Справа № 420/1457/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1457/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до приватного підприємства «Хлібопродукт» про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 11.01.2024 надійшов позов Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного підприємства «Хлібопродукт», в якому позивач просить суд надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна Приватного підприємства «ХЛІБОПРОДУКТ» (), що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що станом на 10.11.2023 року, відповідно до довідки про суми податкового боргу, що підлягає стягненню та інтегрованих карток платника (ІКП), податкова заборгованість РР «ХЛІБОПРОДУКТ» перед бюджетом становить 1312766 грн. 22 коп., а саме по податку на прибуток приватних підприємств (34 020 грн. 00 коп.), по податку на додану вартість із вироблених в Україні робіт (160 374 грн. 11 коп.), з орендної плати з юридичних осіб (555 425 грн. 95 коп.), по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаро виробництва за попередній рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, що підлягає сплаті Раухівській сільській ТГ (302 143 грн. 64 коп.), по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаро виробництва за попередній рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, що підлягає сплаті Березівській сільській ТГ (257 742 грн. 52 коп.), з адміністративних штрафів та інших санкцій (2040 грн. 00 коп.), по штрафним санкціям, що застосовуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (1 020 грн. 00 коп.).

Ухвалою суду від 16.01.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження по справі.

Копію ухвали суду від 16.01.2024 року отримано відповідачем засобами поштового зв`язку 02.02.2024 року.

Однак, ні у визначений суддею строк, ні станом на дату вирішення даної справи відзиву на позов до суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив таке.

Приватне підприємство «Хлібопродукт» зареєстровано як юридична особа : 09.07.1999 року (Дата запису: 26.04.2007 року, Номер запису: 0000347).

Згідно п. 15.1 ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. П. п. 16.1.4. п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п. 36.1 ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; крім того, п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України встановлено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Так, станом на 10.11.2023, відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.7), довідки про заборгованість (а.с.8) та інтегрованих карток платника (ІКП) (т.1 а.с.17-25), податковий борг приватного підприємства «Хлібопродукт» становить 1312766,20 гри, а саме:

- по податку на прибуток приватних підприємств - 34 020, грн;

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні робіт -160 374,11 грн;

- з орендної плати з юридичних осіб - 555 425,95 грн;

- по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, що підлягає сплаті Раухівській сільській ТГ - 302 143,64 грн;

- по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників, у яких частка сільськогосподарського товаровиробництва за попередній рік дорівнює або перевищує 75 відсотків, що підлягає сплаті Березівській сільській ТГ - 257 742,52 грн;

- з адміністративних штрафів та інших санкцій 2040,00 грн;

- по штрафним санкціям, що застосовуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» - 1 020,00 грн.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 31.1 ст. 31 Податкового кодексу України визначено, що строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до ст. 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до приписів п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

З досліджених доказів судом встановлено, що податковим органом 04 квітня 2023 року щодо приватного підприємства «Хлібопродукт» прийнято податкову вимогу форми «Ю» №0-1532 та визначено суму податкового боргу у розмірі 722225,18 грн. (а.с. 28). Податкова вимога отримана відповідачем 11.05.2023 року, що підтверджено рекомендованим повідомленням (а.с.29).

Доказів скасування податкової вимоги форми «Ю» №0-1532 від 04 квітня 2023 року до суду не надано.

04.04.2023 року відповідно до ст. 89 р. ІІ ПК України, уповноваженою особою ГУ ДПС в Одеській області прийнято рішення № 181/15-32-13-08 про опис майна у податкову заставу, що перебуває у власності ПП «Хлібопродукт» (а.с. 26).

Актом опису майна № 230/15-32-13-05-32 від 28.07.2023 року податковим керуючим Н.Бебешко було описано майно приватного підприємства «Хлібопродукт» (а.с. 44-45).

Згідно даного акту, сума боргу приватного підприємства «Хлібопродукт» складає 907330,44 грн.

Доказів реєстрації права податкової застави у визначеному законом порядку до суду не надано.

Суд зазначає, що позивачем до суду доказів вручення чи надіслання відповідачу Акта опису майна № 230/15-32-13-05-32 від 28.07.2023 року не надано.

Судом встановлено, що податковий орган направляв до банківських установ, які обслуговують приватне підприємство «Хлібопродукт» платіжні інструкції (а.с.49-62), які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника податків.

У відповідності до п. 87.1 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з рахунків платника податків, відкритих у банках, небанківських надавачах платіжних послуг.

Згідно з п. 87.2 ст. 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п. 88.1 ст. 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Положенням п.89.1 ст. 89 Податкового кодексу України визначено право податкової застави, яке виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Відповідно до п.89.2 зазначеної статті Кодексу з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Пунктом 89.3 ст. 89 Податкового кодексу України встановлено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформляється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до п.п.1, 2, 3, 6, 8 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 (далі Порядок №586), опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником податкового органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису майна (додаток 2). Акти опису майна реєструються у журналі реєстрації актів опису майна у податкову заставу (додаток 3).

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому разі опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Понятими не можуть бути працівники податкових органів або правоохоронних та інших державних органів виконавчої влади, а також інші особи, участь яких як понятих обмежується Законом України «Про виконавче провадження».

У разі якщо балансову вартість такого майна не визначено, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису майна на суму, що відповідає сумі податкового боргу платника податків.

Як вже встановлено судом, актом опису майна № 230/15-32-13-05-32 від 28.07.2023 року податковим керуючим ОСОБА_1 було описано майно приватного підприємства «Хлібопродукт» (а.с. 44-45).

Згідно даного акту, сума боргу приватного підприємства «Хлібопродукт» складає 907330,44 грн.

Суд зазначає, що в порушення п.6 розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 (далі Порядок №586) акт опису майна № 230/15-32-13-05-32 від 28.07.2023 року не містить підпису відповідача та інформації про відмову відповідача від підпису, а також у ньому відсутня інформація про залучення понятих та, відповідно, підписи даних осіб.

Водночас, зі змісту позову вбачається, що позивач просить надати йому дозвіл на погашення податкового боргу позивача в загальній сумі 1312766,22, що свідчить про збільшення суми такої заборгованості відповідача, однак акту опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому ст.92 Податкового кодексу України позивачем до суду не надано.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Приватного підприємства «Хлібопродукт», в якому позивач просить суд надати дозвіл на погашення загальної суми податкового боргу за рахунок майна Приватного підприємства «ХЛІБОПРОДУКТ» (), що перебуває у податковій заставі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Відповідач - Приватне підприємство «Хлібопродукт» (67308, Одеська область, Березівський район, с. Раухівка, вул. Гвардійська, 30, ).

Суддя O.A. Вовченко

.