Справа № 320/35458/24
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

29 липня 2024 року Справа №320/35458/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., розглянувши в місті Києві у письмовому провадженні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "ГОЛДСТРІМ ЛТД" про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "ГОЛДСТРІМ ЛТД" до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва про визнання протиправним та скасування наказу, постанови про накладення штрафу, приписів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "ГОЛДСТРІМ ЛТД" із позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва , у якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ на проведення позапланової перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності від 11.06.2024 року.

2. Визнати протиправною та скасувати Постанову № 4/24/073-1977 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09 липня 2024 року;

3. Визнати протиправним та скасувати Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 26.06.2024 року та Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.06.2024 року.

Позивачем також подано до суду заяву про забезпечення позову, у якій відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України, просить суд:

1. Зупинити дію Постанови Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю міста Києва № 4/24/073-1977 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09 липня 2024 року;

2. Зупинити дію Припису Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю міста Києва про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 26.06.2024 року.

3. Зупинити дію Припису Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю міста Києва про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.06.2024 року.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду 26.07.2024 заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані матеріали передано судді Войтович І.І. для розгляду.

Позивач вказує на те, що спірний Припис про усунення порушення вимог законодавства має строк на виконання позивачем до 26 липня 2024 року, за яким мають бути усунені порушення, які позивачем не допускались, інший Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт має строк на його виконання позивачем до 04 липня 2024 року. В разі невиконання Приписів, щодо позивача підлягає застосуванню штраф та згідно п. 31 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ №244 від 06.04.1995, постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню з дня набрання нею законної сили, тому наразі існує можливість виконання даної постанови за виконавчим провадженням. Та, в свою чергу примусове стягнення суми штрафу зумовить у подальшому необхідність відновлення своїх прав щодо стягнутої суми штрафу з державного бюджету.

Позивач вважає, що зупинення будівельних робіт на об`єкті зумовить настання негативних наслідків для замовника та для позивача як підрядника, призведе до невідворотних наслідків, які не можливо буде усунути після ухвалення рішення суду або для їх усунення необхідні будуть значні зусилля, а саме призведе до порушення технологічного процесу виконання робіт на об`єкті будівництва, який передбачено проектною документацією, незавершені роботи за несприятливих умов будуть призведуть до руйнування конструкцій будівництва, а зниження якісних показників будівельних конструкцій неминуче призведе до зниження вартості об`єкта незавершеного будівництва, необґрунтованих витрат, для підрядника та замовника.

Наполягає, що наразі наявні всі підстави вважати, що у разі невжиття заходів забезпечення позову, буде завдано шкоду законним інтересам позивача, а також буде наявна можливість ускладнення виконання рішення суду у подальшому. Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, а також забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому при виконанні такого рішення.

Дослідивши отриману заяву про забезпечення позову, позовну заяву та документи додані до них, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Таким чином, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема й шляхом зупинення дії індивідуального акта.

Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень ч. 2 ст. 151 КАС України є існування та встановлення судом обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 24 квітня 2019 року у справі № 826/10936/18, від 29 січня 2020 року у справі № 640/9167/19, від 20 травня 2021 року у справі № 640/29749/20.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник посилається на п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України та вказує підставами для забезпечення позову те, що невжиття заходів забезпечення позову призводить до ускладнення поновлення порушених прав та інтересів товариства, призведе до унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно, на думку позивача, визначений спосіб забезпечення позову покликаний на ефективний захист та охорону матеріально-правових інтересів позивача, забезпечення реального та ефективного виконання рішення суду та з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконання рішення суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Суд зазначає, що перевірка наявності обставин порушених прав та законних інтересів ТОВ "БК "ГОЛДСТРІМ ЛТД" виданими відповідачем Приписами про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 26.06.2024 року та про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 26.06.2024 року, законності Постанови Департаменту з питань державного архітектурно- будівельного контролю міста Києва № 4/24/073-1977 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 09 липня 2024 року, відсутності допущених з боку позивача порушень, які стали підставою для видання спірних приписів та постанови про накладення штрафу, є обов`язком суду під час вирішення справи по суті та на час розгляду заяви про забезпечення позову, такі дії є фактично надання судом правової оцінки спірним рішенням до ухвалення рішення по суті.

Суд враховує, що спірні Приписи містять строк їх виконання, та зауважує, що на момент подання заяви про забезпечення позову 26 липня 2024 року, строки визначені даними Приписами про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, стандартів і правил до 26 липня 2024 року, та про зупинення підготовчих та будівельних робіт до 04 липня 2024 року, сплинули, Припис про усунення порушення вимог законодавства мав останній день усунення порушень 26.07.2024.

Постанова про накладення штрафу №4/24/073-1977 від 09 липня 2024 року отримана позивачем та набирає законної сили 25 липня 2024 року в разі не оскарження її до суду.

Суд враховує, що позивач оскаржує зазначену Постанову про накладення штрафу в даній справі та те, що за п. 31 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого постановою КМУ №244 від 06.04.1995 постанова про накладення штрафу є виконавчим документом і підлягає виконанню в установленому законом порядку з дня набрання нею законної сили та зазначає позивачу, що відповідно до п. 29 даного Порядку № 244, скарження постанови про накладення штрафу в установлений строк зупиняє її виконання до набрання законної сили відповідним рішенням суду, у зв`язку з чим є необґрунтованими доводи щодо можливого виконання спірної Постанови про накладення штрафу як виконавчого документа враховуючи оскарження даної постанови позивачем до суду.

Враховуючи те, що позивач у поданій заяві вказує на підстави для забезпечення позову, що визначені у п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України, та суд зазначає, що такі обставини та підстави для застосування заходів забезпечення позову, про які просить позивач, без з`ясування фактичних обставин справи означатиме надання судом передчасних правових оцінок по суті пред`явленого позову і ототожнюватиметься з фактичним задоволенням позову, та зокрема із врахуванням судом інтересів товариства.

Суд звертає увагу на те, що позивач не надав доказів порушення прав, свобод або інтересів особи яка звернулась до суду, спірними рішеннями, дією або бездіяльністю та очевидної небезпеки заподіяння майнової шкоди правам та інтересам товариства до ухвалення рішення в адміністративній справі, як і не обґрунтував причин неможливості захисту (поновлення) таких прав та інтересів після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів, не розкрив у чому полягає необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав товариства у майбутньому.

Також, суд зазначає, що твердження про недопущення товариством жодного із зафіксованого в акті позапланової перевірки порушення, твердження незаконності Приписів та незаконності застосуваного штрафу до товариства, що відповідно наразі може мати наслідки у вигляді майнових втрат позивача як підрядника, не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. Можливі майнові втрати, зупинення будівельних робіт є відповідними наслідками видання відповідачем таких Приписів, та в даному випадку відновленням порушених прав є звернення до суду із позовом про оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, що використано позивачем.

Під час розгляду даної заяви про забезпечення позову суд застосовує висновки Верховного Суду викладені у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 826/14303/18, від 12 лютого 2020 року у справі № 640/17408/19 та від 27 лютого 2020 року у справі № 640/16242/19, в яких зазначено щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом (beyond reasonable doubt). Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. В іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивача до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію у справі.

Суд наголошує на тому, що спосіб забезпечення позову, обраний заявником, є фактично вирішенням справи по суті, надання оцінки спірному рішенню ще до подання позову до суду, що є неприпустимим.

Аналогічний правовий висновок викладений в абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008, згідно із яким вказано, що судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Оскільки наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову до його подання до суду не доведено, заява є не обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-157, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БК "ГОЛДСТРІМ ЛТД" про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) заявнику.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Войтович І.І.