Справа № 580/1276/24
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1276/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ТРОФІМОВА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якій просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.03.2023 ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова № 168);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити з 01.03.2023 ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168 з урахуванням щомісячної доплати у сумі 2000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії позивача за результатом обчислення з урахуванням здійсненої індексації 38213,60 грн є більшим ніж передбачений максимальний розмір пенсії (десять прожиткових мінімумів), тому відповідач не допустив порушень та протиправної бездіяльності під час нарахування індексації пенсії позивача, позаяк Постановою №168 передбачено проведення індексації у межах максимального розміру пенсії.

З огляду на те, що статус пенсіонера-позивача, який отримує пенсію у сумі понад 38213,60 грн (перерахунок з 01.10.2023) не належить до «найбільш вразливих верств населення», протиправної бездіяльності відповідач у спірних відносинах не допустив і довів, що діяв у порядку, у спосіб і у межах наданих повноважень з урахуванням мети регулювання політики соціального забезпечення та сутності конституційних гарантій пенсійного забезпечення позивача.

Відповідач довів необґрунтованість позовних вимог, позаяк здійсненим перерахунком станом на 01.03.2023 підтверджені усі обчислення у межах Постанови №168 та Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова № 713) і право позивача на пенсійне забезпечення та конституційні гарантії забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, не порушені.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 скасувати у цій частині, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що розрахунком пенсії позивача станом на 01.03.2023 підтверджено, що пенсійний орган провів індексацію пенсійної виплати позивача, зокрема, на підставі Постанови № 168, внаслідок чого розмір пенсійної виплати склав 39856,70 грн. Водночас, на підставі Постанови № 168 пенсійний орган відмовив позивачеві у виплаті проіндексованої пенсії.

Як наслідок, фактично до виплати з 01.03.2023 позивачеві нараховано пенсію у розмірі 38213,60 грн, тобто в межах розміру пенсії, встановленого на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду по справі № 580/4252/23, оскільки відсутні зобов`язання щодо подальшого перегляду розміру виплачуваної пенсії.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 03.05.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що 27.10.2022 позивачу здійснено перерахунок пенсії з 01.03.2022 та нараховано її у розмірі 38213,60 грн, у т.ч. індексація - 3578,40 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 у справі 580/4252/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 без обмеження максимального розміру пенсії із урахуванням усіх визначених законодавством України доплат до неї та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за відповідний період.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/4252/23, що набрало законної сили 05.08.2023, здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 без обмеження максимального розміру пенсії із урахуванням усіх визначених законодавством України доплат до неї та виплатою різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за відповідний період. Пенсію визначено у розмір 33168,8 грн.

На підставі Постанови № 168 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023. Відповідно до розрахунку пенсії з 01.03.2023 основний розмір пенсії складає 39856,70 грн, у тому числі: 25560 грн - основний розмір пенсії; 4473 грн - індексація базового ОСНП 2022; 1500 грн - індексація базового ОСНП 2023; 6390 грн - збільшення основного розміру пенсії (25%); 837,20 грн - інвалід війни 2 групи; 50 грн - інвалід війни 2 гр/при виконанні обов`язків в/с; 10466,50 грн - непрацездатна дитина віком до 18 років. З урахуванням максимального розміру основний розмір пенсії складає 33168,8 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 у справі № 580/4252/23, яке набрало законної сили 27.10.2023, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату у сумі 2 000,00 грн, відповідно до Постанови № 713 в повному обсязі з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погодившись із обмеженням максимальним розміром пенсії з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №168 з урахуванням щомісячної доплати у сумі 2000 грн, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що розмір пенсії позивача за результатом обчислення з урахуванням здійсненої індексації 38213,60 грн є більшим ніж передбачений максимальний розмір пенсії (десять прожиткових мінімумів), тому відповідач не допустив порушень та протиправної бездіяльності під час нарахування індексації пенсії позивача, позаяк Постановою №168 передбачено проведення індексації у межах максимального розміру пенсії.

З огляду на те, що статус пенсіонера-позивача, який отримує пенсію у сумі понад 38213,60 грн (перерахунок з 01.10.2023) не належить до «найбільш вразливих верств населення», тому протиправної бездіяльності відповідач у спірних відносинах не допустив і довів, що діяв у порядку, у спосіб і у межах наданих повноважень з урахуванням мети регулювання політики соціального забезпечення та сутності конституційних гарантій пенсійного забезпечення позивача.

Відповідач довів необґрунтованість позовних вимог, позаяк здійсненим перерахунком на 01.03.2023 підтверджені усі обчислення у межах Постанови №168 та Постанови № 713 і право позивача на пенсійне забезпечення та конституційні гарантії забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, не порушені.

Щодо вказаних висновків суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне.

За змістом позовних вимог, позивач звернувся до суду з метою припинення обмеження розміру його пенсії, розраховано з 01.03.2023 з урахуванням індексації згідно з Постановою № 168, а також щомісячної доплати відповідно до Постанови № 713.

Частиною 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 (далі - Закон № 2262-XII) в редакції Закону №3668-VI від 08.07.2011, із змінами, внесеними згідно із Законами №911-VIII від 24.12.2015, №1774-VIII від 06.12.2016 визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч.1 ст.2 Закону України №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно із п.2 резолютивної частини Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI. Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

При цьому, положення статті 2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів доходить висновку, що вони суперечать один одному.

У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі №822/524/18, а також постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-XII, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Таким чином, до спірних відносин необхідно застосовувати положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, які не передбачають обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що з 01.03.2023 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

У спірних відносинах наведені положення Постанови № 168 суперечать приписам Закону №2262-XII, які з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 підлягають застосуванню відповідачем.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо заборони обмеження максимальним розміром пенсії особам, яким вона призначена відповідно до Закону №2262-XII, зокрема у постановах від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18, від 24.09.2021 у справі №370/2610/17, від 16.12.2021 у справі № 400/2085/19, наголосив на протиправності обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Пунктом 1 Постанови №713 установлено, з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

У контексті спірних правовідносин апеляційний суд зазначає, що щомісячна доплата відповідно до Постанови № 713 є складовою пенсії позивача, розмір якої не може бути обмежено.

Таким чином, відповідач зобов`язаний перерахувати та виплатити позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням з 01.03.2023 у складі пенсії позивача індексації пенсії за Постановою № 168 та щомісячної доплати відповідно до Постанови № 713.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті з 01.03.2023 ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області нарахувати та виплатити з 01.03.2023 ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та щомісячної доплати до пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено та підписано 25 липня 2024 року.