Справа № 523/4855/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. м. ОдесаСправа № 523/4855/24
Перша інстанція: суддя Бузовський Віталій Володимирович,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив: визнати протиправним та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09 березня 2024 року серії БАД № 041926 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КупАП, мотивуючи його тим, що 09.03.2024 р., позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн., за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з порушенням ДСТУ 3649:2010, тобто за керування транспортним засобом в якому, зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу. Разом із тим, працівник поліції взагалі не зазначив, що саме в його автомобілі не відповідає конструкції транспортного засобу ГАЗ 2705.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 року позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 041926 від 09.03.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, винесену сержантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340, 00 грн., за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 . Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 605, 60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що стороною відповідача було надано належні та допустимі докази вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, - відеозаписи з відеореєстраторів на яких зафіксовано факт правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 09.03.2024 року о 22.00 годині ОСОБА_1 , рухався на автомобілі ГАЗ 2705, реєстраційний номер НОМЕР_1 по Херсонському шосе у місті Миколаєві та був зупинений на блокпосту особами у військовій формі з метою перевірки документів, які засвідчують особу та винесено постанову сержантом поліції Управління патрульної поліції в Миколаївській області ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 041926 від 09.03.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, про накладення адміністративного стягнення у розмірі 340, 00 грн., за ч. 1 ст. 122 КУпАП з порушенням ДСТУ 3649:2010, відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що неналежний розгляд справи про адміністративне правопорушення, а як наслідок складання постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , та відсутність належних доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За положеннями ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Однак, як встановлено судом першої інстанції. ОСОБА_1 не було повідомлено про здійснення уповноваженою особою розгляду справи сержантом поліції ОСОБА_2 про адміністративне правопорушення, не повідомлено про підстави складання адміністративних матеріалів, не повідомлено, яке порушення ПДР йому інкримінується, не були роз`яснені його права, не надано можливості прийняти участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення, надавати свої пояснення по суті порушень, які на думку посадової особи відповідача, ним були допущені, заявляти клопотання, не надано можливості скористатись правом на надання правової допомоги. Фактично інспектор патрульної поліції, відійшовши від транспортного засобу, пішов у невідомому напрямку та без участі ОСОБА_1 , склав постанову по справі про адміністративне правопорушення. Повернувшись інспектор вручив ОСОБА_1 , вже складену постанову.

Згідно ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.п. «а» п. 31.4.3 ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Зовнішні світлові прилади: кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

В оскаржуваній постанові посадовою особою відповідача взагалі не вказано конкретного пункту ДСТУ 3649:2010, порушення якого нібито допустив ОСОБА_1 . В даній постанові також відсутні висновки про невідповідність зовнішніх світлових приладів транспортного засобу ГАЗ 2705 вимогам конструкції транспортного засобу, посадовою особою не вказано на наявність доказів у підтвердження вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху, та не доведено наявності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Не надано таких доказів і до суду.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 72 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі N 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі N 295/3099/17, від 13 лютого 2020 року у справі N 524/9716/16-а.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі є також поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення.

Посилання апелянта на долучення до матеріалів справи диску з відеозаписом, суд апеляційної інстанції ставиться критично, адже до суду першої інстанції під час розгляду справи, цих доказів надано не було, а також цей доказ не зазначені у вищевказаній постанові, що є порушенням ст. 251 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 травня 2024 року по справі №523/4855/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький