Справа № 400/505/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/505/24

Перша інстанція: суддя Брагар В. С.,

повний текст судового рішення

складено 20.02.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 15.12.2023 року за №52410/03-16;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 для переходу на пенсію чоловіка ОСОБА_2 у зв`язку з втратою годувальника.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що пенсійним органом було протиправно відмовлено їй у призначенні пенсії по втраті годувальника зв`язку з ненаданням документів, що засвідчують спільне проживання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З свідоцтва про одруження вбачається, що між позивачкою та ОСОБА_2 29.10.1977 року зареєстровано шлюб.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25.10.2023 року, чоловік позивачки, ОСОБА_2 , помер. На момент смерті перебував на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_1 .

12.12.2023 року позивач звернулася до відповідача - ГУ ПФУ в Миколаївській області з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом на пенсію свого померлого чоловіка у зв`язку із втратою годувальника.

Згідно із розписки-повідомлення разом із цією заявою позивачем були надані наступні документи:

- заява про призначення/перерахунок пенсії;

- паспорт або ID-картка або посвідка;

- військовий квиток;

- диплом (свідоцтво, атестат) про навчання;

- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;

- свідоцтво про шлюб;

- свідоцтво РАГС про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісти зниклим;

- трудова книжка або документи про стаж;

Заяву позивача разом із доданими до неї документами було передано на розгляд до ГУ ПФУ у Київській області.

Рішенням ГУ ПФУ у Київській області №52410/03-16 від 15.12.2023 року позивачці відмовлено у переведені на пенсію по втраті годувальника з огляду на те, що до заяви від 12.12.2023 року №18893 заявницею не були надані документи, що засвідчують спільне проживання з годувальником.

Не погодившись із рішенням та позицією пенсійного органу, позивач звернулася за захистом власних прав та інтересів з цим позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем при зверненні з заявою від 12.12.2023 року не надано доказів сумісного проживання з померлим ОСОБА_2 , пенсійний орган, приймаючи оскаржуване рішення про відмову проведенні перерахунку діяв у межах та у спосіб визначений законом.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV).

Частиною 1 ст.9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.10 вказаного Закону особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Положеннями ст.36 Закону №1058-IV передбачено, що Пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині 2 статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 року по 21.02.2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Частиною 2 статті 36 Закону №1058-IV визначено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

За приписами частини 3 наведеної статті до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1від 25.11.2005 року затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Пунктом 2.3 якого визначено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Відповідно до п.2.11 Порядку №22-1, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Отже, документами, які підтверджують факт перебування на утриманні є довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою)/рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на момент смерті чоловіка позивачка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В той час, як ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В якості доказу того, що позивач проживала разом з її чоловіком на момент його смерті за відповідною адресою, позивачем додано до позовної заяви акт про фактичне проживання осіб підписаний сусідами та засвідчений Адміністрацією центрального району ММР.

Проте, судом першої інстанції вірно не взято до уваги посилання позивача на Акт фактичного проживання, оскільки на момент звернення позивача до ГУ ПФУ в Миколаївській області з заявою від 12.12.2023 року зазначений акт до пенсійного органу наданий не був з огляду на відсутність посилання на цей акт в розписці-повідомлення від 12.12.2023 року щодо поданих до відповідача ГУ ПФУ в Миколаївській області документів, що спростовує обґрунтування позовних вимог.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів зазначає, що оскільки позивачем при зверненні з заявою від 12.12.2023 року не надано доказів сумісного проживання з померлим ОСОБА_2 , пенсійний орган, приймаючи оскаржуване рішення про відмову проведенні перерахунку діяв у межах та у спосіб визначений законом.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька