Справа № 580/5236/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року справа № 580/5236/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОРОСЬ до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

24.05.2024 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОРОСЬ (19400, Черкаська обл., м.Корсунь-Шевченківський, вулиця Шевченка, будинок 39; ) (далі позивач) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м.Київ, вул.Кошиця, буд.3; ) (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2024 №1238/Ж10/31-00-23-02-20 (далі - ППР).

Додатково просив судові витрати покласти на відповідача.

Обґрунтовуючи зазначено, що відповідач притягнув його до відповідальності за бездіяльність, що не вважалася податковим порушенням на дату її допущення.

Ухвалою від 29.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження.

13.06.2024 відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні, оскільки не допустив порушень закону. Зазначив, що дотримався правових підстав для проведення податкової перевірки. Стверджує, що звіт про контрольовані операції за 2014 рік позивач мав обов`язок подати своєчасно, оскільки він проводив імпорт насіння кукурудзи у 2014 році від компанії Monsanto International Sarl (Швейцарська Конфедерація) на суму понад 50000000грн, а саме 64719307,56грн. Між тими ж сторонами вирішений судовий спір у справі №823/1053/16, за результатом чого постановою Верховного Суду від 19.02.2019 залишено в силі рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову про скасування ППР від 19.07.2016 №. Таким чином, настав для позивача граничний строк сплати узгодженого зобов`язання 0 01.03.2019. 06.07.2023 позивач сплатив штрафну санкцію, нараховану вказаним ППР. Граничний строк для подання звіту про контрольовані операції позивачем 31.03.2019, але станом на 08.04.2024 його не подано. То ж за таку бездіяльність позивач має сплатити штраф відповідно до абз.10 п.120.3 ст.120 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Суд долучив усі подані сторонами документи, як докази. Оскільки обґрунтованих клопотань про розгляд справи у відкритому судовому засіданні не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити судову експертизу або допитати свідків, суд вирішив справу розглянути в письмовому провадженні.

Дослідивши письмові докази та оцінивши доводи сторін, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з огляду на таке.

Згідно з відомостями ЄДРПОУ позивач створений як юридична особа з 04.10.2002. Основний вид діяльності «46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами». Перебуває на податковому обліку відповідача.

На підставі наказу від 28.02.2024 №92/Ж1 та службового посвідчення посадова особа відповідача провела документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань подання звіту про контрольовані операції за 2014 рік після спливу 30календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу, про що склала акт від 09.04.2024 №1085/Ж5/31-00-23-02-15/21374294 (далі Акт перевірки).

У ньому зафіксоване порушення позивачем вимог підп.39.4.2. п.39.4 ст.39 ПК України у редакції станом на 01.05.2015 в частині неподання звітну про контрольовані операції за 2014 рік після спливу 30календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу за неподання платником звіту про контрольовані операції за 2014 рік. В описовій його частині вказано про урахування результатів акту від 04.07.2016 №860/28-10-14-03/21374294 документальної позапланової невиїзної перевірки позивача за питань неподання звіту про контрольовані операції за 2014 рік щодо імпорту кукурудзи від нерезидента Monsanto International Sarl (Швейцарська Конфедерація) та узгодження за наслідком судового оскарження в справі №823/1053/16 прийнятого на його підставі ППР від 19.07.2016 № про донарахування штрафу за вказане податкове порушення, сплаченого позивачем добровільно у 2023 році.

Оскільки на дату податкової перевірки, призначеної згаданим вище наказом від 28.02.2024, позивач не подав вказаного звіту, відповідач оцінив це вчиненням податкового порушення та виніс після розгляду заперечення позивача оскаржуване ППР від 15.05.2024 №1238/Ж10/31-00-23-02-20 про донарахування штрафу в розмірі 365400,00грн.

Тому позивач звернувся в суд позовною заявою.

Для оцінки спірних обставин суд урахував вимоги ст.19 Конституції України про обов`язок органів державної влади та їх службових і посадових осіб діяти в межах, порядку і спосіб, визначених законом.

Контролюючі органи відповідно до положень ст.75 ПК України мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок урегульований нормами ст.78 ПК України.

Зокрема, вона здійснюється за наявності хоча б однієї з підстав, вказаних у п.78.1. Відповідно до підп.78.1.15. такою підставою може бути неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції, повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, глобальної документації (майстер-файлу) та/або документації з трансфертного ціноутворення.

Відповідно до підп. «в» 39.2.1.1 п.39.2 ст.39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків (для резидентів Дія Сіті - платників податку на особливих умовах - на фінансовий результат до оподаткування, визначений у фінансовій звітності згідно з національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку або міжнародними стандартами фінансової звітності), а саме господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав.

Пункт 39.4 ст.39 ПК України регулює складення та подання звітності для податкового контролю.

Зокрема, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням звітним періодом є календарний рік. Платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати до 1 жовтня року, що настає за звітним, звіт про контрольовані операції, в якому зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

У разі якщо платником податку виявлено, що у раніше поданому звіті про контрольовані операції інформація надана не в повному обсязі, містить помилки або недоліки, такий платник податків має право подати:

новий звіт до закінчення граничного строку подання звіту про контрольовані операції за такий самий звітний період;

уточнюючий звіт у разі його подання після закінчення граничного строку для відповідного звітного періоду.

Подання платником податку уточнюючого звіту про контрольовані операції не звільняє від відповідальності, передбаченої підпунктами 120.4 і 120.6 статті 120 цього Кодексу.

Платник податків під час проведення документальних перевірок не має права подавати звіт (уточнюючий звіт) про контрольовані операції за звітний період, який перевіряється.

Форма та порядок складання звіту про контрольовані операції встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підп.39.4.10-1 п.39.4 ст.39 ПК України за наявності однієї або декількох обставин, передбачених абзацами п`ятим - сьомим підпункту 39.4.10 цього пункту, платник податків - резидент України, який належить до міжнародної групи компаній, звільняється від подання звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній стосовно відповідного фінансового року, визначеного підпунктом 39.4.11 цього пункту, якщо одночасно виконуються такі умови:

1) міжнародна група компаній, учасником якої є такий платник податків, подала звіт у розрізі країн міжнародної групи компаній стосовно відповідного фінансового року через іншого уповноваженого учасника міжнародної групи компаній в іноземній юрисдикції його податкового резидентства за такий фінансовий рік;

2) подання звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній здійснюється не пізніше граничної дати подання звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, визначеної підпунктом 39.4.11 цього пункту;

3) законодавство іноземної юрисдикції податкового резидентства уповноваженого учасника материнської компанії передбачає вимоги щодо подання звітів у розрізі країн міжнародної групи компаній для цілей автоматичного обміну податковою та фінансовою інформацією;

4) іноземна юрисдикція податкового резидентства уповноваженого учасника міжнародної групи компаній має чинну угоду QCAA з Україною станом на дату закінчення фінансового року, за який згідно з підпунктом 39.4.11 цього пункту має бути подано звіт у розрізі країн міжнародної групи компаній щодо такої міжнародної групи компаній;

5) іноземна юрисдикція податкового резидентства уповноваженого учасника міжнародної групи компаній не повідомила компетентний орган України про системне невиконання відповідної угоди QCAA;

6) учасник міжнародної групи компаній повідомив податкові органи юрисдикції свого податкового резидентства про те, що він уповноважений на подання звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній за відповідну міжнародну групу компаній (якщо таке повідомлення передбачено законодавством юрисдикції податкового резидентства цього учасника міжнародної групи компаній);

7) платник податків - резидент України, який належить до тієї самої міжнародної групи компаній, повідомив центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, про учасника міжнародної групи компаній, який є уповноваженим учасником такої міжнародної групи компаній на подання звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, шляхом подання повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, визначеного підпунктом 39.4.2 цього пункту.

У вказаному контексті суд урахував факт набрання узгодженого ППР від 15.05.2024 №1238/Ж10/31-00-23-02-20 про донарахування штрафу в розмірі 365400,00грн за неподання позивачем звіту про контрольовані операції за 2014 рік щодо імпорту кукурудзи від нерезидента Monsanto International Sarl (Швейцарська Конфедерація) в справі №823/1053/16. Зокрема, постановою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року залишена в силі постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2016 року, якою підтверджено правомірність цього ППР. Тобто, факт податкового порушення та обов`язок позивача подати за вказані господарські операції звіт за 2014 рік підтверджені рішенням суду, що набрало законної сили.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, згідно з ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому доводи позивача з приводу відсутності підстав для перевірки контрольованих операцій та притягнення до відповідальності за не звітування про них не обґрунтовані та спростовуються вказаним рішенням суду.

Згідно з вимогами п.120.3 ст.120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній відповідно до вимог статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів).

Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє платника податків від обов`язку подання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній.

Неподання платником податків звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту у розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній після спливу 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати штрафу (штрафів), передбаченого цим пунктом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожен календарний день неподання звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення, та/або глобальної документації з трансфертного ціноутворення (майстер-файлу), та/або звіту в розрізі країн міжнародної групи компаній, та/або повідомлення про участь у міжнародній групі компаній, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Зважаючи, що позивач не подав звіту про контрольовані операції за 2014 рік після сплати штрафу за таке неподання, відповідач обґрунтовано застосував вказану норму абзацу дев`ятого п.120.3 ст.120 ПК України щодо накладення штрафу за цей вид податкового порушення.

Доводи позивача про те, що на час необхідності подання звіту за 2014 рік п.120.3 ст.120 ПК України мав іншу редакцію та ПК України не встановлював строку подачі такого звіту, необґрунтовані, оскільки в цій справі податкове порушення позивача виникло саме щодо чинної норми про строк подачі звіту після сплати штрафу за його неподання. Відповідач у цій частині не порушив закон та правомірно виніс оскаржуване ППР. То ж відсутні підстави для його скасування.

Щодо судових витрат.

Згідно зі ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, відсутні підстави відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОРОСЬ (19400, Черкаська обл., м.Корсунь-Шевченківський, вулиця Шевченка, будинок 39; ) до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м.Київ, вул.Кошиця, буд.3; ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 15.05.2024 №1238/Ж10/31-00-23-02-20.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Повний текст рішення виготовлений і підписаний 29.07.2024.