Справа № 752/2633/24
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №752/2633/24
Провадження №2-а/752/130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 за допомогою модуля Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10.01.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду за безпекою на транспорті Дорошенко О.В. було прийнято постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серія АА №00016475 від 10.01.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В оскаржуваній постанові зазначено, що відповідальна особа 22.12.2023 о 13:57 за адресою М-05, км 36 + 303 Київська область допустила рух транспортного засобу Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5. ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,4 % (1,764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1.3 м або менше; відстань між вісями 3-4 1300 мм; 4-5 1300 мм.

У постанові зазначені зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість осей - 5 шт, навантаження на вісь 1 - 7800 кг; 2 - 10300 кг; 3 - 9050 кг; 4 - 8900 кг; 5- 9150 кг; загальна маса 45200 кг. Це свідчить про те, що в момент руху відповідачем було зафіксовано ще один транспортний засіб, який має 3 осі, окрім тягача, оскільки у тягача Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , тільки 2 осі.

Відповідачем не з`ясовано повну інформацію про зафіксований напівпричіп, а саме не встановлено тип, марку, модель, гранично допустиме навантаження на строєні осі для напівпричепу-контейнеровозу, що є основною обставиною, яка свідчить про наявність або відсутність правопорушення під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В момент фіксації сідловий тягач Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався з напівпричепом-контейнеровозом Fruehauf TX 34CW, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є позивач.

Позивач не погоджується із зазначенням в оскаржуваній постанові, що відстань між вісями напівпричепу становить 3-4 1300 мм; 4-5 1300 мм, оскільки саме через це відповідачем взято максимально допустиме навантаження 21 т, хоча для напівпричепу-контейнеровоза Fruehauf TX 34CW, д.н.з. НОМЕР_2 , максимальне допустиме навантаження на строєні осі складає 24 тонни.

Позивачем було замовлено вимірювання міжосевих відстаней напівпричепу-контейнеровоза Fruehauf TX 34CW, д.н.з. НОМЕР_2 , яке проведено випробувальним центром ДП «Державтотрансндіпроект».

Відповідно до протоколу випробувань №1.01-024-24 від 19.01.2024 відстань між 1-2 віссю напівпричіпа становить 1315 мм; відстань між 2-3 віссю напівпричіпа становить 1310 мм.

Розрахунки відповідача щодо перевищення навантаження на строєні осі є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.

Позивач зазначає, що оскаржувана постанова була отримана ним засобами поштового зв`язку 16.01.2024, а тому останнім днем для подачі позовної заяви щодо оскарження постанови є 26.01.2024, а тому позивач не пропустив строк звернення до суду.

Просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову серія АА №00016475 від 10.01.2024;

закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за постановою серії АА №00016475 від 10.01.2024;

стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.

21.05.2024 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі.

03.06.2024 представник відповідача Субота Ольга Василівна надала відзив на позовну заяву, в якому не погодилася з позовними вимогами та вважала їх необґрунтованими.

Зазначила, що Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (надалі - Інструкція №512) затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися у постанові взалежності від обставин вчинення правопорушення.

Конкретний обсяг внесених інформаційних даних залежить від індивідуальнихпорушень та має включати їх достатню кількість для ідентифікації суб`єктного та об`єктного складу правопорушення. Деталізована інформація щодо повної маси транспортного засобу, ширини, розподілу навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей) міститься в інформаційній картці габаритно - вагового контролю (додається).

Положеннями пункту 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в

Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року

№ 363 (далі - Правила №363), визначено, що сідельний тягач - автомобіль, який за

своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

Таким чином,напівпричеп - це транспортний засіб без джерела енергії та самостійно

пересуватись і перевозити вантажі по дорогах не може, отже рушійною силою для

нього є саме тягач, який є основним транспортним засобом, котрий здійснює

перевезення вантажів власник якого є суб`єктом адміністративної відповідальності за

порушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, в тому числі за ст. 132-1

КУпАП.

Під час розгляду адміністративного правопорушення визначено тип транспортного засобу із напівпричепом, тобто та обставина що тягач рухався із напівпричепомбула досліджена та врахована.

Також, як видно з інформаційної картки автоматичного пункту габаритновагового контролю та даних постанови транспортний засіб - тягач бувзафіксований саме з напівпричепом - це видно по кількості вказаних в інформаційній картці та постанові осей (2 осі має тягач та 3 напівпричеп).

Постанова за своїм змістом повністю відповідає вимогам вищезазначених нормативно-правових актів та містить необхідну інформацію, згідно якої уповноваженою посадовою особою відповідача було встановлено подію, склададміністративного правопорушення та правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності згідно частини 2 статті 132-1 КУпАП

Щодо навантаження на строєні осі, належним чином зафіксованого

автоматичним пунктом, представник відповідача зазначила, що перевищення навантаження загальної маси транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134- 1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритноваговихнорм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними

засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами:

*% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100% Xфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі.

Постановою № 00016475 від 10.01.2024 зафіксовано фактичні параметри

транспортного засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 4130 мм, 2-3: 5480 мм, 3-4: 1300 мм; 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 1 - 7800 кг, 2 - 10300 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 8900 кг; 5 - 9150 кг; загальна маса - 45200 кг.

Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою АА № 00016475 від 10.01.2024, встановлено: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8.4% (1.764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3м або менше

Розрахунок відсоткового перевищення навантаження на строєні осі виглядає так:

(27100 - 21000- (16%* 27100)/21000)*100 %= 8,4 %.

Таким чином, у оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті зазначено виміряні, з урахуванням похибки, вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні

параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Щодо посилань позивача на дані протоколу випробувань, представник відповідача зазначила, що постанова про порушення містить посилання на технічний засіб вимірювання, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ і враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.01.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. була винесена постанова серії АА №00016475 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 22.12.2023 о 13:57 год. за адресою М-05, км 36+303, Київська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень WIM-5, 5 у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб зважувальному комплексі, зафіксовано транспортний засіб Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , він, як відповідальна особа, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8, 4 % (1. 764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: 5 осей, спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2 4130 мм, 2-3 5480 мм, 3-4 1300 мм, 4-5 13000 мм; навантаження на вісь 1 - 7800 кг, 2 - 10300 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 8900 кг, 5 - 9150 кг, загальна маса - 45200 кг.

Адміністративне правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі на технічний засіб WIM-5, 5 свідоцтва про повірку №№23-21/000198; 23-21/000199, 23-21/000306, 23-21/000201 строком дії до 12.09.2024 року та свідоцтва про повірку №№35-02/1812, 35-02/1813,35-02/1814,35-02/1815 строком дії до 11.12.2024.

Згідно копій свідоцтв про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки та сертифікату перевірки, прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі № М-05 Київ - Одеса, км. 36

+303, відповідає вимогам ДСТУ та технічному реманенту засобів вимірювальної техніки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №163.

Із фото транспортного засобу в момент учинення правопорушення, наданими відповідачем, вбачається рух транспортного засобу Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , у зчепленні з транспортним засобом Fruehauf TX34CW, д.н.з. НОМЕР_3 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником транспортних засобів Renault Magnum 480, д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізованого/вантажного-спеціалізованого сідлового тягача-Е, та, спеціалізованого напівпричепу - н/пр контейнеровозу, вст. обладнання для перевез. контейнерів (одного типу 1А або одного/двох типу 1С), Fruehauf TX34CW, д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами.

Відповідно до протоколу випробувань №1.01-0024-24 від 19.01.2024 ЛАБ ВЦ КТЗ ДП «ДЕРЖАВТОТРАНСНДІПРОЕКТ» відстань між першою та другою віссю становить 1315 мм; відстань між другою та третьою. Віссю становить 1310 мм.

Вказана постанова надсилалась на адресу позивача рекомендованим листом 11.01.2024 та отримана останнім 16.01.2024.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1, 3 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженим постановою КМУ від 11.02.2015 №103 зі змінами, встановлено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженням з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлено параметри транспортних засобів та їх составів за умови дотримання яких допускається їх рух. Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Суб`єкт відповідальності за правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП визначено ст. 14-3 КУпАП.

Так, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені ч. 2 ст. 122-2, ч.ч. 2, 3 ст. 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у п. 22.5 ПДР, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративна відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Відповідно до вимог п.18 ст.1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п. 2 Порядку № 1174, система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до п. 7 Порядку № 1174, фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

За змістом п. 12 Порядку № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Пунктом 14 Порядку № 1174, передбачено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційної телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Нормами п. 15 Порядку № 1174, визначено, що метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Відповідно до п. п. 16, 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Суд зауважує, що з метою збереження автомобільних доріг від руйнування через значні навантаження на дорожнє покриття законодавцем установлено заборону перевезення вантажів транспортними засобами та їх составами, що перевищують установлені параметри фактичної маси та навантаження на вісь (осі).

Відповідно до приписів п. 22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Відповідно до приписів ст. 229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135);

2) на пасажирському електротранспорті (тролейбус, трамвай) - керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий та восьмий статті 135).

Відповідно до ст. 249 Кодексу України справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8, 4 % (1. 764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1,3 м або менше.

У даному випадку закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з того моменту, коли особа допустила перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З системного аналізу вище вказаних норм, вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8, 4 % (1. 764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1,3 м або менше.

Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд відзначає, що оскаржувана постанова серії АА №00016475 від 10.01.2024 містить відомості про перевищення перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху, навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8, 4 % (1, 764 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1,3 м або менше. Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: 5 осей, спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2 4130 мм, 2-3 5480 мм, 3-4 1300 мм, 4-5 13000 мм; навантаження на вісь 1 - 7800 кг, 2 - 10300 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 8900 кг, 5 - 9150 кг, загальна маса - 45200 кг.

Зі змісту позовної заяви та пояснень позивача вбачається, що узагальнений зміст оскаржуваної постанови зводиться до відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки відстань між осями 3-4, 4-5 транспортного засобу Fruehauf TX34CW, д.н.з. НОМЕР_3 , становить 1315 мм та 1310 мм, а не 1300 мм, як зазначено в постанові, у зв`язку з чим допустиме навантаження на строєні осі становить 24 тонни. Оскільки допустиме навантаження становить 24 тонни, то і розрахунок за формулою % перевищення складає -5,1%(від`ємне значення, перевантаження відсутнє).

При цьому позивач не заперечував факт руху сідлового тягача у зчепленні з спеціалізованим напівпричепом - н/пр контейнеровозу та не ставив під сумнів обставини щодо повірки технічного засобу та строк його дії. У суду також відсутні сумніви в тому, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі № М-05 Київ - Одеса, км. 36+303, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, пройшов повірку, а його робота відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою КМУ від 24.02.2016 №163.

Отже, в конкретному випадку факт руху транспортного засобу та відповідність приладу для зважування дорожніх транспортних засобів у русі законодавчим вимогам позивачем не заперечується, а відтак вказану обставину в силу ч.1 ст.78 КАС України суд вважає достовірною та такою, що не підлягає доказуванню.

Сумніви позивача щодо точності вимірювання є лише його припущеннями. Надані відповідачем свідоцтва про повірку та сертифікат відповідності є чинними, а технічні засоби такими, що пройшли повірку. Відповідні сертифікати видані повноваженими органами у сфері метрології, а тому приймаються судом як належні та достатні докази на підтвердження даних про застосування при проведенні процедури вимірювання та зважування дорожніх транспортних засобів у русі коректних та достовірних засобів вимірювання.

У зв`язку з цим немає сумнівів у правдивості вказаних у постанові фактичних параметрів, які були зафіксовані під час руху 22.12.2023, а саме: відстань між вісями 1-2 4130 мм, 2-3 5480 мм, 3-4 1300 мм, 4-5 13000 мм; навантаження на вісь 1 - 7800 кг, 2 - 10300 кг, 3 - 9050 кг, 4 - 8900 кг, 5 - 9150 кг, загальна маса - 45200 кг.

Доводи позивача про те, що в постановах не вказано тип, марка, модель, гранично допустиме навантаження на строєні осі для напівпричепу-контейнеровозу, суд відхиляє, оскільки в постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України.

При цьому, не зазначення вказаних позивачем параметрів не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених п. 22.5 ПДР України.

Оскаржувані постанови відповідають вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27.09.2021 №512 (далі - Інструкція), оскільки Інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови. Дана форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові, в залежності від обставин вчинення порушення.

Щодо вказаних доводів позивача про відстань 1315 мм та 1310 мм між осями 3-4, 4-5 транспортного засобу Fruehauf TX34CW, д.н.з. НОМЕР_3 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правила дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями) (далі - ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху,

Пунктом 22.5 ПДР встановлені максимальні значенні таких параметрів:

- зовнішніх габаритів (для сільськогосподарської техніки, транспортних засобів спеціалізованого призначення, вантажного автомобіля, автопоїзда, автомобіля (тягача) з напівпричепом маршрутного транспортного засобу);

- фактичної маси (для вантажних дво-, трьох-, чотирьох- вісних автомобілів, для комбінованих транспортних засобів з дво-, трьох-, чотирьох- вісними напівпричепами, для автопоїздів);

- навантаження на вісь (одинарну, здвоєну, строєну).

Даною нормою передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують наведені у відповідній таблиці параметри, зокрема максимальне значення навантаження на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше, становить 21 тонна для автомобільних доріг державного значення, якщо відстань між осями понад 1,3 до 1,4 метра - 24 тонни.

На підтвердження відстані 1315 мм та 1310 мм між осями 3-4, 4-5 транспортного засобу Fruehauf TX34CW, д.н.з. НОМЕР_3 , позивач надає протокол випробувань №1.01.-0024-24. Проте вказаний протокол випробувань стосується проведення виміру вказаного напівпричепу 19.01.2024 та не підтверджує, що така сама відстань між осями була в момент вчинення правопорушення - 22.12.2023, у зв`язку з чим не є належним доказом у підтвердження вказаних обставин.

Натомість відповідачем доведено належними, допустимим та достатніми доказами ту обставину, що в момент вчинення правопорушення 22.12.2023 відстань між строєними осями спеціалізованого напівпричепу-контейнеровоза Fruehauf TX34CW, д.н.з. НОМЕР_3 , становила 1,3 метра, у зв`язку з чим фактичне навантаження на строєні осі перевищувало максимальну допустиму вагу 21 тонну.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Таким чином, відсутні підстави для визнання протиправною постанови та їх скасування.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу за рахунок відповідача не відшкодовуються, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 2,9-11, 14, 72-77, 139, 229, 241-247, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в Шостому апеляційному адміністративному суді шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Державна служба України з питань безпеки на транспорті, місцезнаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 9, .

Рішення складене 18.07.2024.

Суддя Ж. І. Кордюкова