Справа № 460/6922/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2024 року м. Рівне №460/6922/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави
доДеражненської сільської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

Керівник Здолбунівської окружної прокуратури (далі по тексту позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу з позовом до Деражненської сільської ради (далі по тексту відповідач), у якому просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не забезпечення проведення робіт з внесення відомостей про земельну ділянку, загальною площею 100 га, на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру та зобов`язати відповідача вжити вичерпних заходів щодо внесення відомостей про земельну ділянку до Державного земельного кадастру.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незважаючи на те, що за результатами вивчення стану додержання вимог земельного законодавства в діяльності органів влади та місцевого самоврядування встановлено, що відомості про нерухоме майно (межі земельної ділянки) на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру не внесені. Вказане свідчить про бездіяльність відповідача, яка полягає у безпідставному зволіканні з внесення відповідної інформації про межі заказника до державного реєстру, що може призвести до нецільового використання цієї земельної ділянки. Враховуючи викладене, просив суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 28.06.2024 позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав, причини неможливості подання відзиву суду не повідомив. Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву та з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов до підлягає до задоволення повністю.

Як встановлено судом, Здолбунівською окружною прокуратурою під час виконання повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України, встановлено порушення природоохоронного законодавства, що полягає у невжитті землекористувачем заходів для забезпечення охорони і збереження об?єкта природного заповідного фонду - іхтіологічного заказника місцевого значення «Деражненський», що розташований в адміністративних межах Деражненської сільської територіальної громади Рівненського району Рівненської області.

Рішенням Рівненської обласної ради від 29.11.1983 року №343 створено іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» загальною площею 100 га, який розташований в поймі річки Горинь, за межами населених пунктів на території Деражненської сільської ради.

Відповідно до Положення про іхтіологічний заказника місцевого значення «Деражненський», затвердженого 21.08.2008 начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області, іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» створено з метою збереження місць нересту різних видів риб. Основним завданням заказника є збереження гідрологічного режиму природного комплексу території.

На території об?єкту природно-заповідного фонду забороняється будь-яка діяльність, що не пов?язана з виконанням покладених на нього завдань і загрожує його збереженню.

З метою забезпечення режиму охорони, іхтіологічний заказник передано Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області під охорону та збереження Деражненській сільській раді. про що 21.08.2008 складене охоронне зобов?язання, яке зареєстроване в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища в Рівненській області за №67 3М3.

В той же час, опрацюванням наявної інформації встановлено, що відомості про земельну ділянку, загальною площею 100 га, на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру, не внесені.

Відповідно до інформації Деражненської сільської ради від 29.05.2024 за №215, сільська рада не вживала відповідних заходів щодо внесення інформації про межі іхтіологічного заказника місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру.

Водночас, за інформацією Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 05.06.2024 за № 10-17-0.2-3100/2-24 встановлено, що в Державному фонді документації із землеустрою та оцінки земель відділу №2 Управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Рівненській області наявний Проект землеустрою з організації та встановлення меж території іхтіологічного заказника місцевого значення «Деражненський» на території Деражненської сільської ради, затверджений розпорядженням голови Рівненської обласної державної адміністрації від 08.04.2011 № 167.

Відповідно до Акту польового обстеження та погодження меж території іхтіологічного заказника місцевого значення «Деражненський» від 02.11.2009, який є складовою частиною Проекту землеустрою, межі земельної ділянки обстежені в натурі (на місцевості) та закріплені межовими знаками.

Проте, відомості про об?єкт природно-заповідного фонду іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру не внесені, кадастровий номер земельній ділянці не присвоювався.

Таким чином, прокуратурою встановлено, що протягом тривалого часу землекористувачем не вжито заходів щодо внесення відомості про земельну ділянку загальною площею 100 га, на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру, що створює загрозу цілісності вказаного об?єкта природно-заповідного фонду, нецільового використання території заказника, здійснення в його межах забороненої господарської діяльності та можливість незаконного відчуження земельної ділянки під таким об?єктом.

Враховуючи, що відповідачем протягом тривалого часу не вживались заходи щодо внесення відомостей про земельну ділянку, на якій розташований заказник місцевого значення, до Державного земельного кадастру, керівник прокуратури, звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави.

Відповідно до ст.131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697-VII представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Суд зазначає, що інтереси держави є оціночним поняттям, а тому прокурор в кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч.4, 5 ст.53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

За даною позовною заявою прокурор набув статусу позивача, оскільки Державною екологічною інспекцією Поліського округу як органом контролю не вжито дієвих заходів щодо захисту інтересів держави. Невжиття компетентним органом заходів протягом розумного строку після того, як йому стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, стало підставою для звернення прокурора до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд керується таким.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів регулюються Законом України «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 № 2456-XII (далі - Закон 2456-XII) .

Статтями 1 та 2 Закону № 2456-XII встановлено, що завданням законодавства України про природно-заповідний фонд України є регулювання суспільних відносин щодо організації, охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення їх природних комплексів, управління у цій галузі. Відносини в галузі охорони і використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду, відтворення його природних комплексів регулюються Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Законом та іншими актами законодавства України.

Частинами першою та другою статті 3 Закону №2456-XII передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать: природні території та об`єкти - природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища; штучно створені об`єкти - ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, пам`ятки природи, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва. Заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2456-XII та статті 43 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Частиною четвертою статті 7 Закону № 2456-XII встановлено, що межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно статті 25 Закону № 2456-XII заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Частиною третьою статті 26 Закону № 2456-XII передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

У відповідності до статті 45 Земельного кодексу України землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Частинами першою та другою статті 79-1 Земельного кодексу України передбачено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року № 3613-VI (далі- Закон № 3613-VI):

Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Відповідно до ч.5 ст.5 Закону № 3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Згідно з ч.3. статті 26 Закону № 2456-XII - власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до п.24 Перехідних положень Земельного кодексу України, з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель:

а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук);

б) оборони;

в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення;

г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи;

ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності;

д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності;

е) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Тобто, після набрання чинності Законом України від 28.04.2021 № 1423-ХІ «Про внесення законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» розпорядження природо-заповідного фонду місцевого значення не сформовані у земельні ділянки перейшли до органів місцевого самоврядування та вважаються комунальною власністю, окрім тих, які перебувають у постійному користуванні державних підприємств, на яких розташовані нерухомі об`єкти державної власності, а також деяких інших, що визначені п. 24 розд. Х «Перехідних положень» Земельного кодексу.

За встановлених обставин, іхтіологічний заказник «Деражненський», що розташований на землях Деражненської територіальної громади та перебуває у її віданні, відтак саме Деражненська сільська рада має здійснювати заходи щодо охорони вказаного об`єкта природо-заповідного фонду.

Всупереч наведеного, заходи щодо винесення меж іхтіологічного заказника до даних Державного земельного кадастру не здійснені, кадастровий номер земельній ділянці не присвоєний, чим сільською допущено протиправну бездіяльність.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що у відповідача існує обов`язок вжити заходів щодо охорони вказаного об`єкта природо-заповідного фонду шляхом внесення відомостей про земельну ділянку, загальною площею 100 га, на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановленні під час розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, обґрунтовані і підлягають до задоволення у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, відповідно до положень ч.2 ст. 139 КАС надано не було.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Деражненської сільської ради щодо не забезпечення проведення робіт з внесення відомостей про земельну ділянку, загальною площею 100 га, на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру.

Зобов`язати Деражненську сільську раду вжити заходів для внесення відомостей про земельну ділянку, загальною площею 100 га, на якій розташований іхтіологічний заказник місцевого значення «Деражненський» до Державного земельного кадастру.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 29 липня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави (вул. Княгині Ольги, буд. 36,м. Здолбунів,Рівненський р-н, Рівненська обл.,35705, код ЄДРПОУ )

Відповідач: Деражненська сільська рада (вул. Шевченка, 49 а,с.Деражне,Рівненський район, Рівненська область,35053, )

Суддя В.В. Щербаков