Справа № 683/1781/24
Суддя: Кутасевич О. Г.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 683/1781/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Кутасевич О.Г.,

з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

04 червня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції і просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №226958 від 31 травня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що зі змісту постанови вбачається, що він 31 травня 2024 о 10 годині 30 хвилин в м. Старокостянтинові по вул. Острозького, 10 будучи спеціалістом з підготовки водіїв категорії «В» автошколи «Автостарт-В» здійснював навчання учня ОСОБА_2 керуванню транспортним засобом категорії «Б» на автомобілі DACIA SANDERO державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому був відсутній розпізнавальний знак 30.3 «к» «Навчальний транспортний засіб», чим порушив вимоги п.2.4.8 ПДР України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 127-3 КУпАП та накладено штраф в сумі 8500 грн.

Позивач не погоджується із вказаною постановою, уважає її незаконною, просить її скасувати.

Указував, що не вчиняв зазначеного у постанові адміністративного правопорушення, оскільки автомобіль, на якому він здійснював навчання був обладнаний відповідно до вимог п.30.3 «к» ПДР знаком у виді рівностороннього трикутнику білого кольору з вершиною догори і каймою червоного кольору з вписаною літерою «Н» чорного кольору, який був прикріплений на даху автомобіля за допомогою магніту, а також літерами «Н» спереду і ззаду автомобіля із зазначенням назви автошколи та її контактних телефонів, аналогічні відомості розміщені з обох боків автомобіля. Проте, в ході слідування за навчальним маршрутом через незадовільний стан дорожнього покриття та погодні умови (йшов дощ) знак, закріплений на даху автомобіля за допомогою магніту був загублений, про що він пояснював працівникам поліції та свідчили також сліди на даху навчального автомобіля.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Звертав увагу суду, що не мав умислу на вчинення вказаного адміністративного правопорушення, а крім того, автомобіль був обладнаний іншими опізнавальними знаками, що свідчили про те, що він є навчальним. Крім того, уважав, що він не є суб`єктом вказаного адміністративного правопорушення, оскільки не є посадовою особою, відповідальною за належне обладнання автомобіля відповідними знаками.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, у встановлений судом строк подав відзив, у якому просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується відеозаписом події, а також наданими самим позивачем фотозображеннями, на яких на розміщені спереду та ззаду автомобіля розпізнавальні знаки не відповідають вимогам п.30.3 «к» ПДР. Відтак, оскаржувана постанова винесена із дотриманням вимог КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Уважав, що оскільки позивачем порушено вимоги п.24.8 ПДР, його підставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 127-3 КУпАП.

Заслухавши позивача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до ч. 1 cт.7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи пропорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом №1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію (далі - Інструкція).

Пунктом 2 Розділу III Інструкції визначено, що постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 127-3 КУпАП поліцейськими підрозділу Департаменту патрульної поліції, Департаменту внутрішньої безпеки, за місцем вчинення адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Оскаржуваною постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП за порушення п.24.8, п.30.3 "к" ПДР України.

Згідно із п.24.8 Правил дорожнього руху України транспортні засоби (за винятком мотоциклів, мопедів та квадроциклів), на яких проводиться навчання, повинні мати розпізнавальні знаки «Навчальний транспортний засіб» відповідно до п.30.3 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 30.3 «к» Правил дорожнього руху України на відповідних транспортних засобах установлюються такі розпізнавальні знаки: «Навчальний транспортний засіб» - рівносторонній трикутник білого кольору з вершиною догори і каймою червоного кольору, в який вписано літеру «Н» чорного кольору. Знак розміщується спереду і ззаду на транспортних засобах, що використовуються для навчання водінню (допускається встановлення двостороннього знака на даху легкового автомобіля).

Статтею 127-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами-підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів, особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керувати транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі від п`ятисот до вісімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суб`єктами відповідальності за ст.127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

У відповідності до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні позивач стверджував, що автомобіль, на якому він проводив навчання був обладнаний відповідно до вимог п.30.3 «к» ПДР, зокрема спереду та ззаду автомобіля було зображена літера «Н», а також назва автошколи та її контактні дані, аналогічні відомості, що вказують на те, що автомобіль є навчальним, розміщені з обох боків автомобіля. Знак у трикутнику з літерою «Н» був також розміщений на даху автомобіля за допомогою магніту, проте, в ході слідування за навчальним маршрутом через незадовільний стан дорожнього покриття та погодні умови (йшов дощ) вказаний знак загублений, про що він пояснював працівникам поліції.

Указані обставини підтверджуються переглянутим у судовому засіданні відеозаписом події, на якому зафіксовано, що позивач дійсно був переконаний про наявність вказаного знаку на даху автомобіля, який був втрачений не з його вини.

З наданого позивачем фотозображення даху автомобіля також убачаються сухі сліди, які вказують на те, що знак дійсно був там закріплений.

Відповідно дост. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зважає на те, що літера «Н», зображена спереду та ззаду автомобіля DACIA SANDERO дійсно в повній мірі відповідала вимогам п.30.3 «к» ПДР, однак з огляду на наявність інших інформативних знаків, останні дозволяли ідентикувати автомобіль як навчальний. Крім того, вказані вимоги допускали встановлення двостороннього знака на даху легкового автомобіля, який був втрачений позивачем не з його вини.

Крім того, суд зауважує, що суб`єктами відповідальності за ст.127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Разом з тим, відповідачем не надано суду належних доказів того, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127-3 КУпАП, а саме: є посадовою особою закладу або фізичною собою-підприємцем, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а тому у суду відсутня можливість встановити та перевірити наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.127-3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Таким чином, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові.

Ураховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд дійшов висновку щодо недоведеності відповідачем під час судового розгляду справи правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.127-3 КУпАП.

За змістом п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку що відповідачем не надані належні та допустимі докази, які свідчать про обґрунтованість прийняття оскаржуваної постанови в зв`язку з чим, позов підлягає задоволенню шляхом скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №226958 від 31 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.127-3 КУпАП.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції від 04 червня 2024 року позивачем сплачено судовий збір за подання позову до суду в розмірі 605,60 грн, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України.

Керуючись ст.ст.243-245, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову старшого інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №226958 від 31 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.127-3 КУпАП визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції України Національної поліції України (м. Київ, 03048, вул. Ф.Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 605,60 грн. сплачений при поданні позову до суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Коцюбинського, 35/2 м. Хмельницький, 29000).

Повний текст рішення складено 23 липня 2024 року.

Суддя