Справа № 480/8294/21
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про заміну сторони виконавчого провадження
25 липня 2024 року Справа № 480/8294/21
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Глазько С.М., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 480/8294/21 за позовом ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 задоволено позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради (проспект Миру, буд. 6, м. Конотоп, Сумська область, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_1 ) недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум.

На виконання вказаного рішення, судом 15.12.2021 видано виконавчий лист.

03.07.2024 ОСОБА_1 подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження, у якій просить замінити сторону виконавчого провадження у ВП № 68164984 від 14.01.2022, а саме позивача - ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_1 , мотивовану тим, що 24.05.2024 позивач у справі № 480/8294/21 помер, про що надана копія свідоцтва про смерть, а заявниця є дружиною померлого.

Ухвалою суду від 08.07.2024 заяву призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.07.2024.

15.07.2024 розгляд заяви було відкладено на 25.07.2024, для надання додаткових доказів по справі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи неявку учасників справи, які повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином, суд вважає за можливе проводити розгляд заяви в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до преамбули Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) цей Закон визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 1 Закону № 3551-XII визначено основні завдання цього Закону, зокрема, спрямовані на захист ветеранів війни шляхом виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни.

Відповідно до статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Виплата щорічної разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій була передбачена статтею 12 Закону № 3551-XII (у редакції станом на час прийняття рішення у справі № 580/7334/21).

Встановлення пільг ветеранам війни, особам, на яких поширюється чинність Закону № 3551-XII, є одним із засобів реалізації державою конституційного обов`язку щодо забезпечення соціального захисту осіб, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність, та членів їхніх сімей.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з частинами першою, другою статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

На підставі частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Слід зауважити, що нормами Закону № 3551-XII не передбачено порядку виплати нарахованих, але не сплачених сум одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій, у разі смерті такої особи її спадкоємцям.

В цій ситуації підлягають застосуванню норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, який передбачає умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, тобто регулює правовідносини соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно із частиною першою статті 61 вказаного Закону суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Подібні норми закріплені також статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, якою встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Зміст наведених норм узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Так, статтями 1218, 1219 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, вказаними нормами визначено спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді соціальної допомоги, що підлягала виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися неотриманими у зв`язку з його смертю, у тому числі кошти відповідно до судового рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Суд у постановах від 01вересня 2022 року у справі № 520/2772/2020, від 05 травня 2022 року № 520/10496/2020, від 25 квітня 2023 року у справі № 420/4447/20, яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягає врахуванню в спірних правовідносинах.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2021 по справі № 480/8294/21 позов ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_2 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління соціального захисту населення Конотопської міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_2 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум.

За встановлених обставин, суд вважає, що за рішенням суду від 19.10.2021 у цій справі вимога майнового характеру становить конкретну суму коштів, яка не була виплачена ОСОБА_2 до його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 54).

Заявник - ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с. 53).

Згідно витягу Управління адміністративних послуг КМР Сумської області від 27.06.2024 № 16428, ОСОБА_2 до часу смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яка також є місцем реєстрації заявника - ОСОБА_1 (зворот а.с.55).

Вказана обставина підтверджує факт спільного проживання у шлюбі заявника та ОСОБА_2 станом на час його смерті.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що право на отримання недоплаченої грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум, належить його дружині - ОСОБА_1 .

Статтею 52 КАС України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та вказано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він заміни.

За приписами частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до частини четвертої зазначеної норми положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Тобто, процесуальним законодавством врегульовано не лише питання заміни сторони у виконавчому провадженні, а й у виконавчому листі. При цьому, підстави та порядок заміни сторони виконавчого провадження та сторони у виконавчому листі є тотожними.

Частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того, виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі № 2а/0612/649/11, від 03 травня 2018 року у справі № 2-а-1864/10, від 13 грудня 2018 року у справі № 2-а-1710/11, від 29 січня 2020 року у справі №815/1303/17 та інших.

Отже, наявні усі передумови, передбачені частиною першою статті 379 КАС України, для заміни стягувача у виконавчому листі правонаступником у адміністративній справі № 480/8294/21.

Дана позиція суду також узгоджується з позицією Другого апеляційного адміністративного суду, яка викладена у постанові від 26.06.2024 по справі №580/7334/21.

Відтак, заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому листі, виданому 15.12.2021 у справі № 480/8294/21 - стягувача, а саме позивача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на його правонаступника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.М. Глазько