Справа № 420/15851/24
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про вартість речового майна, що у відповідності до постанови КМУ від 16.03.2016 № 178 належало до видачі за період з 26.02.2021 по 13.08.2023 з урахуванням норм видачі, передбачених для військовослужбовці, що приймають участь в Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, але не було отримано;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що у відповідності до постанови КМУ від 16.03.2016 № 178 належало до видачі за період з 26.02.2021 по 13.08.2023 з урахуванням норм видачі, передбачених для військовослужбовці, що приймають участь в Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, але не було отримано.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.07.2023 позивач подав рапорт на звільнення з військової служби, яку проходив у військовій частині НОМЕР_1 , у запас на підставі підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання подовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу мають дитину (дітей) віком до 18 років. Відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 11.08.2023 №351 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2023 №27 його було звільнено в запас. Оскільки на дату подання рапорту військова частина НОМЕР_1 була організаційно прикріплена до ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач подавав рапорт на звільнення через ІНФОРМАЦІЯ_5 , у якому, серед іншого, просив здійснити усі необхідні розрахунки включно до моменту звільнення, зокрема виплатити компенсацію за неотримане майно. 11.08.2023 були проведені розрахунки при звільненні, проте не отримано компенсацію за неотримане речове майно.

13.09.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із листом, в якому просив невідкладно доручити відповідним службам складання необхідних документів щодо врахування та виплати компенсації за неотримане майно, та подання їх до відповідних фінансових органів для безпосереднього здійснення усіх належних виплат. Станом на 14.10.2023, попри сплив терміну розгляду звернення, жодні документи ІНФОРМАЦІЯ_7 не були складені та жодні розрахунки не проведені.

Того ж дня позивач звернувся до ОК «Південь» із заявою, в якій просив зобов`язати відповідальних посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 терміново, протягом трьох діб, підготувати необхідні документи щодо врахування та виплати компенсації за неотримане майно, та подати їх до відповідних фінансових органів для безпосереднього здійснення усіх належних виплат.

28.10.2023 позивач телефоном звернувся на Урядову Гарячу лінію з питань Міністерства оборони України із відповідним зверненням, а оскільки і воно залишилось проігнорованим, 08.12.2023 позивачем була подана скарга на Урядову Гарячу лінію з питань Міністерства оборони України про відсутність реакції на звернення.

16.02.2024 втретє подав звернення на Урядову Гарячу лінію з питань Міністерства оборони України (номер електронного звернення ПО-16870801).

05.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_6 в інтересах позивача було направлено адвокатський запит, в якому містився запит на надання низки документів, на підставі яких позивач мав на меті розпочинати процедуру судового стягнення належних виплат.

В своїй відповіді на запит від 04.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_7 із 7 (семи) документів, які були витребувані адвокатом, погодився надати лише 2 (два), проте так не надав їх, стосовно 1 (одного) - повідомив, що його було втрачено, а інші 4 (чотири) просто відмовився надавати, називаючи їх не документами, а роз`ясненнями.

11.01.2024 було направлено повторний адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо витребування документів, серед яких надати інформацію щодо вартості речового майна, яке належало позивачу до видачі за період з 26.02.2021 до 13.08.2023. Відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_6 на повторний запит не надходила.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 28.05.2024 провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Станом на дату розгляду справи відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по особовому складу) від 11.08.2023 № 351 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , начальник групи персоналу штабу НОМЕР_2 окремого піхотного батальйону управління НОМЕР_3 окремої піхотної бригади звільнено з військової служби у запас.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2023 № 27 ОСОБА_1 з 13.08.2023 виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та знято з усіх видів забезпечення.

11.01.2024 адвокат Тицька Оксана Богданівна в інтересах позивача звернулася до відповідача із адвокатським запитом, у якому, серед іншого, просила надати інформацію про вартість речового майна, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178, належало до видачі ОСОБА_1 за період з 26.02.2021 по 13.08.2023 з урахуванням норм видачі, передбачених для військовослужбовців, що приймають участь в Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей, але не було ним отримано.

Станом на дату розгляду справи відповідь на адвокатський запит у матеріалах справи відсутня.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).

Згідно ч.1 ст. 9-1 Закону № 2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до зазначеної норми, Кабінет Міністрів України постановою за №178 від 16.03.2016 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм такої виплати (далі - Порядок №178).

Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу (абзац перший п.2 Порядку №178).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі:

звільнення з військової служби;

загибелі (смерті) військовослужбовця;

переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини (п. 3 Порядку №178).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (п.4 Порядку №178).

Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспец зв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком (п.5 Порядку №178).

Слід також зазначити, що пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 26.05.2016 за №768/28898 встановлено, що військовослужбовці, які звільняються в запас або відставку, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього, виходячи із закупівельної вартості такого майна.

Порядок виплати грошової компенсації здійснюється відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 «Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно».

Грошова компенсація замість речового майна, що підлягає видачі, виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, форма якої наведена у додатку до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, яка видається речовою службою військової частини, виходячи із заготівельної вартості цих предметів.

Таким чином, системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що військовослужбовці, які звільнилися в запас, за їх бажанням отримують речове майно, яке не було отримане під час проходження служби, або грошову компенсацію за нього. Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця, переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини. Така компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, яка складається та видається речовою службою військової частини.

Відповідно до п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента від 10.12.2008 №1153/2008 після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини (абз. 3 п. 242 вищезазначеного Положення).

Суд звертає увагу на те, що зі змісту вищенаведених законодавчих приписів встановлено, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

В наказі командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2023 №27 про виключення молодшого лейтенанта ОСОБА_1 зі списків особового складу частини та з всіх видів забезпечення не зазначено про виплату компенсації за речове майно.

У матеріалах справи наявний адвокатський запит про надання інформації, зокрема, щодо вартості речового майна, що у відповідності до постанови КМУ від 16.03.20116 № 178, належало до видачі ОСОБА_1 за період з 26.02.2021 по 13.08.2023 з урахуванням норм видачі, передбачених для військовослужбовці, що приймають участь в Операції Об`єднаних Сил на території Донецької та Луганської областей.

Адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту (частина перша статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Як вбачається з матеріалів справи позивач з рапортом (заявою) про видачу довідки про вартість речового майна до відповідача не звертався.

Адвокатський запит, що міститься в матеріалах справи, не є зверненням позивача про видачу довідки про вартість речового майна.

Відсутність факту такого звернення унеможливлює порушення права позивача на отримання вказаної довідки.

Згідно ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

На переконання суду сторона позивача не довела обґрунтованість позовних вимог, за таких обставин, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.С. Пекний