Справа № 200/1384/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року справа №200/1384/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року (повне судове рішення складено 07 травня 2024 року) у справі № 200/1384/24 (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Соколова Володимира Віталійовича, звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене в пункті 78 протоколу засідання № 1/в від 12 січня 2024 року, про відмову в призначенні солдату в запасі ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII) ;

- зобов`язати Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, встановлену пунктом 7 частини 2 статті 16 № 2011-XII, у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 09 листопада 2023 року.

В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначав, що 28 лютого 2022 року позивач на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», призваний на військову службу до лав Збройних Сил України за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 01 березня 2022 року № 41 рядового ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 зараховано до списків особового складу військової частини, де він проходив військову службу до 24 квітня 2023 року.

Згідно з довідкою № 2343 від 26 листопада 2022 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), підписаної командиром військової частини НОМЕР_4 , рядовий ОСОБА_1 , 31 жовтня 2022 року одержав мінно-вибухову травму (31.10.2022), вогнепальне осколкове поранення грудної клітини, за обставин при виконанні бойового завдання 31.10.2022, приблизно з 16.41 по 16.45 отримав мінно-вибухову травму, під час ворожого артилерійського обстрілу у районі населеного пункту Площанка Кремінського району Луганської області.

Обставини отримання поранення військовослужбовцем пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби, під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та захисту Батьківщини. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) № 253 від 22.11.2022.

28 листопада 2022 року, відповідно до довідки № 6419 від 28 листопада 2022 року військово-лікарської комісії, проведено медичний огляд ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону солдата військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після операції (01.11.2022) - первинної хірургічної обробки ран з приводу мінно-вибухової травми (31.10.2022), закритої травми грудей, вогнепального наскрізного осколкового поранення грудної клітки справа. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

21 січня 2023 року, відповідно до довідки № 722 від 21 січня 2023 року військово-лікарської комісії, проведено медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_5 солдата військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після ВТ (31.10.22 р.): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми. Астено-невротичний синдром. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). Хронічний обструктивний бронхіт. ЛНО. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 46 г графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 24.04.2023 № 114, рядового ОСОБА_1 , стрільця стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 01.03.2022 №41, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_6 від "22" квітня 2023 року №33-РС у запас, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)): у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи, вирішено вважати таким, що справи та посаду здав і направлений для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24 квітня 2023 року виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та усіх видів забезпечення.

28 квітня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним № 01/4881, на підставі заяви позивача від 28.04.2023 за вхідним № 5563/1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 до Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії, для встановлення процента втрати працездатності або групи інвалідності у зв`язку із пораненням, отриманим в період проходження військової служби було направлено ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023 серія АГ № 0027121 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, ОСОБА_1 з 13.06.2023 встановлено 25% двадцять п`ять % ступеню втрати професійної працездатності. Причина втрати професійної працездатності: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

11.09.2023 ОСОБА_1 пройшов огляд МСЕК та отримав довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0027751 та визначено ступінь втрати професійної працездатності 25% двадцять п`ять %. Причина втрати професійної працездатності: ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

Позивач звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

29 вересня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вихідним № 09/01/2869, до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, було направлено документи ОСОБА_1 для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно з пунктом 78 витягу з протоколу № 1/в від 12 січня 2024 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), якого 24.04.2023 звільнено з військової служби та 11.09.2023 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківшини, що сталася 31.10.2022 (довідка МСЕК серія АГ № 0027751 від 11.09.2023), оскільки згідно підпункту 7 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби, проте позивача звільнено з військової служби 24.04.2023, а 11.09.2023 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Сторона позивача з такою позицією відповідача не погодилась та зазначила, що Комісія не взяла до уваги обставини, що передували встановленню ступеня втрати працездатності, зокрема те, що позивача було звільнено з військової служби у запас без визначення ступеня втрати працездатності внаслідок травми, поранення; окремі документи (довідка № 722 від 21 січня 2023 року, військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 ), для підтвердження тієї обставини, що отримане 31.10.2022 поранення пов`язане із захистом Батьківщини, мали недоліки, які потребували виправлення (витяг з протоколу № 1143 від 03 серпня 2023 року засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, травма, поранення).

Позивач вважав, що вчинив всі можливі дії з метою отримання відповідної довідки МСЕК у строки, визначені законодавством, тому не має зазнавати жодних негативних наслідків від того, що окремі документи мали недоліки, які потребували виправлення, а огляд МСЕК не відбувся в період трьох місяців з дати звільнення позивача з військової служби.

Отже, позивач не погодився з рішенням Комісії МОУ, тому звернутися з адміністративним позовом до суду.

Міністерство оборони України, зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань за кодом , адреса зареєстрованого місцезнаходження: АДРЕСА_2 , організаційно-правова форма орган державної влади.

Відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував та зазначав, що відповідно до матеріалів справи, позивач звільнений з військової служби 24.04.2023, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 24.04.2023. Згідно Довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках МСЕК серії АГ № 0027751 від 11.09.2023, ОСОБА_2 визначено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25 % (двадцять п`ять). Травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Відповідно до Витягу з протоколу засідання Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 12.01.2024 №1/в позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що згідно п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII, передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Таким чином, відповідач вважав, що ураховуючи те, що позивач був звільнений з лав Збройних Сил 24.04.2023, а відсоток втрати працездатності йому було встановлено 11.09.2023, то в силу п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ та п. 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.13 № 975, права на отримання одноразової грошової допомоги позивач не має, оскільки відсоток втрати працездатності без встановлення інвалідності останньому було встановлено після трьох місячного строку після звільнення з військової служби. Таким чином, на момент встановлення позивачу відсотка втрати працездатності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям у разі встановлення останнім відсотка втрати працездатності без встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби. Поновлення, збільшення або зміна встановлених Законом строків (три місяці) чинним законодавством не передбачені, а тому рішення Міноборони від 12.01.2024 №1/в щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги є обґрунтованим.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладене в пункті 78 протоколу засідання № 1/в від 12 січня 2024 року, про відмову в призначенні солдату в запасі ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII.

Зобов`язано Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII, у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмолено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги наголошує на правомірності своїх дій.

Апелянт зазначає, що враховуючи те, що позивач був звільнений з лав Збройних Сил 24.04.2023, а відсоток втрати працездатності йому було встановлено 11.09.2023, то в силу п.7 ст.16 Закону № 2011-ХІІ та п.7 Порядку № 975 права на отримання одноразової грошової допомоги позивач не має, оскільки відсоток втрати працездатності без встановлення інвалідності останньому було встановлено після трьох місячного строку після звільнення з військової служби.

Таким чином, на момент встановлення позивачу відсотка втрати працездатності, чинним законодавством України не було передбачено виплати одноразової грошової допомоги звільненим військовослужбовцям у разі встановлення останнім відсотка втрати працездатності без встановлення інвалідності після спливу трьохмісячного строку після звільнення зі служби. Поновлення, збільшення або зміна встановлених Законом строків (три місяці) чинним законодавством непередбачено, а тому рішення Міноборони від 12.01.2024 №1/в щодо відмови позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги є законним, а вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та незаконними.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_5 йому незаконно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що ним вчинилися всі можливі дії з метою отримання відповідної довідки МСЕК у строки, визначені законодавством.

Такі твердження позивача необґрунтованим, безпідставним та такими, що не відповідає дійсності, оскільки Комісія Міноборони керується виключно приписами законодавства, зокрема положеннями Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975, які в свою чергу не містять таких підстав для отримання одноразової грошової дороги після трьох місячного строку після звільнення з військової служби, як несвоєчасне отримання документів.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами встановлено, що згідно військового квитка НОМЕР_7 від 25.04.2000, 28 лютого 2022 року позивач, на підставі указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», призваний на військову службу до лав Збройних Сил України, за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 24 квітня 2023 року № 114 рядового ОСОБА_1 , стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_4 , звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_6 від 22 квітня 2023 року № 33-РС у запас відповідно до пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за підпунктом "г", вирішено вважати таким, що справи та посаду здав і направлений для постановки на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 24 квітня 2024 року виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та усіх видів забезпечення.

Згідно довідки № 2343 від 26 листопада 2022 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої командиром Військової частини НОМЕР_4 , рядовий ОСОБА_1 , 31 жовтня 2022 року одержав мінно-вибухову травму (31.10.2022), вогнепальне осколкове поранення грудної клітини, за обставин при виконанні бойового завдання 31.10.2022, приблизно з 16.41 по 16.45 отримав мінно-вибухову травму під час ворожого артилерійського обстрілу у районі населеного пункту Площанка Кремінського району Луганської області, пов`язану з виконанням ним обов`язків військової служби під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та захисту Батьківщини, яка не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Під час отримання поранення, рядовий ОСОБА_1 перебував у засобах індивідуального захисту - бронежилет та кевларовий шолом. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_4 (з основної діяльності) № 253 від 22.11.2022.

Згідно довідки № 6419 від 28 листопада 2022 року військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 , 28 листопада 2022 року проведено медичний огляд ВЛК клініки амбулаторно-поліклінічної допомоги ВМКЦ Західного регіону солдата військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 , діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після операції (01.11.2022) - первинної хірургічної обробки ран з приводу мінно-вибухової травми (31.10.2022), закритої травми грудей, вогнепального наскрізного осколкового поранення грудної клітки справа. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.

Згідно довідки № 722 від 21 січня 2023 року військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 , 21 січня 2023 року проведено медичний огляд ВЛК військової частини НОМЕР_5 солдата військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 , діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після ВТ (31.10.22 р.): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми. Астено-невротичний синдром. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). Хронічний обструктивний бронхіт. ЛН0. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 46 г графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ придатний до військової служби.

29 квітня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним № 01/4881, на підставі заяви позивача від 28.04.2023 за вхідним № 5563/1 позивача направлено до Медико-соціальної експертної комісії, для встановлення процента втрати працездатності або групи інвалідності у зв`язку із пораненням, отриманим в період проходження військової служби.

Відповідно до довідки до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121, про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, ОСОБА_1 з 13.06.2023 встановлено 25% ступеню втрати професійної працездатності. Причина втрати професійної працездатності: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

18 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним № 01/9158, позивача було направлено до військової частини НОМЕР_8 для визначення (зміни) причинного зв`язку захворювання (контузії, травми, поранення, каліцтва), у зв`язку із пораненням, отриманим в період проходження військової служби: мінно-вибухова травма, вогнепальне осколкове поранення грудної клітини.

Згідно витягу з протоколу № 1143 від 03 серпня 2023 року засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, травма, поранення позивача, які підтверджені довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 722 від 21.01.2023, згідно якої він на підставі ст. 46-г графи ІІ Розкладу хвороб графи ТДВ (Наказ МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року) був визнаний Придатний до військової служби, довідкою про обставини травми № 2343 від 26.11.2022 виданою командиром в/ч НОМЕР_4 , військово медичними документами та документами лікувальних закладів МОЗ України: Травма, поранення: Стан після вибухової травми (31.10.2022): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми у вигляді гострої двосторонньої нейросенсорної приглуховатості; вогнепального осколкового дотичного наскрізного непроникаючого поранення м`яких тканин грудної клітки праворуч. (Наказ МОЗ України № 370 від 04.07.2007 - травма легка) - ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Захворювання: Хронічний обструктивний бронхіт. ЛН0 - Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Постанову про причинний зв`язок поранення у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 722 від 21.01.2023 ВІДМІНИТИ.

11.09.2023 ОСОБА_1 пройшов огляд МСЕК та отримав довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0027751 та визначено ступінь втрати професійної працездатності 25%. Причина втрати професійної працездатності: ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ.

В подальшому позивач звернувся з заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ №975 від 25.12.2013 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».

29 вересня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 за вихідним № 09/01/2869 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України було направлено документи позивача для призначення та виплати одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 78 витягу з протоколу № 1/в від 12 січня 2024 року засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), якого 24.04.2023 звільнено з військової служби та 11.09.2023 під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25% втрати працездатності внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, що сталася 31.10.2022 (довідка МСЕК серія АГ № 0027751 від 11.09.2023). Згідно з підпунктом 7 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено виплату одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби. Заявника звільнено з військової служби 24.04.2023, а 11.09.2023 встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На виконання ухвали місцевого суду від 05.04.2024 щодо витребування у сторін та ІНФОРМАЦІЯ_7 письмових пояснень відносно того чи надавалась довідка до акту огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023 серія АГ № 0027121 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_7 та ІНФОРМАЦІЯ_3 до Міністерства оборони України разом з пакетом документів для призначення і виплати спірної одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , сторони надали наступні пояснення.

Представник позивача з цього питання зазначив, що отримавши зазначену довідку до акта огляду МСЕК № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121, позивач, відправив її фото через меседжер мобільного застосунку працівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 , який видавав йому направлення на МСЕК, для інформування щодо результату зазначеного висновку МСЕК, на що в усній формі отримав роз`яснення, про те, що оскільки в довідці МСЕК вказано, що травма, пов`язана з проходженням військової служби, а не з захистом Батьківщини, то підстав для виплати йому одноразової грошової допомоги встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ, не має. Позивачу в усній формі було роз`яснено про правові відмінності зазначення в довідці ВЛК № 722 від 21.01.2023, що травма, пов`язана з проходженням військової служби, а не з захистом Батьківщини. До цього, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_8 , відповідальних за підготовку документів позивача та його направлення на МСЕК, таких роз`яснень, звернення на це уваги здійснено не було.

Поряд із цим, представник позивача зазначив, що перелік документів, наданих 29.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 за вихідним № 09/01/2869 до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, позивачу не відомий, сам він безпосередньо зазначену довідку № 856 від 15.06.2023 серія НОМЕР_9 до МОУ не надавав, інші докази, крім тих документів, копії яких позивачем було надано з первинним позовом, на підтвердження доводів письмових пояснень у позивача відсутні.

Відповідачем надано письмові пояснення, згідно яких, відповідно до супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_9 від 29.09.2023 за вих. № 09/01/2869, пакет документів щодо призначення і виплати спірної одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 було направлено на Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України з метою розгляду Комісією Міноборони. У вищезазначеному супровідному листі ІНФОРМАЦІЯ_10 вказано, що командування ІНФОРМАЦІЯ_9 вважає, що ОСОБА_1 не має права на отримання зазначеної грошової допомоги у зв`язку з тим, що він був звільнений з військової служби 24.04.2023, а часткова втрата працездатності встановлена на 11.09.2023, тобто між звільненням та втратою працездатності минуло більше трьох місяців. В додатках, а саме в пункті 3 вказана «Копія довідки про ступінь втрати працездатності АГ №0027751», тобто довідка про ступінь втрати працездатності серія АГ № 0027121 від 15.06.2023 до Міністерства оборони України разом з пакетом документів для призначення і виплати спірної одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 не надавалась.

У зв`язку з викладеним, відповідач вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Міноборони щодо зобов`язання призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, що настала внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, на підставі довідки про ступінь втрати працездатності серія АГ № 0027121 від 15.06.2023, щонайменше передчасними та такими, які фактично є формою втручання в дискреційні повноваження Міноборони та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, оскільки позивач не позбавлений права повторного звернення до ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо підготовки та направлення необхідних документів на розгляд Комісії Міноборони з метою отримання одноразової грошової допомоги.

На підтвердження доводів письмових пояснень відповідач надав до суду копію супровідного листа від 29.09.2023 № 09/01/2869, з якого суд установив, що довідка до акту огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023 серія АГ № 0027121 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, у переліку документів наданих до Міністерства оборони України ІНФОРМАЦІЯ_10 відсутня.

Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, факт та підстави відмови в призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, підтверджуються відповідачем та доказами наявними в матеріалах адміністративної справи, а тому це не викликає у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, є підставою для звільнення від доказування.

Вирішуючи спірні правовідносини по суті суд виходив з наступного.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише відповідачем. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення позивачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині, в якій задоволені позовні вимоги. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Відповідно до статті 3 Конституції України, держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) установлено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Згідно ст. 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06 грудня 1991 року № 1934-XII, держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) і спеціальні збори, та членів їх сімей здійснюється відповідно до Закону № 2011-XII та інших нормативно-правових актів.

Закон № 2011-XII визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно ст. 1-2 Закону № 2011-XII, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 2, ч. 3 ст. 16 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: […] 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби; […].

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відтак, військовий обов`язок включає в себе призов на військову службу та проходження військової служби.

Відповідно до ч.ч.1-3, 6 ст. 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є одним з видів військової служби.

Стаття 24 Закону № 2232-ХІІ визначає початок, призупинення і закінчення проходження військової служби, а також час та місце виконання обов`язків військової служби.

За змістом частини четвертої цієї статті військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Водночас, ч. 1 ст. 24 Закону № 2232-ХІІ визначено, що початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту - для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;

6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Згідно ч. 2 ст. 16-2 Закону № 2011-XII, одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 2-4, 6, 9-10 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.

Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджено Постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 (далі Порядок № 975).

Цей Порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) (пункт 1 Порядку № 975).

Пунктом 7 Порядку № 975 визначено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від: […]

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби; […].

Відповідно до п. 12 Порядку № 975, призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Відповідно до п. 2 Порядку № 975, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу.

Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та указами Президента України.

Згідно п. 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: […] у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії […].

Пунктом 11 Порядку № 975 установлено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та засвідчений в установленому законодавством порядку переклад українською мовою сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності), військового квитка рядового, сержантського і старшинського складу (для військовослужбовців із числа іноземців та осіб без громадянства);

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відтак, згідно довідки до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023 серія НОМЕР_9 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, ОСОБА_1 з 13.06.2023 встановлено 25% двадцять п`ять % ступеню втрати професійної працездатності. Причина втрати професійної працездатності: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

Вказана довідка на розгляд Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум ІНФОРМАЦІЯ_10 не передавалась, про що свідчить надана відповідачем копія супровідного листа від 29.09.2023 № 09/01/2869, доказів того, що вказана довідка надавалась позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_9 або до його структурного підрозділу, у тому числі з використанням мобільного застосунку, стороною позивача суду не надано.

Згідно довідки МСЕК від 11.09.2023 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0027751, позивачу визначено ступінь втрати професійної працездатності 25%. Причина втрати професійної працездатності: «травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини».

Слід звернути увагу, що в обох довідках визначено, що травма, порання, так, «пов`язана з проходженням військової служби», «пов`язані із захистом Батьківщини».

Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 320/4821/19, надаючи аналіз приписам п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII, дійшов висновку, що у разі встановлення особі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності після спливу трьох місяців від дня звільнення зі служби, то права на отримання вказаної одноразової грошової допомоги у такої особи не виникає.

Суд також виснував, що остання є спеціальною правовою нормою, яка містить критерії для встановлення умов виплати одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, зокрема: суб`єкти отримання допомоги - військовослужбовці та особи звільнені з військової служби; визначений час настання страхового випадку (встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності) - військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, які частково втратили працездатність внаслідок отримання поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби; відсутність умови про встановлення втрати працездатності без встановлення інвалідності після закінчення тримісячного строку після звільнення зі служби.

У постанові Верховного Суду від 26 квітня 2024 року у справі № 260/2081/23, суд зазначив, що аналіз вищевказаних положень Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975 дозволяє дійти висновку про те, що право звільненої з військової служби особи на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності обмежено:

- тримісячним строком для встановлення такій особі часткової втрати працездатності, що рахується з дня звільнення такої особи з військової служби;

- причинами отримання такою особою поранення (контузії, травми або каліцтва) або захворювання, оскільки останні повинні бути набуті особою саме «під час виконання нею обов`язків військової служби».

В означеній постанові Верховний Суд, задовольняючи частково касаційну скаргу відповідача, скасував рішення судів попередній інстанцій та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, визначивши, що в зазначеній категорії справі з`ясуванню підлягають не тільки строки встановлення ступеню втрати працездатності, а і визначення причин встановлення військовослужбовцям інвалідності та/або ступеня втрати працездатності.

Наказом міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Пунктом 1.1 Положення № 402 установлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Абзацом 7 пункту 1.3 Положення № 402 визначено, що основними завданнями військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, в осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно пункту 21.1 Положення № 402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно до пункту 21.2 Положення № 402 причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Пунктом 21.5 Положення № 402 передбачено, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються виключно в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»;

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби";

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби";

г) "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії";

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини";

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби";

е) "Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби";

є) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН";

ж) "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН";

з) "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби у складі Миротворчих Сил ООН";

и) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі миротворчого персоналу";

к) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби у складі Миротворчих Сил ООН".

У постанові Верховного Суду від 20 грудня 2023 року у справі № 520/14757/2020, аналізуючи зазначені вище норми Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, суд дійшов висновку, що «причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, зокрема у військовослужбовців, визначається ВЛК і ЛЛК та викладається у формулюваннях, які закріплені на нормативному рівні.

Оскільки умовами пункту 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII право на отримання грошової допомоги пов`язується безпосередньо з причинним зв`язком отриманого поранення чи захворювання, а саме з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби, для отримання грошової допомоги формулювання причинного зв`язку захворювання повинно відповідати підпунктам г) пункту 21.5 Положення - "Захворювання, поранення (травма, контузія, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії" та ж) пункту 21.5 Положення "Захворювання, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби під час участі в бойових діях у складі Миротворчих Сил ООН". Іншого формулювання причинного зв`язку захворювання, що призвело до часткової втрати працездатності, отриманого під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби, пункт 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України не містить.

Висновки судів попередніх інстанцій, що словосполучення «під час виконання ним обов`язків військової служби» та «пов`язане з проходженням військової служби», які по-різному викладені, але є однаковими за своєю суттю, є безпідставними та необґрунтованими».

Відтак, в контексті спірних правовідносин у розрізі приписів пункту 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII та пункту 21.5 Положення № 402, місцевий суд дійшов правильного висновку, що довідка до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023 серія АГ № 0027121 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, згідно якої ОСОБА_1 з 13.06.2023 встановлено 25% двадцять п`ять % ступеню втрати професійної працездатності, причина втрати професійної працездатності: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби, первинно визначила відсоток втрати професійної працездатності позивача, проте зазначена у ній підстава «травма, так, пов`язана з проходженням військової служби» - не тотожна підставам зазначеним у п.п. а) та б) п. 21.5 Положення № 402 "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» та "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби", які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Вказаний недолік було виправлено у довідці МСЕК від 11.09.2023 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0027751, у якій зазначена причина втрати професійної працездатності: «травма, поранення, так, пов`язані із захистом Батьківщини» у належному формулюванні, відповідно до Положення № 402.

Поряд із цим, у постанові від 26 квітня 2024 року у справі № 260/2081/23, покликаючись на позицію Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 161/69/17 та від 12 березня 2019 року у справі №760/18315/16-а, Верховний Суд зазначив, що встановлення законодавцем обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Разом з тим, це не означає, що зі збігом цього строку особа безумовно втрачає соціальні гарантії, які надані їй Законом, зокрема можливість реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги у виключних випадках із застосуванням судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову).

Строк може вважатись присічним за умови, якщо особа протягом цього строку має можливість в будь-який час звернутися за захистом своїх соціальних прав, а саме, права на отримання грошової виплати; не вважається завершеним строк за умови об`єктивної відсутності можливості особи безперешкодного звернення за захистом відповідного соціального права; таке обмеження буде порушенням права особи на соціальне забезпечення та проявом дискримінації.

Поряд із цим, у постановах від 08 квітня 2024 року у справах № 540/3059/20 та від 26 квітня 2024 року у справі № 260/2081/23 Верховний Суд, повертаючи на новий розгляд, вказав, що при розгляді подібних спорів суди повинні встановити, чи були вчинені особою всі залежні від неї дії щодо отримання довідки МСЕК у строки, які надають право на отримання одноразової грошової допомоги, водночас, встановлений законодавством тримісячний строк для встановлення особі часткової втрати працездатності рахується з дня звільнення такої особи з військової служби, є преклюзивним і підлягає поновленню лише у виключних випадках у зв`язку із наявністю об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені доказами, належність яких повинна бути перевірена уповноваженим органом або судом.

Надаючи оцінку причинам, у наслідок яких строк звернення позивача за призначенням спірної допомоги було порушено, слід зазначити наступне.

З матеріалів адміністративної справи суд установив, що позивача було звільнено з військової служби 24.04.2023 (Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від року № 114).

28.04.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про направлення його на огляд МСЕК для встановлення процента втрати працездатності або групи інвалідності у зв`язку із пораненням, отриманим в період проходження військової служби.

28 квітня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним № 01/4881, на підставі заяви позивача від 28.04.2023 за вхідним № 5563/1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії

Згідно довідки до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023 серія АГ № 0027121 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, ОСОБА_1 з 13.06.2023 встановлено 25% (двадцять п`ять %) ступеню втрати професійної працездатності, причина втрати професійної працездатності: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

18 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним № 01/9158, позивача було повторно направлено до військової частини НОМЕР_8 для визначення (зміни) причинного зв`язку захворювання (контузії, травми, поранення, каліцтва), у зв`язку із пораненням, отриманим в період проходження військової служби: мінно-вибухова травма, вогнепальне осколкове поранення грудної клітини.

03 серпня 2023 року згідно витягу з протоколу № 1143 засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, травма, поранення визначено як ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, постанову про причинний зв`язок поранення у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 722 від 21.01.2023 ВІДМІНИТИ.

11.09.2023 ОСОБА_1 пройшов огляд МСЕК та отримав довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0027751 та визначено ступінь втрати професійної працездатності 25%. Причина втрати професійної працездатності: ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, що відповідає п/п а) п. 21.5 Положення № 402.

При цьому, слід ураховувати, що відповідно до приписів п.п.1.3, 21.1, 21.2 Положення № 402 визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, в осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть віднесено, до виключної компетенції ВЛК.

Натомість, процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації передбачено Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317).

Підпунктом 1 п. 11 Положення №1317 визначено, що міські, міжрайонні, районні комісії визначають: […] групу інвалідності, причину і час її настання, ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) працівників, які одержали ушкодження здоров`я, пов`язане з виконанням ними трудових обов`язків; […].

Варто звернути увагу, що згідно довідки № 722 від 21 січня 2023 року військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_5 , діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після ВТ (31.10.22): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми. Астено-невротичний синдром. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня).

Аналогічне визначення причинно-наслідкового зв`язку містить довідка до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121: травма, так, пов`язана з проходженням військової служби.

Слід відзначити, що позивачем без зволікань та послідовно вчинялись дії направлені на проходження медичних оглядів та отримання документів, необхідних для звернення до відповідача за виплатою спірної одноразової допомоги.

Довідка до акта огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121 була отримана ним у встановлений строк.

Поряд із цим, впродовж місяця після виявлення невідповідності причинно-наслідкового зв`язку, що є підставою для призначення та виплати спірної допомоги позивача, 18 липня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним № 01/9158 було направлено до військової частини НОМЕР_8 для визначення (зміни) причинного зв`язку захворювання (контузії, травми, поранення, каліцтва), у зв`язку із пораненням, отриманим в період проходження військової служби: мінно-вибухова травма, вогнепальне осколкове поранення грудної клітини.

Згідно витягу з протоколу № 1143 від 03 серпня 2023 року засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, травма, поранення позивача, які підтверджені довідкою ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 722 від 21.01.2023, згідно якої він на підставі ст. 46-г графи ІІ Розкладу хвороб графи ТДВ (Наказ МОУ № 402 від 14 серпня 2008 року) був визнаний Придатний до військової служби, довідкою про обставини травми № 2343 від 26.11.2022 виданою командиром в/ч НОМЕР_4 , військово медичними документами та документами лікувальних закладів МОЗ України: Травма, поранення: Стан після вибухової травми (31.10.2022): ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми у вигляді гострої двосторонньої нейросенсорної приглуховатості; вогнепального осколкового дотичного наскрізного непроникаючого поранення м`яких тканин грудної клітки праворуч. (Наказ МОЗ України № 370 від 04.07.2007 року - травма легка) - ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Захворювання: Хронічний обструктивний бронхіт. ЛН0 - Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби. Постанову про причинний зв`язок поранення у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 722 від 21.01.2023 ВІДМІНИТИ.

Відповідно до п.п.2.1., 20.1, 20.13. Положення № 402, постанова ВЛК відміняється у випадках, коли необхідно привести зміст попередньої постанови ВЛК (яка була прийнята правильно) у відповідність до чинного законодавства.

Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

За наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

Поряд із цим, відповідно до п. 21.7 Положення № 402, постанова ВЛК про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва) та її наслідків приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або висновку, зазначеного в Акті проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), за формою, наведеною у додатку 4 до Інструкції 332, Акті про нещасний випадок (зникнення, смерть), за формою, наведеною у додатку 5 до Інструкції 332, у разі проведення розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

Пунктом 21.25 Положення № 402 установлено, що для прийняття постанови про причинний зв`язок захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), у тому числі які призвели до загибелі (смерті) військовослужбовця, до штатної ВЛК разом із заявою військовослужбовця (члена сім`ї, батьків, утриманців загиблого (померлого) військовослужбовця) або разом із листом командира (начальника) військової частини (закладу, установи), ІНФОРМАЦІЯ_3 надаються такі документи (засвідчені копії документів): […] довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, наведеною у додатку 5 до цього Положення - для військовослужбовців, які одержали травму (поранення, контузію, каліцтво); […].

Водночас, відповідно п. 21.8 до Положення № 402, прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Відтак, судами установлено, що постанова про причинний зв`язок поранення у довідці ВЛК в/ч НОМЕР_5 № 722 від 21.01.2023 була винесена за відсутності довідки про обставини травми, яка повинна була бути надана до ВЛК - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

11.09.2023 позивач повторно пройшов огляд МСЕК та отримав довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серія АГ № 0027751 та визначено ступінь втрати професійної працездатності 25%. Причина втрати професійної працездатності: ТРАВМА, ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, тобто із зазначенням причинного зв`язку у формулюванні, яке відповідає Положенню № 402.

Відтак, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позивач після звільнення з військової служби вчиняючи дії направлені на встановлення йому ступеню втрати працездатності діяв послідовно та без необґрунтованих зволікань, а порушення строку звернення за отриманням спірної допомоги було спричинено обставинами, які не залежали від його волевиявлення, зокрема, неправильним визначенням військово-лікарською комісією причинно-наслідкового зв`язку між отриманою травмою та обставинами її отримання, за наявності прямої заборони на встановлення причинного зв`язку поранення за відсутності довідки про обставини травми.

Поряд із цим, довідкою Військової частини НОМЕР_4 № 2343 від 26 листопада 2022 року про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), згідно якої при виконанні бойового завдання 31.10.2022, позивач отримав мінно-вибухову травму під час ворожого артилерійського обстрілу у районі населеного пункту Площанка Кремінського району Луганської області, пов`язану з виконанням ним обов`язків військової служби під час відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та захисту Батьківщини.

Попри це, військово-лікарськими комісіями, згідно довідок № 6419 від 28 листопада 2022 року та № 722 від 21 січня 2023 року, було визначено причино-наслідковий зв`язок у формулюванні, що не відповідає приписам Положення № 402 - «травма, так, пов`язана з проходженням військової служби».

Водночас, первинно ступінь втрати працездатності позивачу внаслідок отриманої травми був встановлений з 13 червня 2023 року, що підтверджується довідкою до акту огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121, відповідно до довідки МСЕК від 11.09.2023 змінились виключно обставини отримання травми, ступінь втрати працездатності залишився таким, яким він був установлений 15.06.2023.

Проте, у матеріалах адміністративної справи відсутні докази, що довідка до акту огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121 надавалась позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_11 - відповідачу.

Проаналізувавши спірні правовідносини у контексті правових норм, якими вони врегульовані, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, який дійшов висновку, що позивач вчинив всі можливі дії з метою отримання належної довідки МСЕК у строки, визначені законодавством, та отримав таку довідку, проте із неправильним визначенням причинного зв`язку, тому довідка до акту огляду Білоцерківської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 856 від 15.06.2023, серія АГ № 0027121 також підлягає врахуванню при вирішенні питання щодо призначення позивачу спірної одноразової грошової допомоги.

На переконання суду, у цьому конкретному випадку позивач не має зазнавати жодних негативних наслідків від того, що ВЛК не було своєчасно та правильно визначено причино-наслідковий зв`язок між отриманою позивачем травмою та обставинами її отримання.

Подібна позиція була висновувалась Верховним Судом у постанові від 08 вересня 2022 року у справі № 200/4753/20-а.

Велика Палата Верховного Суду також сформулювала позицію щодо можливості поновлення преклюзивного строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними і не залежали від волі та дій особи, зокрема, у постановах від 20.06.2018 у справі № 553/1642/15-ц, від 29.08.2018 у справі № 755/17365/15-ц та від 20.03.2019 у справі № 456/450/16-ц, де зазначила, що строкові обмеження для реалізації особою свого майнового права без можливості поновлення такого строку, якщо його пропущено з причин, що є поважними і не залежали від волі та дій такої особи, не є необхідним у правовій державі; таке обмеження буде непропорційним і неправомірним обмеженням прав особи та неправомірним втручанням у право на мирне володіння своїм майном та реалізації майнових прав.

Частиною восьмою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відтак, ступінь втрати працездатності позивачу первинно встановлено з 13.06.2023 року, при цьому присічний строк, визначений ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивачем не порушено.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 сформулював висновок, відповідно до якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформулював концепцію «ефективного правосуддя» в контексті вибору ефективного способу захисту порушеного права, та зазначив, що «КАС України орієнтує відповідачів (суб`єктів владних повноважень) забезпечувати ефективний захист прав і свобод до моменту ініціювання особою судового провадження, так відповідно до частини другої статті 17 КАС України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення позову […].

Ефективно працююча система суб`єктів владних повноважень (головним чином, органів виконавчої гілки влади та органів місцевого самоврядування) є тим механізмом, який ефективно захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, що мінімізує можливість виникнення спорів у публічно-правовій сфері та, відповідно, робить непотрібним звернення до адміністративного суду; частина друга статті 2 КАС України орієнтує відповідачів (суб`єктів владних повноважень) забезпечувати ефективний захист та зобов`язує, у разі порушення таких прав, свобод чи інтересів, поновити їх до моменту ініціювання особою судового провадження […].

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам».

В постановах Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 361/7567/15-а, від 7 березня 2018 року у справі № 569/15527/16-а, від 20 березня 2018 року у справі № 461/2579/17, від 20 березня 2018 року у справі № 820/4554/17, від 3 квітня 2018 року у справі № 569/16681/16-а, від 12 квітня 2018 року справі № 826/8803/15, від 21 червня 2018 року у справі №274/1717/17, від 14 серпня 2018 року у справі №820/5134/17, від 17 жовтня 2019 року у справі №826/521/16, від 30 березня 2021 року у справі №400/1825/20, від 14 вересня 2021 року у справі № 320/5007/20, від 27 вересня 2021 року у справі № 380/8727/20 та від 22 вересня 2022 року у справі №380/12913/21 сформований висновок, згідно якого дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними); відповідно до завдань адміністративного судочинства, визначених статтею 2 КАС України, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею; завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади; принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності; перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства; адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В контексті приписів ч. 2 ст. 2 КАС України рішення відповідача про відмову у призначенні спірної допомоги не є таким, що прийнято обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), та з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

З огляду на викладене, окружний суд дійшов правильного висновку про часткове задоволення адміністративного позову шляхом:

визнання протиправним та скасування рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеного в пункті 78 протоколу засідання № 1/в від 12 січня 2024 року, про відмову в призначенні солдату в запасі ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII;

зобов`язання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум повторно розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, встановленої пунктом 7 частини 2 статті 16 Закону № 2011-XII, у зв`язку з встановленням часткової втрати працездатності внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, з урахуванням висновків суду викладених у рішенні суду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі № 200/1384/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 25 липня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук