Справа № 226/1896/24
Суддя: Салькова В. С.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 226/1896/24
Провадження №2-а/226/8/2024
УХВАЛА

Іменем України

25.07.2024 м. Мирноград

Суддя Димитровського міського суду Донецької області Салькова В.С., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

До Димитровського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 із адміністративним позовом до ОСОБА_1 до Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень. Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Частиною другою ст.74 КАС України встановлене, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Пунктом першим ч.1 ст. 19 КАС України визначене, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Справи, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам, визначені ч.1 ст.20 КАС України.

Зокрема, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої ст.20 КАС України; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Відповідно до ч.2 ст.20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Позов ОСОБА_1 пов`язаний з бездіяльністю, на його думку, державного виконавця у виконавчому провадженні про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів. Таким чином, зазначена справа не належить до предметної юрисдикції (підсудності) Димитровського міського суду Донецької області як адміністративного суду, оскільки відповідно до ст.20 КАС України, ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» справа в даному випадку має вирішуватися відповідним адміністративним судом, яким в цьому випадку є Донецький окружний адміністративний суд, до юрисдикції якого і належить розгляд цієї справи.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Дана ухвала не є відступом від дотримання принципу недопустимості спорів про підсудність, а є ухвалою, яка визначає встановлений законом суд, гарантування розгляду справи яким є основою практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України») щодо належної юрисдикції судових органів.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово звертав увагу на те, що кожен має право на суд, встановлений законом, тобто, відповідний орган повинен мати повноваження вирішувати питання, що належать до його компетенції, на основі принципу верховенства права (рішення ЄСПЛ від 29 квітня 1988 року у справі «Белілос проти Швейцарії»); юрисдикцію суду має визначати закон (доповідь Європейської комісії від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії»).

Враховуючи викладене та беручи до уваги те, що справа предметно не підсудна Димитровському міському судові Донецької області, вважаю за необхідне направити позовну заяву за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Керуючись ст.ст.20,25,29,30,48,229,243,248,250,256,293-295,318 КАС України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Авдіївсько-Мирноградського відділу державної виконавчої служби у Покровському району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: ОСОБА_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передати за підсудністю до Донецького окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку в п`ятнадцятиденний строк з дня складення ухвали.

Суддя: В.С. Салькова