Справа № 440/7376/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2024 р.Справа № 440/7376/22

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області заяву про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 р. у справі № 440/7376/22 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-М"

до Державної податкової служби України , Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетон-М", звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України , в якій позивач просив:

-визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області:

№6919776/39476252 від 14.06.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№7047366/39476252 від 13.07.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№7047365/39476252 від 13.07.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№7047367/39476252 від 13.07.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

№6919775/39476252 від 14.06.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 30 від 17.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних

№6919777/39476252 від 14.06.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 31 від 18.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

-зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 02.02.2022 року, податкову накладну №6 від 02.02.2022 року; податкову накладну №7 від 02.02.2022 року; податкову накладну №8 від 02.02.2022 року; податкову накладну № 30 від 17.02.2022 року; податкову накладну №31 від 18.02.2022 року, які складені та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕТОН-М", датою їх первинного подання.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Полтавській області:

- №6919776/39476252 від 14.06.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №7047366/39476252 від 13.07.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №7047365/39476252 від 13.07.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №7047367/39476252 від 13.07.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 02.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- №6919775/39476252 від 14.06.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 30 від 17.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних

- №6919777/39476252 від 14.06.2022 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 31 від 18.02.2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №5 від 02.02.2022 року, податкову накладну №6 від 02.02.2022 року; податкову накладну №7 від 02.02.2022 року; податкову накладну №8 від 02.02.2022 року; податкову накладну № 30 від 17.02.2022 року; податкову накладну №31 від 18.02.2022 року, які складені та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетон-М", датою їх первинного подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-М" витрати зі сплати судового збору у розмірі 14886,00 грн грн (чотирнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість гривень нуль копійок), а також витрати, пов`язанні з наданням правової допомоги, у розмірі 10680,70 грн (десять тисяч шістсот вісімдесят гривень сімдесят копійок).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі № 440/7376/22 змінено в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу. Стягнуто солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Головного управління ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ ВП 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-М" () витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 6946 (шість тисяч дев`ятсот сорок шість)грн. 80 коп. В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2022 по справі № 440/7376/22 залишити без змін .

21.06.2024 р. до Другого апеляційного адміністративного суду від Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області надійшла заява (вхід. №31562) про роз`яснення постанови суду апеляційної інстанції від 30.06.2023 р. у справі №440/7376/22 в частині, яка саме сума витрат на правничу допомогу підлягає примусовому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Відповідно до ч. 3 ст. 254 КАС України розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи заяви про роз`яснення судового рішення, суд апеляційної інстанції вважає, що заява про роз`яснення рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Рішення суду підлягає роз`ясненню, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, або має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності або незрозумілості такого рішення.

Тобто, роз`яснення судового рішення є засобом виправлення його недоліків, який полягає в усуненні неясності судового рішення, викладення змісту судового рішення більш чітко та зрозуміло.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд змістовніше та повніше викладає ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому його суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому, роз`яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового рішення, який полягає в усуненні неясності судового рішення, а не засобом визначення дій, спрямованих на досягнення кінцевого результату у справі, визначеного в резолютивній частині рішення суду.

Суд зазначає, зміст постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 р. у справі № 440/7376/22, у тому числі його резолютивна частина, повністю відповідає положенням статті 322 КАС України. Резолютивна частина рішення суду викладена у ясній і зрозумілій формі, у ній чітко та зрозуміло зазначено висновок суду щодо заявлених вимог, розподілу судових витрат, строку і порядку набрання рішенням законної сили та оскарження.

У свою чергу, з аналізу змісту заяви слідує, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 440/7376/22 є незрозумілою заявнику в частині солідарного стягнення витрат на правову допомогу, а саме, яка сума витрат на правову допомогу підлягає примусовому стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Відтак, з наведеного вбачається, що у даному випадку питання, яке просить роз`яснити заявник, перебуває не в площині незрозумілості/ неясності рішення суду, а стосується фактично процедури виконання судового рішення в частині солідарного стягнення витрат на правову допомогу з відповідачів.

Суд зазначає, що в ухвалі про роз`яснення судових рішень адміністративний суд не може визначати суть, строки та порядок вчинення дій, які уповноважений орган має вчинити на виконання рішення суду, оскільки це окрема самостійна стадія - виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

В кожному конкретному випадку порядок виконання рішення суду визначається органом примусового виконання рішень, виходячи зі змісту резолютивної частини рішення суду.

Відповідно до резолютивної частини постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 440/7376/22 стягнуто солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (, Львівська площа, 8, м. Київ, 04053), Головного управління ДПС у Полтавській області (ЄДРПОУ ВП 44057192, вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-М" () витрати на правничу допомогу у загальному розмірі 6946 (шість тисяч дев`ятсот сорок шість)грн. 80 коп.

Згідно з частиною 5 статті 373 КАС України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях чи рішенням передбачено вчинення кількох дій, видаються декілька виконавчих документів, у яких зазначаються один стягувач та один боржник, а також визначається, в якій частині необхідно виконати судове рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Аналогічні приписи встановлені частиною 2 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою уразі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Суд зазначає, що порядок виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 440/7376/22 в частині солідарного обов`язку відповідачів щодо стягнення витрат на правову допомогу, викладений у виконавчому листі від 21 вересня 2023 року, повністю відтворює резолютивну частину судового рішення і містить всі обов`язкові реквізити, встановлені Законом України "Про виконавче провадження" для виконавчих документів.

При цьому, резолютивна частина судового рішення у даній справі не містить обставин неоднозначного розуміння такого рішення з метою його виконання.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України (солідарний обов`язок боржників) у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі. Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 541 Цивільного кодексу України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже солідарний обов`язок стягнення не передбачає розподілу належної до стягнення суми між боржниками, зокрема, якщо суму стягнення неможливо поділити на рівні частини, оскільки стягнення здійснюється за вимогою стягувача як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, за його вибором, до повного погашення заборгованості, незалежно від того, за рахунок коштів якого зі стягувачів відбудеться погашення.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області та роз`яснення постанови Другого аеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 по справі 440/7376/22.

Керуючись ст.ст. 243, 254, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України , суд -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України в Полтавській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.06.2023 по справі №440/7376/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Чалий І.С. Ральченко І.М.