання, військового квитка та за даними системи персоніфікованого обліку, зокрема, періоди: з 02.04.2002 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 27.11.2007, з 01.12.2007 по 30.12:2007, з 01.02.2008 по 31.03.2008. Позивач наголошує, що йому протиправно не враховано до страхового стажу періоди з 02.04.2002 - 31.12.2003, з 05.01.2004 - 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона", внаслідок чого порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
На офіційну електронну адресу суду 05.06.2024 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на адміністративний позов, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що відповідно до матеріалів електронної пенсійної справи періоди трудової діяльності за період з 03.04.2002 по 31.12.2003 позивачу зараховано до страхового стажу згідно із записами трудової книжки та інших документів, які підтверджують страховий стаж, з 05.01.2004 по 15.02.2005 та з 01.10.2007 по 05.08.2010 не зараховано до страхового стажу, так як відсутня сплата страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. За матеріалами пенсійної справи страховий стаж, який підтверджено документально становить 31 рік 05 місяців 9 днів, який враховано згідно записів трудової книжки, диплома про навчання, військового квитка та за даними системи персоніфікованого обліку, зокрема, періоди: з 02.04.2002 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 27.11.2007, з 01.12.2007 по 30.12.2007, з 01.02.2008 по 31.03.2008. А тому, відмова у зарахуванні всіх періодів роботи прийнята у відповідності до чинного законодавства.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області з 31.07.2015 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В подальшому, 27.02.2024 позивач звернувся до відповідача з заявою про зарахування всіх періодів роботи до страхового стажу.
Відповідач листом від 29.03.2024 повідомив про те, що його страховий стаж, підтверджений документально, становить 31 рік 5 місяців 9 днів, який враховано згідно записів трудової книжки, диплома про навчання, військового квитка та за даними системи персоніфікованого обліку, зокрема, періоди: з 02.04.2002 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 27.11.2007, з 01.12.2007 по 30.12:2007, з 01.02.2008 по 31.03.2008.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Отже, з 01.01.2004 Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Відповідно до ст.1 Закону №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону №1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
В силу пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Як зазначалось раніше, позивач вказує, шо йому не зарахований, зокрема, період з 02.04.2002 - 31.12.2003, з 05.01.2004 - 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона".
Разом з тим, з листа відповідача встановлено, що позивачу зараховані наступні періоди роботи за період з 02.04.2002 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 27.11.2007, з 01.12.2007 по 30.12:2007, з 01.02.2008 по 31.03.2008.
Тобто, позивач помилково вважає, що йому не зарахований період з 02.04.2002 - 31.12.2003, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
В свою чергу, дослідивши інші періоди, які не зараховані до страхового стажу встановлено, що відповідачем зараховані лише певні періоди. Жодних пояснень/роз`яснень щодо вибіркового зарахування такого стажу Головним управління Пенсійного фонду України в Житомирській області не надано.
Суд враховує, що згідно з частиною 12 статті 20 Закону №1058-IV страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок (частина 3 статті 24 Закону №1058).
У відповідності до статті 4 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI) платниками єдиного внеску є, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством.
Згідно із частинами 11 та 12 статті 9 Закону №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
З огляду на положення частин 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV, законодавцем визначено дві обов`язкові умови для включення стажу роботи особи до страхового стажу, а саме: 1) особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; 2) сплата страхових внесків у сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Як вказано у частині 2 статті 24 Закону №1058-IV, даними, за якими територіальними органами Пенсійного фонду України обчислюється страховий внесок, зокрема й щодо сплати страхових внесків, є дані, що містяться в системі персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
За загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, а також не внесення відомостей по спеціальному стажу не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки, обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до Пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі.
Як встановлено вище, робота позивача в період з 05.01.2004 - 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 в АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона" підтверджується записами у трудовій книжці з №22 по №25, а тому у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відсутні підстави для вибіркового зарахування періоду роботи позивача (з 05.01.2004 по 15.02.2005 та з 01.10.2007 по 05.08.2010).
Також, щодо посилання відповідача у відзиві на адміністративний позов на той факт, що позивач не мав права звертатись з письмовою заявою щодо зарахування до його стажу всіх періодів роботи, яка надіслана поштою, суд зазначає наступне.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
З огляду на викладене, в разі звернення до правлінням Пенсійного фонду для призначення або перерахунку пенсії необхідно подати заяву особисто або у встановленому порядку.
В свою чергу, як зазначалось раніше та не спростовується сторонами, ОСОБА_1 з 31.07.2015 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком обчислену відповідно до норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Підставою для звернення із заявою до відповідача було те, що під час призначення пенсії позивачу не були враховані певні періоди.
А тому, з огляду на викладене, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що ОСОБА_1 порушив порядок звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зарахуванням періодів роботи до стажу.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до страхового стажу, суд зазначає наступне.
У Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11.03.1980 на 316-й нараді, зазначено, що під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Статтею 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Водночас, відповідач реалізував свої дискреційні повноваження, відмовивши у зарахуванні усіх періодів роботи позивача й такі дії суд вважає протиправними.
Таким чином, належним способом захисту порушеного права є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.01.2004 по 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона" з урахуванням висновків суду та здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2024.
Як зазначалось раніше, позивач помилково вважає, що йому не зарахований період з 02.04.2002 - 31.12.2003, оскільки листом від 29.03.2024 підтверджено, що зазначений період зараховано до страхового стажу, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень у ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.
Натомість, доводи та аргументи позивача, якими він обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовні вимоги належить задовольнити частково.
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат проводиться судом відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 05.01.2004 по 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.01.2004 по 15.02.2005 в кооперативі "Моноліт", та з 01.10.2007 по 05.08.2010 АТ "Проектно-виробнича спеціалізована пересувна механізована колона" з урахуванням висновків суду та здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2024.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 25 липня 2024 року.

Суддя Л.А.Шуляк