Справа № 160/13609/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 22 березня 2024 року Т125835553- 2024-1 щодо припинення виплат допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , на період часу: з 1 березня 2024 року по 1 вересня 2024 року;
зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради призначити та виплачувати допомогу на проживання внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1 березня 2024 року по 1 вересня 2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем незаконно і необґрунтовано відмовлено у призначенні і виплаті допомоги на проживання як внутрішньо-переміщеній особі.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
20.06.2024 від Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач заперечуючи позовні вимоги, вказує наступне.
ОСОБА_1 у таблиці заяви про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам «Відомості про осіб, які входять до складу сім`ї, зокрема неповнолітніх дітей, які перемістилися разом із внутрішньо переміщеною особою» зазначила у складі своєї сім`ї батьків: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ., та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таку ж інформацію заявниця вказала у доданому до заяви інформаційному повідомленні.
Пунктом 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 встановлено вичерпний перелік осіб, які включаються до складу сім`ї внутрішньо переміщеної особи. Повнолітні сестри, брати та племінники незалежно від їх спільного проживання з заявником до складу сім`ї не включаються.
Сестра заявниці ОСОБА_4 у заяві про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 18.03.2024 та доданому до неї інформаційному повідомленні зазначила , що до складу її сім`ї входить лише син, ОСОБА_5 . На підставі наданої ОСОБА_4 інформації , рішенням Управління від 19.03.2024 призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам на неї та сина з 01.03.2024.
Відповідач також звертає увагу на те, що абзац п. 3 Порядку №332, в якому встановлено, що діти/особи віком до 23 років, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти після досягнення ними 18 років і не мають власних сімей, мають право звертатися за призначенням допомоги особисто, якщо вони мають фактичне місце проживання (перебування) інше, ніж в уповноваженої особи, доповнено постановою КМУ від 22.03.2024 №331 «Деякі питання провадження діяльності з усиновлення та влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, соціального захисту дітей, залишених без батьківського піклування» (набрала чинності 28.03.2024).
Станом на момент звернення позивача за призначенням допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам і на момент прийняття рішення про відмову в призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, п. 3 Порядку №332 не містив наведеного абзацу.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Зареєстроване місце проживання особи: АДРЕСА_2 .
Фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_1 .
18.03.2024 позивач звернулась до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 22.03.2024 Т124-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у призначенні допомоги на підставі п.13.2-13.4 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї перевищує 4 розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За зверненням представника позивача на Урядову гарячу лінію, листом №Ч-9/4-1/09-24 від 06.05.2024 Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради повідомило, зокрема, що згідно з пунктом 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 1 листопада 2023 року допомога призначається на сім`ю.

До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей.

Діти/особи віком до 23 років, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти після досягнення ними 18 років і не мають власних сімей, мають право звертатися за призначенням допомоги особисто, якщо вони мають фактичне місце проживання (перебування) інше, ніж в уповноваженої особи.

До складу сім`ї уповноваженої особи не включається, зокрема, особа, яка разом не проживає із отримувачем та не пов`язана з ним спільним побутом, що підтверджено документально.

До Управління звернулась донька заявника ОСОБА_1 з заявою від 18.03.2024 про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Згідно наданої до заяви інформації ОСОБА_1 ,ІНФОРМАЦІЯ_1., є студенткою вищого навчального закладу, форма навчання денна. ОСОБА_1 зазначила, що незаміжня, до складу сім`ї входять батьки: мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_3 .

Рішенням Управління від 22.03.2024 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2024 у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в сім`ї у період з 01.10.2023 по 31.12.2023 складав 9589,26 грн., що перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, а саме 9444,00 грн.

Рішення відповідача позивач вважає протиправним, у зв`язку з чим звернулася за захистом своїх порушених прав і інтересів з відповідною позовною заявою до суду.

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави .

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України від 20 .10. 2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (Закон № 1706-VII).

За визначеннями, наведеними у ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру;

адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частини 1, 2 ст. 4 Закону №1706-VII).

Частиною 1 ст. 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

При цьому, частинами 2 і 3 ст. 7 Закону №1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 332 затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі допомога).

Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Відповідно до п. 13-1 Порядку №332 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) виплата допомоги продовжується на другий шестимісячний період автоматично:

особам, які втратили працездатність, зокрема які досягли пенсійного віку, визначеного частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують пенсію, розмір якої не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги;

особам з інвалідністю I чи II групи, дитині з інвалідністю віком до 18 років, дитині, хворій на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально;

дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, та особам з їх числа віком до 23 років, зокрема таким, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, а також батькам-вихователям і прийомним батькам.

У разі коли особі не було продовжено виплату допомоги автоматично, але вона належить до категорій осіб, визначених абзацами другим - четвертим цього пункту, їй може бути призначено допомогу за заявою.

Іншим членам сім`ї виплата допомоги може бути продовжена на підставі подання заяви на призначення допомоги.

Позивачу було виплачено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам по 29.02.2024 у розмірі 2000,00 грн. щомісячно.

За п. 3 Порядку №332 до складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї.

Склад сім`ї уповноваженої особи визначається на дату звернення за призначенням допомоги.

Пунктом 13-2 Порядку №332 передбачено, що для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Допомога призначається на всіх осіб з числа внутрішньо переміщених осіб у такій сім`ї з урахуванням норм пункту 13-3 цього Порядку;

2) у складі сім`ї є, зокрема,: діти, які відвідують заклади дошкільної освіти та/або навчаються у закладах загальної середньої освіти, та/або діти, які навчаються в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти.

В позовній заяві позивач зазначає, що проживає з сестрою ОСОБА_4 -студенткою та ї малолітньою дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 окремо від батьків за адресою : АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи самої позивачки, сестри від 08.04.2022 за №7340 і дитини сестри від 28.09.2022 за №1201-.

Батько позивача - ОСОБА_3 відповідно до довідки від 08.04.2022 за №1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Мати позивача ОСОБА_2 відповідно до довідки від 08.04.2022 за №1201- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до п.20-1 Порядку №332 починаючи з 1 грудня 2023 р. в заяві зазначаються:

прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) уповноваженої особи;

відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) на території адміністративно-територіальної одиниці, звідки перемістилася особа;

фактичне місце проживання (перебування) на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої перемістилася особа (зазначається в разі подання заяви до органу соціального захисту населення або до уповноваженої особи виконавчого органу сільської, селищної, міської ради чи центру надання адміністративних послуг);

відомості про фактичне місце проживання (перебування) та контактний номер телефону, адреса електронної пошти;

номер поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування допомоги "єПідтримка" або номер банківського рахунка (за стандартом IBAN) уповноваженої особи для виплати допомоги;

відомості про осіб, які входять до складу сім`ї, у тому числі малолітніх/неповнолітніх дітей, які перемістилися (народилися після переміщення) разом з уповноваженою особою, а саме:

прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності);

дата народження;

серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України або свідоцтва про народження, або тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідки на постійне/тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, або іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України, крім довідки про звернення за захистом в Україні), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) (в разі подання заяви в електронній формі засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), зазначається серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України та/або серія та номер паспорта громадянина України для виїзду за кордон);

реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті). В разі подання заяви в електронній формі засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія), реєстраційний номер облікової картки платника податків зазначається обов`язково;

серія та номер свідоцтва про народження дитини;

статус особи з інвалідністю (за наявності);

обставини, що спричинили внутрішнє переміщення;

інша інформація згідно з додатком 5.

Заява вважається поданою в разі заповнення особою всіх полів форми. В разі відсутності в заяві інформації про наявність статусу особи з інвалідністю відповідні дані можуть бути отримані з інформаційних ресурсів Мінсоцполітики.

Натомість, як підтверджується матеріалами справи і не заперечується позивачем при зверненні до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, позивачем зазначено у складі сім`ї батька і мати.

Крім того, сестра позивача окремо зверталась із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 18.03.2024, в якій вказала, що до складу її сім`ї входить лише її син.

Рішенням Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 19.03.2024 ОСОБА_4 і її сину ОСОБА_5 було призначено з 01.03.2024 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Пунктом 18 Порядку №332 визначено, що уповноважена особа несе відповідальність за достовірність інформації, зазначеної у заяві.

У зв`язку з наведеним, посилання позивача на те, що вона, яка є студенткою проживає окремо від батьків із сестрою студенткою і її малолітнім сином, окремо від батьків є безпідставним на час розгляду справи.

За п. 14 Порядку №332 період, за який враховуються доходи, становить один квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, або три місяці, що передують місяцю звернення за допомогою або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період.

Обчислення середньомісячного сукупного доходу отримувача для призначення допомоги проводиться шляхом ділення на 3 загальної суми сукупного доходу осіб за період, за який враховуються доходи.

Середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача обчислюється шляхом ділення середньомісячного сукупного доходу сім`ї на кількість членів сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №632 «Деякі питання виплати державної соціальної допомоги».

Для призначення/продовження допомоги Мінсоцполітики отримує від ДПС інформацію про доходи осіб з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мінфіном (ч.4 п. 31 Порядку №332).

Відповідач отримав від ДПС інформацію про доходи осіб зі складу сім`ї, зазначеної позивачем: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ., відповідно до якої середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в сім`ї у період з 01.10.2023 по 31.12.2023 складає 9589,26 грн. Вказаний дохід перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність -9444,00 грн.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частинами 1, 2, 4 ст. 73 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 76 КАС України).

Суд погоджується з відповідачем, який вказав на безпідставність посилання позивача на абзац п.3 Порядку №332 наступного змісту: «Діти/особи віком до 23 років, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти після досягнення ними 18 років і не мають власних сімей, мають право звертатися за призначенням допомоги особисто, якщо вони мають фактичне місце проживання (перебування) інше, ніж в уповноваженої особи».

Вказані норми набрали чинності з 28.03.2024 постановою КМУ від 22.03.2024 №331 «Деякі питання провадження діяльності з усиновлення та влаштування дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, соціального захисту дітей, залишених без батьківського піклування», отже не могли бути застосовані під час прийняття рішення про відмову у призначенні позивачу допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам на проживання.

У зв`язку з наведеним, відповідач надав належні і достатні докази в підтвердження обґрунтованості і правомірності прийнятого спірного рішення, а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241, 243, 244-246, 250, 262,295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона