Справа № 140/5322/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5322/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Рівненського окружного адміністративного суду (далі Рівненський ОАС, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, третя особа) про визнання протиправними дій щодо нарахування суддівської винагороди у виданій довідці про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21.02.2024 №04-53/12, обчисленої з розрахунку встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2 102,00 грн.; зобов`язання видати довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій нарахувати суддівську винагороду виходячи з базового посадового окладу судді місцевого суду, визначеного на підставі частини другої статті 130 Конституції України, частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та абзацу четвертого статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік»..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Указом Президента України «Про призначення суддів» від 19.09.2008 №843/2008 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду строком на п`ять років. З 14.10.2008 позивач зарахована в штат Рівненського окружного адміністративного суду. Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 05.09,2023 №445-VII позивача обрано на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.02.2024 №482/0/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Рівненського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 №50-к «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_1 » наказано відрахувати суддю ОСОБА_1 зі штату Рівненського окружного адміністративного суду 20.02.2024 у зв`язку зі звільненням у відставку.

Зі змісту довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21.02.2024 №04-53/12, виданої Рівненським окружним адміністративним судом, вбачається, що станом на 20.02.2024 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці складає 114 453,90 грн, з них: посадовий оклад становить 69 366,00 гри., доплата за вислугу років 34 683,00 гри., доплата за науковий ступінь 10 404,90 грн.

Відтак, позивач вважає, що посадовий оклад визначено з розміру прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102,00 грн.

З 21.02.2024 ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання судді у відставці, що підтверджується копією протоколу про призначення пенсії від 07.03.2024.

У позовній заяві позивач зазначила, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці був визначений на підставі довідки Рівненського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 №04-53/12, виданої за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України №3-1 від 25.01.2008 зі змінами.

На думку ОСОБА_1 обчислення відповідачем суддівської винагороди виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 1 січня 2024 року", у розмірі 2 102,00 грн. (2102,00 грн х 30 х регіональний коефіцієнт 1,1) є протиправними, оскільки з 01.01.2024 підвищився розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 3 028,00 грн, тому вважає, що набула право на отримання нової довідки про суддівську винагороду для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання із врахуванням такого розміру прожиткового мінімуму при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Позивач вважаючи таку поведінку відповідача протиправною, і такою, що не відповідає чинному законодавству, оскільки порушує конституційне право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі, передбаченому чинним законодавством та практиці Верховного Суду, звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання (а.с.41).

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та просила відмовити в задоволенні позову з наступних підстав (а.с.45-58).

Зазначає, що відповідно до штатного розпису ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2024 рік, затвердженого начальником Територіального управління Державної судової адміністрації України в Рівненській області 12.01.2024 (введений в дію з 01.01.2024), посадовий оклад судді (який здійснює правосуддя) становить 69 366,00 грн.

З урахуванням наведеного вище, на виконання вимог пункту 2 розділу ІІ Порядку №3- 1, 21.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 видано ОСОБА_1 довідку №04-53/12 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, за формою, передбаченою додатком 2 до Порядку №3-1. За змістом означеної довідки вказано, зокрема, про те, що станом на 20.02.2024 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 114 453,90 грн, у тому числі: - посадовий оклад 69 366,00 грн; - доплата за вислугу 34 683,00 грн; - доплата за науковий ступінь 10 404,90 грн; - доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 0,00 грн; - щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону №1402-VIII 0,00 грн.

Разом з тим, зазначає, що згідно зі статтею 7 Закону №3460-IX, з 01.01.2024, зокрема прожитковий мінімум для основних соціальних і демографічних груп населення, а саме працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді становить 2 102,00 гривні.

Таким чином, зазначає, що оскільки Законом №3460-IX запроваджено спеціальну розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді у 2024 році «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якої з 01.01.2024 становить 2 102,00 грн., підстав для розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн. немає підстав.

Крім того, представник відповідача вказав, що Рівненський ОАС як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня не мав правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2024 році суддівської винагороди без урахування норм статті 7 Закону №3460-IX, якою визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 01.01.2024 у розмірі 2 102,00 грн, та, відповідно, не мав правових підстав для обчислення її посадового окладу у спірній довідці з використанням будь-яких інших розрахункових величин.

Третя особа, скористалася правом на подання пояснень щодо позовної заяви з яких слідує наступне (а.с.60-66).

Представник ГУ ПФУ в Рівненській області зазначив, що статтею 7 Закону України від 09.11.2023 №3460-IX "Про Державний бюджет України на 2024 рік" визначено, що у 2024 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2 102 гривні. Таким чином, з 01.01.2024 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2102 гривні.

Наведене вище у своїй сукупності свідчить, що Рівненський ОАС як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня не мав правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 у 2024 році суддівської винагороди без урахування норм статті 7 Закону №3460-IX, якою визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб, що застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, з 01.01.2024 у розмірі 2102,00 грн, та, відповідно, не мав правових підстав для обчислення її посадового окладу у спірній довідці з використанням будь-яких інших розрахункових величин.

Також, на час видачі довідки та розгляду цієї справи норми статті 7 Закону №3460-IX щодо розміру прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, не визнаний неконституційним, тож підстави для його незастосування Рівненським окружним адміністративним судом відсутні.

З наведеного вище вбачається, що відповідачем було правомірно видано довідку щодо довічного грошового утримання, що обрахована із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді з 01.01.2024 у розмірі 2102,00 грн.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» від 19.09.2008 №843/2008 ОСОБА_1 призначено на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду строком на п`ять років (а.с.26-29).

З 14.10.2008 позивач зарахована в штат Рівненського окружного адміністративного суду, що підтверджується записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (наказ №95-к від 14.10.2008, запис №15).(а.с.11-25).

Постановою Верховної Ради України «Про обрання суддів» від 05.09.2023 №445-VII позивача обрано на посаду судді Рівненського окружного адміністративного суду безстроково (а.с.30-31).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.02.2024 №482/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Рівненського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку» ОСОБА_1 звільнено з посади судді Рівненського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.32-35).

Наказом Рівненського окружного адміністративного суду від 20.02.2024 №50-к «Про відрахування зі штату судді ОСОБА_1 » наказано відрахувати суддю ОСОБА_1 зі штату Рівненського окружного (а.с.36).

ІНФОРМАЦІЯ_2 видано довідку від 21.02.2024 №04-53/12 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в якій посадовий оклад розрахований відповідно до абзацу 5 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік, згідно з яким з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 2 102,00 грн. (а.с.38).

За змістом означеної довідки вказано, зокрема, про те, що станом на 20.02.2024 суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 114 453,90 грн, у тому числі: - посадовий оклад 69 366,00 грн; - доплата за вислугу 34 683,00 грн; - доплата за науковий ступінь 10 404,90 грн; - доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 0,00 грн; - щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону №1402-VIII 0,00 грн.

Позивач, не погоджуючись із застосованим прожитковим мінімумом для працездатних осіб у розмірі 2102 грн при обрахунку розміру суддівської винагороди для перерахунку її щомісячного довічного грошового утримання у відставці станом на 01.01.2024, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.

Статтею 130 Конституції України визначено, що держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначено Законом України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон - №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Пунктом 1 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII встановлено базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 135 Закону №1402-VIII до базового розміру посадового окладу, визначеного частиною третьою цієї статті, додатково застосовуються такі регіональні коефіцієнти: 1) 1,1 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб; 2) 1,2 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше п`ятсот тисяч осіб; 3) 1,25 якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше один мільйон осіб. Суддям виплачується щомісячна доплата за вислугу років у розмірі: за наявності стажу роботи більше 3 років 15 відсотків, більше 5 років 20 відсотків, більше 10 років 30 відсотків, більше 15 років 40 відсотків, більше 20 років 50 відсотків, більше 25 років 60 відсотків, більше 30 років 70 відсотків, більше 35 років 80 відсотків посадового окладу.

Відповідно до частини шостої статті 135 Закону №1402-VIII суддям, які обіймають посади заступника голови суду, секретаря, голови судової палати, секретаря Пленуму Верховного Суду, секретаря Великої Палати Верховного Суду, виплачується щомісячна доплата в розмірі 5 відсотків посадового окладу судді відповідного суду, голові суду 10 відсотків посадового окладу судді відповідного суду.

Відповідно до частини першої статті 142 Закону №1402-VIІІ судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIІІ щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на 2 % грошового утримання судді.

Відповідно до частин четвертої-п`ятої статті 142 Закону №1402-VIІІ у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, розмір отримуваного суддею у відставці щомісячного довічного грошового утримання залежить від розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Водночас у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до статті 4 Закону №1402-VIII судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та Законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено, що з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить: для працездатних осіб 3028 гривні; окремо встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні.

Спір у цій справі виник у зв`язку з обчисленням суддівської винагороди позивача, виходячи з установленого Законом України Про Державний бюджет України на 2024 рік прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

При вирішенні спору суд враховує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №240/44080/21, викладені в постанові від 13 вересня 2023 року.

Верховний Суд у цій постанові зазначив, що визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом (Законом України Про судоустрій і статус суддів) гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їхнього статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Конституційний принцип незалежності суддів означає також конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя. Окреслену правову позицію стосовно гарантій незалежності суддів було висловлено у низці рішень Конституційного Суду України, зокрема у рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 01 грудня 2004 року №19-рп/2004, від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005, від 22 травня 2008 року №10-рп/2008, від 03 червня 2013 року №3-рп/2013, а також від 04 грудня 2018 року №11-р/2018.

30 вересня 2016 року набрали чинності зміни, унесені до Конституції України, згідно із Законом України від 02 червня 2016 року №1401-VIII Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя).

Законом України Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя), серед іншого, статтю 130 Конституції України викладено в новій редакції, текст якої зазначено вище, і вперше закріплено спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди, є закон про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі), є законом про судоустрій в значенні частини другої статті 130 Конституції України.

Пунктом 1 частини третьої та пунктом 1 частини четвертої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, із застосуванням регіонального коефіцієнту 1,1, якщо суддя здійснює правосуддя у суді, що розташований у населеному пункті з кількістю населення щонайменше сто тисяч осіб.

Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, напряму залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України Про прожитковий мінімум.

Відповідно до статті 1 Закону України Про прожитковий мінімум прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону України Про прожитковий мінімум закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум.

Судді до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо, не віднесені.

Водночас статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, разом із встановленням станом на 01 січня 2021 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 2270,00 грн, був введений такий новий вид прожиткового мінімуму, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, розмір якого становить 2102,00 грн.

До 2021 року відповідачем для розрахунку базового розміру посадового окладу застосовувався прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлювався на 01 січня відповідного календарного року, як це передбачено статтею 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Варто зазначити, що зміни до Закону України Про судоустрій і статус суддів у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у період, про який йдеться у позовній заяві, а також до Закону України Про прожитковий мінімум щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законних підстав для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року для цілей визначення суддівської винагороди, немає.

Закон України Про Державний бюджет України на 2021 рік фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів.

Закон України Про Державний бюджет України на 2021 рік не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

На такі аспекти законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09 липня 2007 року №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).

Отже, Законом України Про судоустрій і статус суддів закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України Про судоустрій і статус суддів.

Аналогічна правова позиція щодо застосування статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік, статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів викладена у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року у справі №360/503/21, 22 червня 2023 року у справі №400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі №140/5481/22 та від 24 липня 2023 року у справі №280/9563/21.

Законом України Про судоустрій і статус суддів закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України Про судоустрій і статус суддів.

Таким чином, заміна гарантованої Конституцією України однієї зі складових суддівської винагороди - прожиткового мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня відповідного року, на іншу розрахункову величину, яка Законом України Про судоустрій і статус суддів не передбачена (прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн), є неправомірним.

Виходячи з аналізу вищезазначених норм та враховуючи встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, Верховний Суд у справі №240/44080/21 сформулював такі правові висновки у спірних правовідносинах:

- Законом України Про судоустрій і статус суддів закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

- суддівська винагорода не може обчислюватися зі застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України Про судоустрій і статус суддів;

- зміна Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік складової для визначення базового розміру посадового окладу судді, є порушенням гарантії незалежності суддів.

Врахувавши вказані вище висновки Верховного Суду та норми законодавства, суд дійшов висновку, що Закон України Про Державний бюджет України на 2024 рік фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України та частиною третьою статті 135 Закону №1402-VIII.

Оскільки Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, та вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися або змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, позивач відповідно до статті 135 Закону №1402-VIII має право на отримання довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01.01.2024, у розмірі 3 028,00 грн.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що Рівненський ОАС не довів правомірності дій у видачі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2 102,00 грн., а тому з метою належного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне позов задовольнити шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача виготовити та видати позивачу довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій нарахувати суддівську винагороду, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу із розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.

Тому викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню повністю.

За змістом частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1 211,20 грн. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції від 15.05.2024 (а.с.7).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, на підставі Закону України Про судоустрій і статус суддів, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рівненського окружного адміністративного суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Рівненського окружного адміністративного суду щодо видачі ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 21.02.2024 №04-53/12, обчисленої з розрахунку встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2 102,00 грн.

Зобов`язати Рівненський окружний адміністративний суд підготувати та видати ОСОБА_1 довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, в якій нарахувати суддівську винагороду, виходячи з базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку займала до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу із розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік станом на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Рівненського окружного адміністративного суду судовий збір у сумі 1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Рівненський окружний адміністративний суд (33602, Рівненська область, місто Рівне, вулиця 16 Липня, 87, ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Борисенка Олександра, 7, ).

Суддя А.Я. Ксензюк