Справа № 727/6110/24
Суддя: Смотрицький В. Г.
Дата ухвалення: 2024-07-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/6110/24
Провадження № 2-а/727/48/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Смотрицького В.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року. В постанові зазначено, що він 02.04.2024 року о 10.00 год в м. Чернівці, вул. Щербанюка, 75 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1. а ПДР та вчинив правопорушення передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, за що накладено штраф у розмірі 20400 грн.

Зазначив, що раніше відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. Справа розглядалася в Шевченківському районному суді м. Чернівці. Відповідно до постанови суду, його визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення. Його адвокатом було подано апеляційну скаргу на постанову. Дату на коли було призначено розгляд справи йому не відомо. Адвокат сказав, що піде на судове засідання без нього. В травні місяці, зідзвонившись з адвокатом він сказав, шо справа ще не розглянута. Станом на 02.06.2024 р. йому не відомо про результат розгляду апеляційної скарги та жодного рішення суду він не отримував. Зупинивши його, працівники поліції повідомили, що він позбавлений права керування транспортним засобом. На що він відповів поліцейським, що йому про це нічого не відомо.

Крім того, вказав, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, тобто - за місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, в даному випадку за адресою: м. Чернівці, вул. Заводська 22, де розташовано Управління патрульної поліції в Чернівецькій області. Проте, поліцейський ОСОБА_2 положень закону не дотримався та розглянув справу про адміністративне правопорушення по вул. Щербанюка, 75 м. Чернівці 02.06.2024 року о 10:00 год.

Також зазначив, що його права було порушено, зокрема право знайомитись з матеріалами справи, надати письмове пояснення, подавати докази, а також заявляти клопотання.

А тому просив скасувати постанову серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, скасувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 гривень та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на його користь судові витрати.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 червня 2024 року відкрито провадження в справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази, фото- та відеоматеріали долучені до справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року (а.с.7) позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. за те, що він 02.04.2024 року о 10.00 год в м. Чернівці, вул. Щербанюка, 75 керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами від 20.03.2024 року Шевченківським районним судом м.Чернівці, чим порушив п. 2.1а Правил дорожнього руху України.

Так, частиною 1 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил .

Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.1 «а», «б» Правил дорожнього руху України (ПДР) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Згідно із п.2.4 "а" ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою і четвертою ст. 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

А тому, посилання позивача на те, що справа про адміністративне правопорушення розглянута у порушення положень закону не за адресою: м. Чернівці, вул. Заводська 22, де розташовано Управління патрульної поліції в Чернівецькій області є безпідставними та суперечать нормам чинногозаконодавства.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу судів на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Звертає увагу, що відповідно до вимог статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У оскаржуваній постанові у п.7 містяться відомості, що до постанови додаються показання технічного засобу 4760.

Представником відповідача до відзиву додано DVD-диск, на відеофайлі під назвою export-9fbpb, якого міститься фіксація розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП працівниками поліції щодо ОСОБА_1 від 02.06.2024 року. На 00.00.38 год. екіпажем патрульної поліції було зупинено транспортний засіб «Фольксваген», д.н.з НОМЕР_1 під керуваннямОСОБА_1 . На вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія ОСОБА_1 його не пред`являє, на що працівники поліції зазначають, що рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи про адміністративні правопорушення спростовано позицію позивача в тій частині, що він не знав про винесену постанову Чернівецького апеляційного суду від 13.03.2024 року, якою його апеляційну апеляційну скаргу залишено без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.02.2024 року у справі 727/13774/23 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП залишено без змін.

Перевіривши доводи представника відповідача, зазначені у відзиві, судом встановлено, що постанова Чернівецького апеляційного суду від 13.03.2024 року була оголошена в залі судових засідань 13.03.2024 року, де був присутній позивач. Дана обставина підтверджена та зафіксована у постанові суду від 13.03.2024 року, де зазначено, що: «Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисника - адвоката Данка М. В...».

Частиною 4 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постанову Чернівецького апеляційного суду від 13.03.2024 у справі №727/13774/23 за ч.1 ст. 130 КУпАП надіслано для оприлюднення: 13.03.2024, зареєстровано: 13.03.2024, забезпечено надання загального доступу: 14.03.2024, дата набрання законної сили: 13.03.2024.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП постановою серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року, ОСОБА_1 був обізнаним про розгляд справи про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, справа №727/13774/23, та повинен був цікавитися своєю справою, зважаючи на те, що в даній справі вирішувалось питання і зокрема позбавлення позивача права керувати транспортним засобом протягом певного періоду. Отже, позивач не був позбавлений можливості дізнатися про стан своєї справи у суді, тому посилання позивача, що він не був обізнаний про постанову суду, якою апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 адвоката Данка М. В., залишено без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП залишено без змін, не заслуговують на увагу суду.

Також судом встановлено, що постанова серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року відповідає вимогам, передбаченими ст.ст.283 і 284 КУпАП. В оскаржуваній постанові наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, зафіксовано та підтверджено допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень Правил дорожнього руху.

Крім того, оскаржувана постанова містить опис усіх обставин справи, встановлених під час розгляду справи, до неї додано докази, що свідчили про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Суд також звертає увагу, що підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України встановлено безпосередній обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №465/6677/16-а та від 13.03. 2020 у справі №161/11159/16-а.

Право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 16 серпня 2019 року по справі № 524/126/17, від 10 вересня 2019 року у справі №537/2324/17, від 25 вересня 2019 року по справі № 127/19283/17, які враховуються судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Однак, ОСОБА_1 , на час розгляду справи про адміністративне правопорушення працівниками поліції, посвідчення водія пред`явлено не було.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем правильно кваліфіковані дії позивача, як керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, через що обґрунтовано притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху України.

Отже, відповідачем, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України. В той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Таким чином, розглядаючи справу поліцейський з`ясував всі обставини, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року винесена старшим лейтенантом 2 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Корнєєвим І.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП є законною та такою, що не підлягає скасуванню, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

У відповідності до положень ст. 139 КАС України суд відносить судові витрати за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.9, 126, 222, 251, 252, 258, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 72, 90, 205, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА2294963 від 02.06.2024 року за ч.4 ст. 126 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: