Справа № 280/1796/24
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

26 липня 2024 року Справа № 280/1796/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (69063, м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, буд.48)

Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, )

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 3, )

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації від 07.02.2024 року № Х.0114.2 про відмову позивачу у призначенні допомоги при народженні дітей;

зобов`язати Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації призначити позивачу допомогу при народженні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснити її виплату.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.04.2022 у м. Хелм (Республіка Польща) у позивачки народилось двоє дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які набули громадянства України. 02.08.2023 позивачка з Республіки Польща засобами поштового зв`язку направила заяву про призначення допомоги при народженні дитини та додала необхідні документи відповідно до п.11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751. Розглянувши заяву позивача, відповідач відмовив в призначенні допомоги, пославшись на пропуск 12-місячного строку встановленого для її призначення Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». Позивачка зазначає, що позбавлення дитини гарантованої державою соціальної підтримки не відповідає меті Закону України Про державну допомогу сім`ям з дітьми та порушує конституційні гарантії.

Відповідач-1 проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що лист відповідача від 07.02.2024 № X.0114.2 є відповіддю на звернення, розглянуте, з урахуванням інформації, викладеної у листі Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради від 05.02.2024 № 01.01-07/92, у строки та в порядку, встановленому Законом України «Про звернення громадян», а не повідомленням про відмову у призначенні державної допомоги, як стверджує позивач. В задоволенні позову просить відмовити.

Відповідач-3 проти задоволення позову заперечив, у відзиві на позовну заяву зазначив, що у зв`язку із пропущенням позивачкою строку, передбаченого для звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, Департаментом таку допомогу позивачці не призначено, що відповідає нормам чинного законодавства, зокрема п.12 Порядку. В задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою суду від 04.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 26.03.2024 залучено до участі у справі №280/1796/24 в якості другого відповідача -Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ).

Ухвалою суду від 27.05.2024 залучено до участі у справі №280/1796/24 в якості відповідача -Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 3, ).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

27.04.2022 у м. Хелм (Республіка Польща) у позивачки народилось двоє дітей, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які набули громадянства України.

24.07.2023 позивачка звернулась до відповідача-1 засобами електронної пошти щодо питання отримання допомоги при народженні дитини, яка народилась за кордоном.

02.08.2023 позивачка з Республіки Польща засобами поштового зв`язку направила заяву про призначення допомоги при народженні дитини та додала необхідні документи відповідно до п.11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751.

Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради листом від 05.02.2024 №01.01-07/92 повідомив Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації, що відповідно до вимог п. 11 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (із змінами, далі - Порядок №1751), у період дії воєнного стану для призначення допомоги при народженні дитини один із батьків (опікун), який тимчасово перебуває за межами України (крім осіб, які перебувають на території держави, визнаної згідно із законом державою-окупантом та/або державою-агресором щодо України), надсилає до органу соціального захисту населення за своїм зареєстрованим (задекларованим) місцем проживання (перебування) заяву та видані компетентними органами країни перебування і легалізовані в установленому порядку документи, що засвідчують народження дитини. Згідно з п.12 Порядку №1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Заява та повний пакет документів, які відповідають вимогам чинного законодавства, надійшли від ОСОБА_1 до управління 07.09.2023. Дата відправлення документів, зазначена на конверті ( ОСОБА_6 ), 02.08.2023. Дата народження дітей, зазначена у свідоцтвах про народження: - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво від 16.05.202.2 № НОМЕР_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво від 16.05.2022 № 0662011/ НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що звернення ОСОБА_1 надійшло з порушенням умов п.12 Порядку №1751, заявниці було відмовлено у призначені допомоги при народженні дитини.

Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації листом від 07.02.2024 №Х.0114.2 повідомив позивача, що відповідно до пункту 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751, допомога при народженні дитині призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніш ніж через 12 календарних місяців після народження дитини. Інший порядок призначення допомоги при народженні дитини не передбачений діючим законодавством України. Враховуючи те, що заява на призначення допомоги при народженні дитини та необхідний пакет документів, які відповідають вимогам чинного законодавства, надійшли від Вас до управління соціальної підтримки населенні Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дітей (16.05.2023 дітям виповнився один рік) призначити допомогу, на жаль, немає законних підстав. У випадку пропущення строку звернення для призначення відповідно допомоги з поважних причин, його можна поновити в судовому порядку шляхом подання позовної заяви в порядку адміністративного судочинства.

Позивач не погоджуючись з відмовою у призначенні допомоги при народженні дитини звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства" з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Відповідно до ст.10 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Згідно ч.7 ст.11 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Умови призначення і виплати державної допомоги та перелік документів, необхідних для її призначення, визначено цим Законом та Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Призначення і виплата державної допомоги сім`ям з дітьми здійснюються управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м.Києві та м.Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі створення) рад (далі - органи соціального захисту населення).

Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: 1) заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; 2) копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу) (п. 11 Порядку).

Пунктом 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1751, також встановлено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Отже, вищенаведена норма діючого законодавства визначає, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Обмеження в строках звернення за призначенням допомоги при народженні дитини, передбачені ст. 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 року та п. 12 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» встановлені для всіх громадян України.

Таким чином, строк для призначення допомоги встановлений ст. 11 Закону № 2811-XII та п. 12 Порядку № 1751, сплинув 27.04.2023, в той час як заява про призначення допомоги при народженні дитини подана позивачем лише 02.08.2023.

Суд звертає увагу на те, що ані положеннями Закону №2811-XII, ані нормами Порядку №1751 не передбачено механізму поновлення строку, встановленого для звернення за призначенням допомоги при народження дитини, наведені нормативно-правові акти не містять викладених процедур оцінки певних причин пропуску вказаного строку та визнання їх поважними, не вказують на наявність у відповідного органу, який здійснює призначення допомоги, права досліджувати певні причини пропуску строку, визнавати їх поважними та поновлювати даний строк.

Обов`язковість додержання умови звернення за призначенням допомоги не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини констатована і в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16.

В той же час, згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, посилання відповідача, покладені в основу оскаржуваного рішення узгоджуються із положеннями Закону №2811-XII та Порядку №1751.

Враховуючи наведені приписи статті 19 Конституції України відповідач, діючи згідно вимог Закону №2811-XII, Порядку №1751, у спірних правовідносинах був позбавлений можливості надання оцінки поважності підстав пропуску позивачем строку звернення за призначенням допомоги при народженні дитини та поновлення даного строку. При цьому відхід у певному випадку від встановлених Законом №2811-XII правил призначення допомоги при народженні дитини шляхом застосування непередбачених законодавством процедур безпідставно надає відповідному суб`єкту додаткові можливості, що суперечить засаді рівності прав, визначеній статтею 21 Конституції України.

З огляду на викладене, рішення відповідача від 07.02.2024 року № Х.0114.2, яким позивачу відмовлено у призначенні допомоги при народженні дитини, засновано на положеннях законодавства України та є правомірним.

Щодо посилань позивача на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16, суд зазначає, що фактичні обставини справи, розгляд якої здійснено Верховним Судом, вказують на встановлення судами об`єктивних причин, з яких позивач не мала змоги звернутися до відповідача з відповідною заявою, оскільки всупереч своїй волі змушена була змінювати місце проживання внаслідок тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим, народження дитини на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, отримання свідоцтва про народження дитини українського зразка лише 01.04.2016 року на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 березня 2016 року, настання чергової вагітності та загрози її переривання, та отримання статусу внутрішньо переміщеної особи.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином тягар доведення обставини наявності об`єктивних причин, унеможливлюючи своєчасне звернення позивача за призначенням допомоги при народженні дитини, покладено саме на позивача.

Із наявних у справі матерів вбачається, що позивачем при зверненні до відповідача не надано жодних доказів, яким можливо надати оцінку як таким, що дійсно підтверджують об`єктивні причини неможливості звернення позивача за призначенням допомоги не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Відповідні докази не було надано позивачем і в ході розгляду судом даної адміністративної справи.

При цьому самі лише посилання позивача, викладені у позовній заяві, на перебування на території іноземної держави, що, згідно тексту позову, перешкоджало можливості особисто звернутись до відповідача, не можуть бути дійсно об`єктивною непереборною причиною, унеможлюючою своєчасне звернення. Наведені позивачем доводи не перебувають поза межами розумного сумніву, оскільки останнім не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження неможливості своєчасного звернення до відповідного органу з метою реалізації інтересів дитини та звернення за отриманням відповідної допомоги.

За таких обставин, відсутні підстави для висновку про поважність пропуску позивачем строку, встановленого частиною 7 статті 11 Закону №2811-XII.

Враховуючи відмінність фактичних обставин даної справи та справи №591/610/16, в якій Верховним Судом винесено постанову від 14 лютого 2018 року, суд не вбачає підстав для врахування висновків Верховного Суду, які в тому числі опосередковують встановлену наявність об`єктивних причин, з яких особа не мала змоги своєчасно звернутися до органу, на який покладено обов`язок із призначення допомоги.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, у задоволенні позову слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що особі, що не є суб`єктом владних повноважень у разі відмови у задоволені позову - судовий збір поверненню не підлягає.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації (69063, м.Запоріжжя, вул.Олександрівська, буд.48, ),Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Олександрівському району (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 26, ), Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, 3, ) -відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 26.07.2024.

Суддя О.В. Конишева