Справа № 735/563/24
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 735/563/24
УХВАЛА

24 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі головуючого-судді Василенка Я.М. та суддів Оксененка О.М., Шведа Е.Ю., дослідивши матеріали апеляційної скарги Головного управління національної поліції в Сумській області на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 30.04.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 30.04.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління національної поліції в Сумській області звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Статтею 286 КАС України визначенні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що про повний текст оскаржуваного рішення відповідачу було відомо щонайменше 07.05.2024, оскільки 07.05.2024 Головним управлінням національної поліції в Сумській області вперше було подано апеляційну скаргу на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 30.04.2024, а тому строк на апеляційне оскарження сплив ще 17.05.2024, тоді як апеляційна скарга була подана лише 21.05.2024 через систему «Електронний суд», тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Разом із апеляційною скаргою апелянтом подано клопотання в якій він просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 30.04.2024.

В обґрунтування поданого клопотання апелянт вказує на те, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2024 вперше подану апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку із неусуненням зазначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2024 недоліків. При цьому, апелянт зазначає, що відповідно до платіжної інструкції № 3945 від 16.05.2024 відповідачем на виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2024 сплачено судовий збір по даній справі в межах десятиденного строку та направлено клопотання про усунення недоліків до суду апеляційної інстанції, однак через технічну помилку судовий збір було сплачено на невірні реквізити, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є поважними.

Суд критично ставиться до вказаних доводів заявника, оскільки сплата судового збору на невірні реквізити за вперше подану апеляційну скаргу не може впливати на подачу апеляційної скарги повторно та вважатися достатньою та вагомою підставою для поновлення пропущеного строку при подачі такої апеляційної скарги. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять жодних доказів направлення відповідачем до суду апеляційної інстанції належної платіжної інструкції з вірними реквізитами, як на підтвердження своєчасного виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2024, якою вперше подану апеляційну скаргу було залишено без руху.

При цьому, апелянтом не вказано інших поважних причин пропуску зазначеного строку та не додано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, хоча згідно до вимог ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 286 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2024 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з тим, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження. Скаржнику запропоновано надати клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску.

Копію ухвали від 08.07.2024 було доставлено у електронний кабінет апелянта 09.07.2024 о 20 год. 50 хв.

10.07.2024 апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яким пропуск строку звернення до апеляційного суду обґрунтовано тим, що апеляційна скарга подана у строк встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, та після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що норми процесуального законодавства не звільняють державний орган від обов`язку подачі апеляційної скарги у передбачений процесуальним законодавством строк.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо її своєчасної подачі.

Крім того, у п. 74 рішення Європейського Суду з прав людини «Лелас проти Хорватії» суд звернув увагу на те, що «держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу».

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 18.12.2018 у справі № 810/3131/17, від 05.02.2019 у справі № 826/11314/17, від 23.07.2020 у справі № 560/3519/18 та від 16.03.2021 у справі № 640/7145/19 який в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Держава має дотримуватись принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя, про що вказував Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2011 № 17-рп/2011.

Звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведена позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2021 у справі № 400/2226/19.

При цьому, з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, не вбачається наявності поважних обставин, які слугували пропуску спеціального строку звернення до апеляційного суду, встановленого статтею 286 КАС України.

Так, 20.05.2024 ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду первинно подану апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, з сплати судового збору на неправильні реквізити, що свідчить про невиконання вимог ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху.

В контексті зазначеного, колегія суддів зауважує, що стаття 286 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, що визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, та частина четверта якої встановлює спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строки на апеляційне оскарження (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).

Водночас ст. 286 КАС України не обмежено повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 КАС України.

Отже, причини пропуску строку на апеляційне оскарження у справах цієї категорії підлягають оцінці на предмет їхньої поважності в загальному порядку, передбаченому КАС України, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.

В поданій заяві про поновлення пропущеного строку апелянт послався на те, що апеляційна скарга подана у строк, встановлений ч. 1 ст. 295 КАС України, однак в цій категорії справ законодавцем встановлено спеціальний десятиденний строк звернення з апеляційною скаргою, який врегульовано ст. 286 КАС України.

При цьому, на переконання колегії суддів, невиконання чи неналежне виконання вимог ухвал про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Отже, враховуючи зазначені вимоги норм процесуального права та той факт, що поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції відсутні, а інших доказів поважності пропуску даних процесуальних строків не зазначено і не надано до суду апеляційної інстанції, то в даному випадку слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 299, 325, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання Головного управління національної поліції в Сумській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління національної поліції в Сумській області на рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 30.04.2024 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Сумській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Василенко Я.М.

Судді: Оксененко О.М.

Швед Е.Ю.