Справа № 337/2501/24
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2024 року м. Дніпросправа № 337/2501/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 червня 2024 року в адміністративній справі №337/2501/24 (головуючий суддя першої інстанції Ширіна С.А.) за позовом ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 26.04.2024 року (згідно поштової накладної) звернувся до Хортицького районного суду м.Запоріжжя з позовом, в якому просив:

- скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 16.04.2024 року №607 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.2 ст.156 КУпАП,

- провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 червня 2024 року вказаний адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує, що спільний наказ Запорізької обласної військової адміністрації та Запорізької обласної державної адміністрації №1 від 02.01.2024 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» є не законним, оскільки прийнятий з порушенням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування». Відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факт вчиненого правопорушенням, а сама постанова є протиправною та необґрунтованою.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку ст.286, 311 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У період з 23.07.2024 року по 26.07.2024 року суддя-член колегії Білак С.В. перебувала у відпустці.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

03.04.2024 інспектором відділу охорони громадського порядку КП «Муніципальна варта» Головченко Н.О. складено протокол про адміністративне правопорушення №000914 відносно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 03.04.2024 року о 22 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_2 здійснив продаж алкогольного напою громадянину ОСОБА_3 , а саме пиво «Опілля Жигулівське» світле, 0,5 скло, вміст спирту 4,1 %, вартість 31,90 грн., чим порушив наказ Запорізької обласної військової адміністрації №1 від 02.01.2024 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області» та рішення ЗМР №45 від 10.09.2021 року (зі змінами №101 від 17.03.2023 року) «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя», за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.156 КУпАП. Свідком правопорушення зазначено ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №607 від 16.04.2024 року ОСОБА_2 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн. (а.с.18).

Не погодившись із постановою про накладення штрафу, позивач оскаржив таку постанову до суду.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без задоволення, зазначив, що складення протоколу у справі про адміністративне правопорушення №000914 від 03.04.2024 року було здійснено уповноваженою особою, та відповідачем належними та допустимим доказами доведено вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 218 КУпАП передбачено, що адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП.

Частиною другою статті 156 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.9 ст.15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР, сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

17.03.2023 року Запорізькою міською радою прийнято рішення №101 про внесення доповнень до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 року №45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя», відповідно до якого : «На час дії правового режиму воєнного стану на території України керуватися наказами Запорізької обласної військової адміністрації щодо обмеження продажу алкогольних напоїв».

02.01.2024 року Запорізькою обласною військовою адміністрацією прийнято рішення №1 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», яким визначено: «Дозволити всім суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, продаж пива алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 08:00 до 22:00 години виключно на території …. Запорізької міської територіальної громади».

Відтак, вказаним рішенням передбачено дозвіл продажу алкоголю у визначену частину доби на території Запорізької міської територіальної громади.

Посилання скаржника на неправомірність спільного наказу Запорізької обласної військової адміністрації та Запорізької обласної державної адміністрації №1 від 02.01.2024 року «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», колегія суддів до уваги не приймає, оскільки доказів скасування чи припинення дії цього наказу позивачем не надано, так само як і не надано доказів оскарження цього наказу позивачем в адміністративному чи судовому порядку, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Також колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що протокол у справі про адміністративне правопорушення №000914 від 03.04.2024 року складено уповноваженою особою - інспектором КП «Муніципальна варта» Запорізької міської ради.

Згідно тексту протоколу, він складався у присутності позивача - ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .. Позивачем будь-яких заперечень, пояснень у вказаному протоколі не зроблено, від підпису відмовився (а.с.15).

Вказані обставини позивачем не заперечуються та не спростовано.

Положенням статті 265 КУпАП передбачено, що речі і документи, які є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 231-1, 234-2, 244-4, 262, 264 цього Кодексу, а про вилучення речей складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Зі змісту оскаржуваної постанови апеляційним судом встановлено, що постанова містить: найменування органу, який виніс постанову; дату розгляду справи; ПІБ, дату народження, місце проживання позивача; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність та відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи міститься копія чеку №0Е12-767257 від 03.04.2024 року 22:20:47, в якому зазначено наступне: «Lеprеkon», Хортицьке шосе 44-а, продаж по дисконту . Власник дисконтної карти: Просто Матвій. Кількість балів дивіться у застосунку. Пиво «Опілля Жигулівське» світле 0,5л скло 1 шт Х 31,9 грн.=31,90 грн.» (а.с.16).

Посилання скаржника на те, що вказаний доказ не є фіскальним чеком та не підтверджує факт продажу товару, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зі змісту зазначено чеку вбачається адреса та назва місця реалізації товару, назва товару, його характеристики, ціна, дата та час здійснення продажу.

Апеляційним судом також досліджено відеозапис з бодікамери інспектора, оптичний диск з яким долучено до матеріалів справи, з якого чітко вбачається дата, час вчинення правопорушення та зафіксовано обставини, які мають значення для справи.

Досліджені вище фото- та відеоматеріали, чек, пояснення свідка додані до протоколу №000914 від 03.04.2024 року (в графі «До протоколу додається» вказані доказі зазначені), а тому апеляційним судом вказані докази визнаються належними та допустимими.

Розмір штрафу визначений відповідачем в межах санкції ч. 2 ст.156 КУпАП.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що наданими відповідачем доказами підтверджується вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.156 КУпАП.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голованової Юлії Андріївни в інтересах ОСОБА_2 на рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 червня 2024 року в адміністративній справі №337/2501/24 залишити без задоволення/

Рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 червня 2024 року в адміністративній справі №337/2501/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко