Справа № 953/5113/24
Суддя: Губська Я. В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5113/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Губської Я.В., при секретарі Веремійчик Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м.Харкова 10.06.2024 надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7059464 від 02.06.2024 року. Як на підставу позову посилається на те, що 02.06.2024 року відповідачем його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. Позивач вважає, що дана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки ґрунтується на неповному, необ`єктивному і не всебічному розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 12.06.2024 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постановою інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції ст.лейт ОСОБА_2 серії ЕНА №7059464 від 02.06.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту постанови вбачається, що 02.06.2024, о 00-30 год. в м.Харкові, по просп..Героїв Харкова 256Б водій керував транспортним засобом Tesla Models д.н.з НОМЕР_1 в комендантську годину та не мав діючого страхового поліса, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України, в результаті чого притягнутий до відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Позивач вказує, що вимога працівника поліції про пред`явлення не є законною, не порушував ПДР, інспектор розглянув справу без встановлення обставин по справі. Також, незважаючи на пояснення позивача, справа інспектором розглянута упереджено, не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та інші обставини, що мають суттєве значення для вирішення справи. Посилався на те, що працівники поліції його зупинили незаконно, не надали доказів вчинення ним ПДР, або інших доказів, що підтверджують законність його зупинки та вимагання будь-яких документів.

25.07.2024 на адресу суду надійшов відзив Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки 02.06.2024 близько 00:32 екіпажем управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції під час патрулювання міста Харкова в час дії комендантської години, встановленої на території Харківської області, виявлено рух транспортного засобу ТЕ8ЬА МСЮЕЬ 8 з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

За наявності обставин, зазначених у статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками патрульної поліції зупинено вищезазначений транспортний засіб.

Поліцейськими встановлено особу водія, ним виявився: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Під час встановлення особи водія та обставин події, водій на вимогу працівника поліції не пред`явив для перевірки чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, згідно відомостей єдиної централізованої бази даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) екіпажем поліції було виявлено відсутність діючого полісу обов`язкового страхування транспортного засобу Tesla Models д.н.з НОМЕР_1 .Таким чином поліцейськими встановлено, що водій не пред`явив на вимогу діючого полісу обов`язкового страхування, оскільки не мав такого при собі.За зазначених обставин дії водія вказували на ознаки порушення пункту 2.1 ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Встановивши, що дана подія має цілісний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП старшим лейтенантом поліції Шалімовим Віталієм Юрійовичем винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі - постанова) серії ЕНА № 2293715 від 02.06.2024 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок.

Зазначеною постановою дії позивача кваліфіковані за ознаками частини першої статті 126 КУпАП.

Відповідачем до відзиву додано медіа-файли, засвідчені електронно-цифровим підписом, на яких відтворено подію за участю позивача, де зафіксована основна об`єктивна інформація.

З огляду на те, що в силу п. 9 частини першої статті 31 та статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», статті 283 КУпАП відеоспостереження за дотриманням позивачем Правил дорожнього руху інспектором зафіксовано у встановленому законом порядку, з зазначенням технічного засобу відеореєстратора «70mai dashcam» та унікального ідентифікаційного номера бодікамери «473177» в графі № 7 постанови, таким чином відеозаписи «IMG_0509» та «ехроrt-dvaiz» є належними та допустимими доказами інкримінованого правопорушення.

Зокрема, на відеофайлі «ІМ0 0509» зафіксовано факт руху транспортного засобу TESLA MODEL S чорного кольору та його зупинку.

На відеозаписі «ехроrt-dvaiz» зафіксовано діалог інспектора з позивачем, зі змісту якого вбачається, що після встановлення поліцейським факту відсутності полісу обов`язкового страхування транспортного засобу TESLA MODEL S з реєстраційним номером НОМЕР_2 за даними бази МТСБУ водій не заперечував цього факту, однак після телефонної розмови з адвокатом став категорично заявлять про відсутність у інспектора повноважень на таку вимогу.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить його підпис в явочному листі, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи строки, передбачені КАС України для розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений завчасно належним чином, за таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача, з урахуванням того, що позиція щодо позову відповідачем викладена у відзиві.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, та з огляду на те, що сторони по справі були повідомлені про місце і час розгляду справи своєчасно та належним чином, суд дослідив матеріали та докази, які були своєчасно долучені сторонами, та встановив наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції ст.лейт Шалімова В.Ю. серії ЕНА №7059464 від 02.06.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови вбачається, що 02.06.2024, о 00-30 год. в м.Харкові, по просп..Героїв Харкова 256Б ОСОБА_1 керував транспортним засобом Tesla Models д.н.з НОМЕР_1 в комендантську годину та не мав діючого страхового поліса, чим порушив п.2.1 ґ ПДР України - керування відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів

Згідно п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30червня 1993 року №3353-ХІІ. А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством. - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

За приписами частини 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") (формальний склад).

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Відповідно до зазначеної в постанові інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції ст.лейт ОСОБА_2 серії ЕНА №7059464 від 02.06.2024 відносно ОСОБА_1 фабули, останній керував автомобілем в комендантську годину у під час дії військового стану, що є законною підставою для зупинки та перевірки документів працівниками поліції, таким чином спростовано посилання позивача на відсутність підстав для зупинки його транспортного засобу та перевірки документів.

Згідно відомостей офіційного сайту МТСБУ для перевірки чинності поліса внутрішнього ОСЦПВВТЗ на автомобіль з д.н.з. НОМЕР_1 станом на 02.06.2024 поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника даного транспортного засобу був відсутній. Будь-яких даних на спростування наведеного протягом розгляду справи до суду не подано.

Щодо причин зупинки т.з. під керуванням позивача на блокпосту суд погоджується з твердженням відповідача про наявність на те законних підстав у військовий стан о огляду на наступні положення чинного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та є чинним на теперішній час.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України № 389-УПІ від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану». Згідно з пунктом 7 частини першої статті 8 цього Закону в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів. Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1456 від 29.12.2021 затверджено Порядок перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Випадки, коли уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, визначені пунктом 7 вказаного Порядку. До таких відносяться знову ж таки: існування підстав, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом. У разі виявлення під час перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян ознак складу кримінального та/або адміністративного правопорушення затримання таких осіб та вилучення відповідних речей здійснюється відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та Кодексу України про адміністративні правопорушення (пункт 12 зазначеного Порядку).

Крім того, порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455 (далі - Порядок №1455) визначає процедуру встановлення заходів особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або її окремих місцевостях, де введено воєнний стан (далі - особливий режим), що здійснюються військовим командуванням разом з військовими адміністраціями (у разі їх утворення) самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1455 заходи з контролю в`їзду/виїзду включають перевірку на блокпостах: документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи; перевірку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу (документів на транспортний засіб, документів на вантаж, дорожнього листа тощо).

Відповідно до п. 5 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та п. 5 «Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2020 № 573, на території, де запроваджено комендантську і годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи:

1) перевірка документів особи;

2) опитування особи;

3) поверхнева перевірка і огляд;

4) зупинення транспортного засобу;

5) вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території;

6) обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю;

7) проникнення до житла чи іншого володіння особи;

8) перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ;

9) застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і

кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису;

10) перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб;

11) поліцейське піклування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

З приводу посилань позивача на порушення працівником поліції процедури притягнення його до адміністративної відповідальності суд зазначає, що з оглянутого судом відеозапису фіксації на б/к №472504, про який зазначено в п.7 постанови БАД №509050 від 08.04.2024 та наданого суду відповідачем, судом не встановлено порушень процедури притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності, на які в позові посилається останній.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем було надано суду належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 02.06.2024 о 00:32 керував транспортним засобом в комендантську годину та при перевірці документів не мав діючого полісу обов`язкового страхування транспортного засобу. Посилання ОСОБА_1 про відсутність підстав для зупинки та процесуальні порушення спростовується сукупністю наданих відповідачем доказів, щодо яких у суду відсутні сумніви.

Суд зазначає, що посилання позивача на те, що поліцейським при розгляді даної справи не дотримано процедури притягнення до адміністративної відповідальності не доведено протягом розгляду справи належними та допустимими доказами, як і наявність на момент зупинки тз у позивача діючого полісу ОСЦПВВТЗ.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі №536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

Положеннями Закону України «Про Національну поліцію»: поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (ст.23); поліція має безпосередній оперативний доступ до інформації та інформаційних ресурсів інших органів державної влади за обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних" (ст.27).

Також, суд звертає увагу на те, що ані під час складання постанови про адміністративне правопорушення, ані під час розгляду справи, позивач не міг пояснити обставини, за яких він керував даним транспортним засобом, без відповідних документів в коменданстську годину, або надати докази на спростування обставин, що зазначені в постанові інспектора.

Вказані обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та наявність в його діях від 02.06.2024 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Позивач не надав до суду належних доказів на підтвердження його позиції, одночасно в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують вину позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом, а позиція позивача щодо відсутності законних підстав для зупинки його тз у військовий стан в комендантську годину розцінюється судом критично, як направлена на уникнення відповідальності.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим у їх задоволенні слід відмовити за необґрунтованістю та безпідставністю.

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції (м. Харків, вул. Шевченка 315 А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанову серії інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції ст.лейт Шалімова В.Ю. серії ЕНА №7059464 від 02.06.2024, якою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КпАП України залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. В. Губська