Справа № 160/10503/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень від 07.05.2024 року, просить суд:
- визнати протиправну діяльність відповідача-1 щодо не нарахування йому додаткової грошової винагороди у зв`язку із захистом Батьківщини з вересня 2022 року - по квітень 2023 року в розмірі 100 тис.грн. помісячно;
- зобов`язати відповідача-1 здійснити перерахунок та доплату йому додаткової грошової винагороди у зв`язку із захистом Батьківщини з вересня 2022 року - по квітень 2023 року в розмірі 100 тис.грн. помісячно.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що він проходить
військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Наразі склалася така ситуація, під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, він отримав захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, про що свідчить витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №365 від 01.02.2024 року. Ним було подано рапорт до командиру 1 взводу зведеної роти ВЧ НОМЕР_1 , на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн., у зв`язку з отриманням захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини за період
з вересня 2022 року по квітень 2023 року включно. Відповіддю на рапорт було вказано, що зазначене в рапорті суперечить вимогам чинного законодавства. Так, під час виконання бойових завдань безпосередньо у зоні активних бойових дій, він отримав захворювання: стан після операції висічення параректальної нориці з низведенням слизової і частиною сфінктера з приводу задньої неповної внутрішньої нориці прямої кишки, стенозу заднього проходу (16.02.2023 р.). За час лікування та реабілітації йому мали б виплачувати додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн. у разі якщо захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, чого не відбулось. В даному випадку, він вважає, що дії посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди є протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому він був змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та майнових інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.04.2024 року позовна заява була залишена без руху через невідповідність приписам ст.160 КАС України та запропоновано позивачу протягом десяти днів усунути недоліки позовної заяви.
На виконання ухвали суду 07.05.2024 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме надано до суду уточнену позовну заяву.
Ухвалою суду від 08.05.2024 року прийнято уточнену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач-1 отримав ухвалу суду від 08.05.2024 року, що підтверджується матеріалами справи. Але відзиву на позовну заяву чи будь-яких документів, що стосуються даного предмету спору, відповідач-1 до теперішнього часу на адресу суду не надіслав.
Однак, до суду 15.05.2024 року відповідачем-1 було подано клопотання про залучення по цій справі співвідповідача - ВЧ НОМЕР_2 .
29.05.2024 року на адресу суду від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що позивач дійсно проходив стаціонарне лікування в різних лікарняних закладах в період з 29.09.2022 року по 27.01.2023 року, з 06.01.2023 року по 20.01.2023 року, з 08.02.2023 року по 06.03.2023 року з діагнозами - хронічний комбінований геморой IV ступеню, хронічний комбінований геморой 3 ступеню, задня неповна внутрішня нориця прямої кишки відповідно. Зазначений діагноз являється захворюванням. Отже, оскільки п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції від 21.01.2023 року) не передбачено виплат додаткової грошової винагороди збільшеної до 100 000 гривень у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з захистом Батьківщини, за весь час безперервного лікування з моменту отримання поранення, то позивач не набув права на отримання додаткової грошової винагороди збільшеної до 100 000 грн. у періоди з 29.09.2022 року по 27.01.2023 року, з 06.01.2023 року по 20.01.2023 року, з 08.02.2023 року по 06.03.2023 року за час перебування на стаціонарному лікуванні. До того ж, позивачем при поданні позовної заяви і визначенні періодів часу, за які на його думку, йому не було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду у зв`язку з захистом Батьківщини, невраховано критерій безперервності стаціонарного лікування. На думку відповідачів, безперервне лікування, в тому числі час переміщення з одного лікарняного закладу до іншого, слід розуміти як направлення/переведення до іншого медичного закладу за показаннями лікуючого лікаря, або об`єктивною медичною необхідністю, при цьому зазначене переведення обов`язково повинно бути документально оформлено направленням, перевідним епікризом тощо. Враховуючи викладене, відповідач-2 просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача-2, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи.
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.02.2022 року №4 «Про зарахування» ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_2 і призначений на посаду гранатометника військової частини НОМЕР_2 .
В період з 06.01.2023 року по 20.01.2023 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні обласному СРЦ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » с.Новотроїцьке з діагнозом - хронічний комбінований геморой 3 ступеню, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 85.
31.01.2023 року позивач був оглянутий в КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради лікарем консультантом. За результатом огляду отримав рекомендації щодо госпіталізації до проктологічного відділення з подальшим лікуванням.
В період з 08.02.2023 року по 06.03.2023 року позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в проктологічному відділенні КНП «Чернігівська обласна лікарня» Чернігівської обласної ради з діагнозом - задня неповна внутрішня нориця прямої кишки, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 2791.
16.02.2023 року позивачу проведено операцію - висічення параректальної нориці прямої кишки із незведенням слизової і пластикою сфінктера.
З витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №365 від 01.02.2024 року встановлено - стан після операції висічення параректальної нориці прямої кишки із незведенням слизової і пластикою сфінктера (16.02.2023 р.) з приводу задньої неповної внутрішньої нориці прямої кишки, стенозу заднього проходу - ЗАХВОРЮВАННЯ, так, пов`язано з захистом Батьківщини.
Згідно із витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 04.11.2022 року №143 «Про зарахування в розпорядження» позивача було увільнено із займаної посади і виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 10.10.2022 року, утримуючи у списках військової частини НОМЕР_2 , де останній перебуває по сьогоднішній день.
Позивачем було подано рапорт до командиру 1 взводу зведеної роти ВЧ НОМЕР_1 , на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн., у зв`язку з отриманням захворювання пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з вересня 2022 року по квітень 2023 року включно. Відповіддю на рапорт було вказано, що зазначене в рапорті суперечить вимогам чинного законодавства, та підтверджується підписом на поданому ним рапорті.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону №2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, воєнний стан в країні неодноразово продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).
Згідно із абз.4, 5 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 19.07.2022 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно із абз.5, 6 п.1 постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (в редакції від 21.01.2023 року) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25.03.2022 р. №248/1298 доведено до відома Першому заступнику, заступникам Міністра оборони України, Державному секретарю Міністерства оборони України, Головнокомандувачу Збройних Сил України, начальнику Генерального штабу Збройних Сил України, командиру військової частини НОМЕР_4 , голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачам видів (родів військ, сил) Збройних Сил України/керівникам структурних-підрозділів апарату Міністерства оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України та Генерального штабу Збройних Сил України, командирам (начальникам) військових частин, установ, вимогу про те, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям у розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам військових частин (пункт 5). У період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмір 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії (пункт 8).
23.06.2022 р. з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 р. №912/з/29, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022 р.
За змістом пункту 7 Окремого доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також, включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної комісії).
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 р. № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини.
У Довідці обов`язково зазначати: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травма, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 р. №44 внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, та доповнено Порядок №260 новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Так, відповідно до пункту 10 розділу XXXIV Порядку №260 встановлено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення), - за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Пунктом 12 Розділу XXXIV Порядку №260 керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.
З системного аналізу наведених норм права вбачається, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, які отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини, встановлено додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.
З аналізу норм постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) внаслідок такого поранення або перебування у відпустці у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, за які виплачується у розмірі 100 000 гривень винагорода.
Так, відповідно до запису лікаря із медичної роти від 28.09.2022 р. позивач звернувся зі
скаргами на новоутворення та кровотечу з анального отвору, встановлений діагноз: Геморой III ст.
Згідно із довідкою військово-лікарської комісії від 10.10.2022 р. №73 позивачу було встановлено діагноз: Хронічний комбінований геморой IV ст. На підставі статті 43 графи II Розкладу хвороб, було надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 21.12.2022 р. №4909 позивачу було встановлено діагноз: Хронічний комбінований геморой III ст., в стадії загострення. Тріщина прямої кишки з пошкодженням сфінктера. На підставі статті 44 графи II Розкладу хвороб було направлено на лікування у ВМКЦ Схід.
Згідно із виписки із медичної карти стаціонарного хворого №85 позивач перебував на лікуванні у період з 06.01.2023 р. по 20.01.2023 р. зі встановленим діагнозом: Інші неуточнені ураження м`яких тканин. Хронічний комбінований геморой з ст.СПО (30.09.2022 р.) - Гемолоїдектомія. Тривало незагоюючі рани заднього проходу.
Відповідно до консультативного висновку спеціаліста від 31.01.2023 р. позивачу було встановлено діагноз: Стриктура анального каналу.
Згідно із виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого позивач перебував на лікуванні у період з 08.02.2023 р. по 06.03.2023 р. зі встановленим діагнозом: Задня неповна внутрішня нориця прямої кишки. Стенозануса та прямої кишки.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.03.2023 р. №1791 зі встановленим діагнозом: Стан після операції (16.02.2023 р.) висічення параректальної нориці із низведенням слизової і частиною сфінктера, з приводу задньої неповної внутрішньої нориці прямої кишки, стенозу заднього проходу, з тимчасовим порушенням функції. На підставі статі 56 графи II Розкладу хвороб, було надано відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно із витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії протокол №365 від 01.02.2024 року, зазначається, що захворювання, ТАК ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.
Так, позивачу за період з 25.02.2022 року по 12.02.2024 року нараховано і виплачено грошове забезпечення: 01.04.2022 року 1 471,30 грн., 01.04.2022 року 3 166,08 грн., 15.04.2022 року 13 731,93 грн., 16.04.2022 року 94 051,62 грн., 13.05.2022 року 1 373,93 грн., 20.05.2022 року 98 500 грн., 11.06.2022 року 13 968,98 грн., 23.06.2022 року 98 500 грн., 15.07.2022 року 14 071,62 грн., 23.07.2022 року 29 550 грн., 30.07.2022 року 68 950 грн., 23.08.2022 року 16 601,22 грн., 23.08.2022 року 29 550 грн., 23.08.2022 року 69 729,03 грн., 02.09.2022 року 13 069,67 грн., 15.09.2022 року 29 550 грн., 15.09.2022 року 14 332,24 грн., 28.09.2022 року 58 709,68 грн., 14.10.2022 року 14 332,24 грн., 29.10.2022 року 29 550 грн., 29.10.2022 року 63 000 грн., 11.11.2022 року 14 332,24 грн., 15.11.2022 року 29 550 грн., 16.12.2022 року 14 473,10 грн., 20.12.2022 року 29 550 грн., 30.12.2022 року 5 881,35 грн., 19.01.2023 року 14 518,44 грн., 20.01.2023 року 29 550 грн., 15.02.2023 року 13 526,81 грн., 19.02.2023 року 29 550 грн., 17.03.2023 року 19 603,82 грн., 14.04.2023 року 652,56 грн.
Щодо належного відповідача по справі, суд зазначає наступне.
Як сам зазначив відповідач-1-ВЧ НОМЕР_1 в своєму клопотанні від 15.05.2024 року Військова частина НОМЕР_2 не зареєстрована в підсистемі «Електронний суд», не являється юридичною особою публічного права, а має статус відокремленого підрозділу, що підтверджується довідкою з відомчого обліку Міністерства оборони в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № 145/22, а також перебуває на фінансовому та інших видах забезпечення у військовій частини НОМЕР_1 , а тому не відповідає самостійно за своїми фінансовим зобов`язаннями.
З урахуванням викладеного, саме відповідач-1 є належним відповідачем по справі, а не відповідач-2.
Зважаючи, що позивача захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, він має право на отримання збільшеної до 100 000 гривень винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168, але за період з 28.09.2022 року по квітень 2023 року. Оскільки, будучі обізнаним про перебування позивача на стаціонарному лікуванні, відповідачем-1 не надано належних та допустимих доказів нарахування та виплати йому додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн. за спірний період, що свідчить про протиправність його дій.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, позовна заява підлягає задоволенню частково з викладених вище підстав.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України Про судовий збір з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд,
Позовну заяву задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 не в повному обсязі збільшеної додаткової винагороди, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 28.09.2022 року по квітень 2023 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову винагороду, яка встановлена постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», починаючи з 28.09.2022 року по квітень 2023 року в розмірі 100 000 грн. щомісячно, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовної заяви відмовити.
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма