Справа № 480/12471/23
Суддя: С.О. Бондар
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Бондаря С.О.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
представника позивача - Бикова Д.О.,
представника відповідача - Великодної М.О.,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці, в якому просить визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2023 № UА805000/2023/000074/2 та Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА805020/2023/000493 та № UA805020/2023/000495.
Ухвалою суду від 08.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Після отримання від представника відповідача відзиву на позов, суд призначив розгляд справи в судовому засіданні.
Сумська митниця у відзиві на позов зазначає, що в супровідних документах на момент перетину митного кордону України (в декларації, документах на придбання КТЗ або в довідці поліції про дорожньо-транспортну пригоду під час переміщення КТЗ до митного кордону України) та в акті про проведення митного огляду повинно бути зазначено про пошкодження автомобіля. Проте, Акт про проведення митного огляду під час перетину митного кордону України не складався, Договір купівлі-продажу від 02.10.2023 також не містить інформація щодо будь-яких пошкоджень транспортного засобу.
Крім цього, до ціни, що була фактично сплачена не додано витрати на транспортування оцінюваного товару до місця ввезення на митну територію України, які згідно довідки про транспортні витрати від 16.10.2023 складають 300 євро.
На підставі електронних інформаційних ресурсів митних органів, митна вартість товару (транспортного засобу), оформленого в максимально наближений час до часу експорту на митну територію України за основним методом визначення митної вартості товарів 2017 року виробництва складає 8400,00 євро.
Тому Сумською митницею прийнято правомірне рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем автомомбіля.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник Сумської митниці позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позов.
Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази, встановив такі обставини.
Разом із МД було подано копії наступних документів:
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу, інвойс від 02.10.2023 року № б/н, в якому вартість автомобіля вказана у розмірі 1000,00 євро;
- декларацію митної вартості із проставленими відмітками у відповідних графах;
- свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) від 28.09.2023 року № 680.814.480, в якому зазначено технічні характеристики ТЗ;
- довідки від 16.10.2023 про вартість перевезення ТЗ до митного кордону України у розмірі 300 євро;
- висновку про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, № 1638 від 11.10.2023.
До подання вказаної МД між декларантом і митним органом було проведено консультацію щодо можливості розмитнення імпортованого ТЗ на підставі основного методу визначення митної вартості - за ціною договору з урахуванням того, що автомобіль має пошкодження двигуна, пошкодження лакофарбованого покриття по периметру кузова, та транспортувався на евакуаторі.
В ході консультації було з`ясовано, що ціновий рівень митної вартості аналогічних транспортних засобів в ЄАІС Держмитслужби є значно вищим, а банківські документи на підтвердження оплати вартості імпортованого ТЗ саме за ціною 1000,00 євро у позивача були відсутні, що у свою чергу унеможливлювало розмитнення автомобіля за ціною договру. Тому позивачеві було запропоновано замовити автотоварознавче дослідження, за результатом якого отримати експертний висновок щодо ринкової вартості автомобіля та заявити розмір митної вартості на його основі із застосуванням резервного методу визначення митної вартості.
Погодившись на таку пропозицію, позивач замовив експертне дослідження, згідно з яким ринкова вартість імпортованого автомобіля з урахуванням пошкоджень та без урахування митних платежів складає 4733,85 євро або 182 749,80 грн.
На підставі вказаного висновку позивачем у графі 45 МД «Коригування» було вказано митну вартість ТЗ у розмірі 182 749,80 грн., а в графі 43 «Код МВВ» - 6 (резервний метод).
Тобто, позивачем, за результатами проведення консультації з митним органом, було вирішено розмитнювати автомобіль за шостим (резервним методом).
Проте, за результатами розгляду документів були згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками Держмитслужби (АСАУР), 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці для перевірки числового значення заявленої митної вартості» з коментарем: можливе заниження митної вартості транспортного засобу. Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості транспортного засобу, у тому числі, характеристик товару, які впливають на визначення митної вартості.
Листом від 17.10.2023 декларантом повідомлено, що із запропонованою митною вартістю 8400 Євро не погоджується. Вважає, що всі необхідні документи у відповідності до вимог статті 53 Митного кодексу України вже було надано, ці документи є об`єктивними, достовірними та такими, що піддаються обчисленню. У зв`язку з викладеним, просить здійснити випуск товару у вільний обіг на підставі раніше поданих товаросупровідних документів.
Сумська митниця за результатами поданих декларантом позивача документів 17.10.2023 прийняла рішення № UА805000/2023/000074/2 про коригування митної вартості товарів, відповідно до якого заявлену декларантом митну вартість скориговано за резервним методом і її розмір підвищено з 4774,25 євро (182 749,80 грн.) до 8400,00 євро (321 536,88 грн.), що потягло за собою збільшення розміру митних платежів на 45 143,27 грн.
Вважаючи вказане рішення протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовідносини, пов`язані зі справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України (далі за текстом - МК України), Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (частина 2 статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012).
Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частин першої та другої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною другою ст. 52 МК України передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч. 1 ст. 53 МК України).
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до частини п`ятої статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Отже, Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, який подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
За приписами частини другої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Відповідно до п. 4.5 розділу IV Порядку № 631 при здійсненні митного оформлення виконуються, зокрема, такі митні формальності:
4.5.4. Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (автоматизованої системи аналізу управління ризиками).
Вказаний перелік форм митного контролю формується в автоматичному режимі програмно-інформаційним комплексом ЄАІС та є обов`язковим для відпрацювання.
Спрацювання АСАУР за напрямом перевірки правильності визначення митної вартості товарів у зв`язку з ризиком заниження митної вартості є рекомендацією посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного оформлення документи.
В даному контексті доречно зауважити, що згідно зі статтею 361 МК України управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Під ризиком розуміється ймовірність недотримання вимог законодавства України з питань митної справи.
Митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю.
Цілями застосування системи управління ризиками є:
запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи;
забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику);
забезпечення в межах повноважень митних органів заходів із захисту національної безпеки, життя і здоров`я людей, тварин, рослин, довкілля, інтересів споживачів;
прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.
Відповідно до частин 1, 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).
За положеннями статей 57, 58 Митного кодексу України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.
Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, за основу може братися ціна, за якою оцінювані ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному з продавцем покупцю.
Водночас кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до частини восьмої статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно із ст. 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з цим митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з цим у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
За приписами ст. 337 Митного кодексу України перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом. Разом з цим контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи (частини 1, 4 статті 337 Митного кодексу).
У свою чергу згідно з частиною 1 статті 320 Митного кодексу України форми та обсяги контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками.
Зміст наведених норм дає підстави дійти висновку, що дані системи управління ризиками є підставою лише для обрання форм і методів митного контролю, однак самі по собі не є підставою для коригування митної вартості.
Отже, Сумська митниця, приймаючи оскаржуване рішення, безпідставно та помилково вважала, що позивачем заявлена митна вартість автомобіля визначена за основним методом (за ціною договору (контракту), у зв`язку з чим обґрунтовувала своє рішення нормами, які не можуть бути застосовані при коригуванні митної вартості імпортованого позивачем автомобіля, митна вартість якого заявлена позивачем за 6 (резервним) методом.
Тобто оскаржуване рішення митного органу є не обґрунтованим.
Щодо посилань відповідача на те, що під час перетину митного кордону України не складався Акт про проведення митного огляду, як на підставу прийняття оскаржуваного рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 338 МК України огляд та переогляд товарів, транспортних засобів покладається на митні органи.
Також, наказом Міністерства фінансів України № 1316 від 12.12.2012 було затверджено Порядок проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, згідно з яким, зокрема огляд транспортних засобів під час перетину митного кордону України проводиться митним органом.
Відтак позивач не може бути відповідальним за якість та повноту проведення митним органом митного огляду вказаного автомобіля та вказана обставина не може бути підставою для не визнання заявленої ним митної вартості.
При цьому, підтвердженням того, що імпортований позивачем був пошкоджений є висновок експерта, зазначення відповідачем у графі 28 оскаржуваного рішення, що авто має пошкодження двигуна, ознаки пошкодження лакофарбового покриття по периметру кузова. Також у графі 33 рішення зазначено, що посадовою особою митного поста "Суми" проведено митний огляд транспортного засобу з проведенням фотозйомки, з якого вбачається розукомплектування двигуна.
Крім того, в документі на придбання КТЗ - рахунку-фактурі від 02.10.2023 року № б/н вказано слово «Verkauf», що означає «уцінка» і може свідчити про несправність автомобіля.
Вказані обставини залишилися поза увагою митного органу, який не надав відповідної оцінки цим обставинам у своєму рішенні.
Так, Верховний Суд у постанові від 25.02.2020 року у справі №260/718/19 вказав, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
Верховний Суд зауважив, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.
При цьому, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається лише при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.
Суд зазначає, що зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що таке рішення не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. Так, відповідачем вказано лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості, що свідчить про помилковість зазначених доводів відповідача.
Зазначена позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 21.12.2018 р. по справі №815/1670/17.
Відповідачем під час розгляду справи також не надано до суду доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували подібність характеристик імпортованого позивачем транспортного засобу та транспортного засобу, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що автомобіль позивача - імпортовано з Швейцарії без застосування умов поставки, на підставі договору, укладеного між фізичними особами, у той час, коли транспортний засіб коригування - імпортовано з Польщі із застосуванням умови поставки DAP UA Рівне (покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення) та на підставі договору, укладеного між юридичними особами, кожна з яких ймовірно являється платником ПДВ. При цьому, відправником товару є грузинська компанія «TXD FEDERATION LLC» з місцем розташування в м.Тбілісі.
Також у МД позивача зазначено, що автомобіль має пошкодження двигуна, ознаки пошкодження лакофарбового покриття по периметру кузова, а у МД коригування жодних пошкоджень та технічних несправностей не вказано.
Щодо підстави коригування митної вартості імпортованого позивачем автомобіля, зазначеної в оскаржуваному рішенні - не додано до митної вартості товару витрати на транспортування до місця ввезення на митну територію України, які згідно довідки складають 300 євро, варто зауважити наступне.
Як зазначав вище суд, відповідач приймаючи оскаржуване рішення, виходив з того, що позивач заявив митну вартість автомобіля за основним методом (за ціною договору), у зв`язку з чим обгрунтовував своє рішення нормами статті 58 МК України, яка і передбачає включення до митної вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Проте, позивач заявив митну вартість автомобіля за резервним методом, який врегульований нормами статті 64 МК України.
Отже, посилання відповідача у спірному рішенні на норми статті 58 МК України є необгрунтованими.
Суд також звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.
Частиною другою ст. 55 МК України визначено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, в порушення вказаних вимог Митного кодексу України, в ході митного контролю не було затребувано у декларанта жодного додаткового документа, що свідчить про протиправність оскаржуваного рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності оскаржуваного рішення.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення Сумської митниці про коригування митної вартості товарів, оскільки воно не відповідає критеріям, установленим частиною 2 статті 2 КАС України.
Отже, позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2023 № UА805000/2023/000074/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA805020/2023/000495.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.07.2024.

Суддя С.О. Бондар