Справа № 400/5866/24
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження в адміністративній справі

м. Миколаїв

25 липня 2024 р.справа № 400/5866/24

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в письмовому провадженні, розглянув клопотання про закриття провадження у справі, в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачіввідповідач 1: начальник відділу організації розгляду звернень Офісу Генерального прокурора Стойко Вікторія, вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011, відповідач 2: Офіс Генерального прокурора вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011

провизнання протиправним рішення від 22.03.24 р. № 27-р, зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до начальника відділу організації розгляду звернень Офісу Генерального прокурора Стойко В. (далі - відповідач 1 або начальник відділу Стойко В.), в якому просить суд визнати протиправним рішення відповідача від 22 березня 2024 р. № 27-р про направлення клопотання позивача особисто до Генерального прокурора Костіна А. від 15 березня 2024 р. для організації розгляду Кіровоградською обласною прокуратурою та зобов`язати її відкликати своє рішення для передачі розгляду по суті вимог клопотання Генеральному прокурору.

При відкритті провадження у справі, суд залучив до участі у справі в якості другого відповідача Офіс Генерального прокурора.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: 15 березня 2024 р. позивач подав на ім`я Генерального прокурора клопотання, в якому виклав факти вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі посадовими особами Кіровоградської обласної прокуратури та Олександрівської окружної прокуратури, а також працівниками територіальних підрозділів поліції та просив особистого реагування Генерального прокурора на ці факти, а також просив направити клопотання до Державного бюро розслідувань. В той же час, листом начальника відділу Стойко В. від 22 березня 2024 р. клопотання позивача було направлено до Кіровоградської обласної прокуратури для організації розгляду. В наступному, листом Кіровоградської обласної прокуратури, клопотання позивача скеровано до Олександрівської окружної прокуратури, яка розглянула його по суті. На переконання позивача, направивши його клопотання до Кіровоградської обласної прокуратури, начальник відділу Стойко В. тим самим порушила вимоги Закону України Про звернення громадян, в частині заборони направлення звернення тим органам, дії яких оскаржуються. Крім цього, позивач зазначив, що його клопотання було адресовано саме Генеральному прокурору і в ньому були викладені обставини, в тому числі такі що становлять таємницю слідства, які потребували розгляду і реагування саме Генеральним прокурором, а не іншою посадовою особою.

Від Офісу Генерального прокурора надійшла заява про закриття провадження у справі, з мотивів того, що оскільки клопотання позивача стосувалось належної організації досудового розслідування у кримінальних провадженнях, яке здійснювалось слідчими СВ Олександрівського ВРП ГУ НП у Кіровоградській області, в яких позивач мав статус потерпілого, тому його розгляд належить до компетенції кримінального судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність підстав для закриття провадження у справі. При цьому суд виходить з наступного.

Як слідує з аналізу клопотання ОСОБА_1 , в ньому позивач виклав обставини, які, на його переконання, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень та зловживання з боку посадових осіб органів державної влади, прокуратури, правоохоронних органів та судів. Також у клопотанні позивач висловив свою незгоду із рішеннями, які приймались під час досудового слідства та судового розгляду.

За наслідками розгляду клопотання, листом начальника відділу Стойко В., воно надіслано на адресу Кіровоградської обласної прокуратури за належністю.

Позивач вважає, що його клопотання подано в порядку Закону України Про звернення громадян і в силу заборони, яка міститься в ст. 7 ч. 4 цього Закону, щодо неможливості направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються, не могло бути направлено до Кіровоградської обласної прокуратури.

Відповідно до ст. 12 ч. 1 Закону України Про звернення громадян дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільним процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про судоустрій і статус суддів", "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження", "Про адміністративну процедуру".

Оскільки по суті клопотання позивача містить повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень та стосується здійснення досудового розслідування і спрямоване на захист прав позивача у ньому як потерпілого, а перевірка викладених у ньому обставин належить до сфери кримінальних правовідносин, воно в силу вищенаведеної норми, не може бути розглянуто та перевірено в порядку Закону України Про звернення громадян.

Той факт, що попередній розгляд клопотання позивача здійснено відділом організації розгляду звернень та запитів управління організації комунікації з громадськістю, розгляду звернень та запитів Офісу Генерального прокурора не має значення, так як відомості які вказують на правопорушення можуть міститись і в зверненні, яке подано за Законом України Про звернення громадян, але його перевірка в такому випадку здійснюється за правилами КПК України.

Відповідно до розділу 2 п. 1-3 Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора 6 серпня 2020 № 363 (далі - Інструкція № 363) усі звернення та запити, крім усних звернень, які вирішені на особистому прийомі, підлягають попередньому розгляду. Попередній розгляд звернень та запитів передбачає ознайомлення з їх змістом, перевірку правильності оформлення та належності порушених у них питань до компетенції прокуратури.

Попередній розгляд звернень і запитів після їх реєстрації здійснюється в Офісі Генерального прокурора та регіональних (обласних) прокуратурах підрозділами з організації особистого прийому громадян, розгляду звернень та запитів (далі - відповідальні підрозділи), у місцевих (окружних) прокуратурах - керівниками місцевих (окружних) прокуратур, їхніми першими заступниками та заступниками.

За результатами попереднього розгляду щодо кожного звернення і запиту визначеними у пункті 2 цього розділу особами у межах повноважень приймається одне з таких рішень:

передання для розгляду керівнику органу прокуратури або його заступнику згідно з розподілом обов`язків;

передання для розгляду до відповідного структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора, регіональної (обласної) чи місцевої (окружної) прокуратури, прокурору або іншому працівнику органу прокуратури;

направлення за територіальністю та/або належністю;

повернення заявнику з наданням відповідних роз`яснень;

залишення без розгляду за наявності підстав, визначених статтею 8 Закону України «Про звернення громадян».

Отримавши клопотання позивача та встановивши, що порушені в ньому питання стосуються досудового розслідування у кримінальних провадженнях та захисту прав позивача як потерпілого, начальник відділу Стойко В. цілком правомірно, на виконання вимог Інструкції № 363, передала його для розгляду до обласної прокуратури, до територіальної юрисдикції якої належить вирішення клопотання.

За приписами ст. 19 ч. 2 п. 2 КАС України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Отже, адміністративний суд не вправі надавати оцінку правовідносинам, які склались у сфері кримінального судочинства.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 р. у справі № 826/13340/15 зроблено такий висновок: У Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 Конституційний Суд України вказав, що, здійснюючи перевірку заяв і повідомлень про злочини, прокурор, слідчий, орган дізнання діють до порушення кримінальної справи, однак вдаються до тих же способів і прийомів, що й під час збирання доказів у кримінальній справі. Отже, правовідносини, що мають місце під час розгляду заяв про злочини, за своєю правовою природою є кримінально-процесуальними. Тому перевірка скарг на рішення, дії чи бездіяльність вказаних суб`єктів владних повноважень має відбуватися у тому ж процесуальному порядку і тим же судом, на який відповідно до закону покладені повноваження щодо перевірки й оцінки доказів у кримінальній справі, тобто судом із розгляду кримінальних справ. Зазначене обумовлює висновок, що компетентним національним судом, до юрисдикції якого належить розгляд скарг щодо прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень стосовно заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини, є суд, який спеціалізується на розгляді кримінальних справ. Крім того, імперативний припис пункту 2 частини третьої статті 17 КАС України виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо справ, які належить вирішувати в порядку кримінального судочинства.

При цьому Конституційний Суд України у цій справі вирішив, що скарги осіб стосовно прийняття рішень, вчинення дій або допущення бездіяльності суб`єктом владних повноважень щодо заяв і повідомлень про вчинені або підготовлювані злочини суди повинні розглядати і вирішувати у кримінальному судочинстві.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1666а15, і Велика Палата Верховного Суду не вбачає правових підстав відступити від вказаного висновку. (рішення суду доступне в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/75296569).

Таким чином, оскільки порушені у клопотанні позивача питання та їх перевірка стосуються сфери кримінального судочинства і не можуть бути вирішені по суті за Законом України Про звернення громадян, відповідач 1 обґрунтовано надіслав клопотання позивача до обласної прокуратури для вирішення в порядку КПК України.

Стаття 238 ч. 1 п. 1 КАС України передбачає, що суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 239 ч. 1 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Суд роз`яснює позивачу, що судовий контроль за діяльністю органів, які ведуть досудове розслідування, здійснюється кримінальним судом, а тому позивач вправі звернутись до суду в порядку КПК України за територіальною підсудністю.

Як передбачено ст. 7 ч. 1 п. 5 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд роз`яснює позивачу його право подати клопотання про повернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 241, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву представника Офісу Генерального прокурора про закриття провадження у справі, задовольнити.

2. Провадження в адміністративній справі № 400/5866/24, закрити.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею в порядку ст. 256 КАС України. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст. ст. 295-297 КАС України.

Суддя А. О. Мороз