Справа № 420/17012/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. Категорія: 112010200м. ОдесаСправа № 420/17012/24
Перша інстанція: суддя Пекний А.С.,

час і місце ухвалення: письмове провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області (далі відповідач, ГУ ДСНС України в Одеській області), в якому просив: - визнати протиправною відмову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо незастосування в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року від 24.04.2024 року за № 6001.2-2910/6013 мінімальної заробітної плати в якості складової для обчислення показників грошового забезпечення; - зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області здійснити перерахунок розміру складових грошового забезпечення, розмір яких міститься в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 року від 24.04.2024 року за № 6001.2-2910/6013, шляхом множення 50 відсоткового розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня 2022 року (3250 грн) на відповідний тарифний коефіцієнт, із збереженням відсоткових значень складових, зазначених у довідці від 24.04.2024 року за № 6001.2-2910/6013 та подати оновлену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для перерахунку пенсії з 01.02.2022 року.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 420/19534/23 зобов`язано Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Одеській області підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року, постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, як наслідок додаткових видів грошового забезпечення, розмір яких залежить від розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, та надбавки за особливості проходження служби, премії - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії ОСОБА_1 , за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнилась на пенсію.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 420/19534/23 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області виготовлено довідку від 24.04.2024 № 6001.2-2910/6013 про розмір грошового забезпечення (з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення) станом на 01.01.2022 року для перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір грошового забезпечення становить: посадовий оклад 8140,00 грн, оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник 1980,00 грн, надбавка за вислугу років (45%) 4554,00 грн, надбавка за особливості проходження служби (50 %) 7337,00 грн, премія за підсумками роботи (139 %) 11314,60 грн.

Як вбачається із заявлених в межах даної справи позовних вимог, позивач фактично оскаржує неналежним чином виконання відповідачем постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 420/19534/23, що полягає у застосуванні при обчисленні складових грошового забезпечення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022, - 2481,00 грн, замість 50 % мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2022, - 3250,00 грн.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звертаючись із цим позовом, фактично просить суд зобов`язати відповідача виконати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2024 у справі № 420/19534/23.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Право особи на доступ до правосуддя гарантоване ст. 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб.

Відповідно до ч. 1 і 3 ст. 124 Основного Закону України, правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Згідно з ч. 1 та 5 ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації, відповідно до якого з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Тобто, для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист; захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також у будь-який спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28 36).

Згідно з ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб з суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2016 року у справі № 800/301/16).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Апеляційний суд зазначає, що поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті ч. 3 ст. 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, внаслідок чого позивачу не роз`яснюється питання до якого саме суду йому слід звертатись (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі №800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року у справі №9901/497/18, від 5 лютого 2019 року у справі №9901/638/18 та від 27 лютого 2019 року у справі №9901/798/18).

Апеляційний суд встановив, що в цій справі, апелянт звернувся до суду з позовом, в якому обрав спосіб захисту, для якого визначено спеціальний порядок, зокрема, звернення судового рішення до примусового виконання (ст. 373 КАС України), встановлення судового контролю (ст. 382 КАС України), подання до суду першої інстанції заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ст. 383 КАС України).

У цій справі позивач фактично обрав спосіб захисту шляхом подання позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду.

Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом в іншій справі № 420/19534/23 та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Підсумовуючи вище наведене, апеляційний суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, від 9 липня 2019 року у справі №826/17587/18, від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17 та від 17 червня 2021 у справі № 640/17491/19.

Отже, при вирішення питання щодо відкриття провадження у справі, суд першої інстанції вірно постановив ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 03 червня 2024 року по справі № 420/17012/24, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький