Справа № 420/25866/23
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. Категорія: 108020000м. ОдесаСправа № 420/25866/23
Перша інстанція: суддя Левчук О.А.,

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Домусчі С.Д., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Максима Метал Сервіс до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування та картки відмови, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просив: - визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості № UA500370/2023/000033/1 від 30.06.2023 р.; - визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000127 від 30.06.2023 р., складену Одеською митницею, мотивуючи його тим, що поставка товару здійснювалась на умовах FOB, що означає, що договірна ціна включає в себе кінцеву вартість продукції з урахуванням експортного оформлення зі сплатою ввізного мита, а також витрати на доставку продукції в порт відвантаження і вартість робіт по завантаженню на судно. Надані платіжні документи містять всі відомості, що підтверджують оплату ціни товару за контрактом із зазначення реквізитів контракту. При цьому, при проведенні оплати виконується електронна ідентифікація клієнта банком, за допомогою апаратного цифрового ключа, а тому його підпис на платіжних документах не вимагається. Митницею не надано жодних доказів на підтвердження того, що документи містять підроблення, а тому такі доводи є припущеннями. Сертифікат про походження товару та декларація не є обов`язковими документами, що підтверджують митну вартість товарів необхідність яких визначена ч. 2 ст. 53 МКУ. Надані митному органу документи є належними та в повній мірі відповідають вимогам МКУ, а тому відповідач безпідставно застосував інший метод визначення митної вартості товару у спірному рішенні.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару № UA500370/2023/000033/1 від 30.06.2023 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000127 від 30.06.2023 року. Стягнуто з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю Максима Метал Сервіс судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 18 581, 24 грн. (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривні 24 копійки).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР. У зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості та на виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA97U7 від 29.06.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000033/1 від 30.06.2023. Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларантом ПП "МЕРЕДІАН" листом від 30.06.2023 №б/н повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Зазначеним листом не спростовано жодних виявлених розбіжностей та не надано жодного із запитуваних додаткових документів. Таким чином, у визначений законом час, декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у статті 53 МКУ. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 24 квітня 2023 року між ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S. (продавець) та ТОВ Максима Метал Сервіс (покупець) укладено контракт № 236193 (а.с. 25-30, 149-154).

29 червня 2023 року декларантом позивача подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA97U7 щодо оформлення товару 1) профілі L подібні без подальшого оброблення, після гарячого прокатування, гарячого волочіння або екструдування, заввишки менш як 80 мм: PRIMR QUALITY HOT ROLLED STEEL / гарячекатана сталь вищої якості, нові, марка сталі S235JR DIN EN 10056-1 : 1993 & DIN EN 10058: 2004 & DIN EN 10060: 2004 & DIN EN 10059: 2004: 20х30х2,5 довжиною 6,00 м 45950 тн., 25х25х2,8 довжиною 6,00 м 69350 тн., 25х25х3 довжиною 6,00 м 19400 тн., 30х30х2,8 довжиною 6,00 и 33 250 тн, 32х32х2,8 довжиною 6,00 м 49400 тн., 35х35х2,8 довжиною 6,00 м 25200 тн., 35х35х4 довжиною 6,00 м 9700 тн., 40х40х2,8 довжиною 6,00 м 30000 тн.,40х40х3 довжиною 6,00 м 120300 тн., 40х40х3,8 довжиною 6,00 м 29300 тн., 40х40х4 довжиною 6,00 м 87600 тн., 45х45х4 довжиною 6,00 м 38150,00 тн., 45х45х5 довжиною 6,00м - 13,500 тн., - 50х50х3 довжиною 6,00м - 99,500 тн., - 50х50х4 довжиною 6,00м - 204,500 тн., - 50х50х5 довжиною 6,00м - 121,800 тн., - 63х63х5 довжиною 6,00м - 103,950 тн., - 63х63х6 довжиною 6,00м - 46,700 тн., - 70х70х5 довжиною 12,00м - 20,500 тн., - 70х70х6 довжиною 12,00м - 10,100 тн., - 75х75х5 довжиною 12,00м - 90,400 тн., - 75х75х6 довжиною 12,00м - 49,800 тн. Загальноцивільного призначення. Виробник: ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва TR. 2) Профілі L- подібні без подальшого оброблення, після гарячого прокатування, гарячого волочіння або екструдування, заввишки 80 мм або більше: - PRIME QUALITY HOT ROLLED STEEL / гарячекатана сталь вищої якості, нові, марка сталі S235JR DIN EN 10056-1 : 1993 & DIN EN 10058 : 2004 & DIN EN 10060 : 2004 & DIN EN 10059 : 2004 : - 90х90х6 довжиною 12,00м - 40,900 тн., - 100х100х6 довжиною 12,00м - 27,250 тн., - 100х100х7 довжиною 12,00м - 127,200 тн., - 100х100х8 довжиною 12,00м - 67,550 тн., - 100х100х10 довжиною 12,00м - 20,100 тн. Загальноцивільного призначення. Виробник: ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва TR. 3) Прокат стальний, г/к з вуглецевої сталі. Квадрат. Марка сталі - S235JR DIN EN 10056-1 : 1993 & DIN EN 10058 : 2004 & DIN EN 10060 : 2004 & DIN EN 10059 : 2004 . З масовою часткою вуглецю менш як 0,25 %. Розмір: - 8х8 довжиною 6,00м - 24,000 тн., - 10х10 довжиною 6,00м - 38,700 тн., - 12х12 довжиною 6,00м - 9,600 тн., - 16х16 довжиною 6,00м - 15,900 тн. Загальноцивільного призначення. Виробник: ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва TR. 4) Гарячекатана смугова сталь, вищої якост. Прутки та бруски з вуглецевої сталі, без подальшого оброблення, крім гарячого прокатування, прямокутного поперечного перерізу, з масовою часткою вуглецю менш як 0,25 %. Полоса. Марка сталі - S235JR DIN EN 10056-1 : 1993 & DIN EN 10058 : 2004 & DIN EN 10060: 2004 & DIN EN 10059 : 2004 : - 20х3 довжиною 6,00м - 9,500 тн., - 20х4 довжиною 6,00м - 57,100 тн., - 25х3 довжиною 6,00м - 23,800 тн., - 25х4 довжиною 6,00м - 48,750 тн., - 30х3 довжиною 6,00м - 25,600 тн., - 30х4 довжиною 6,00м - 37,650 тн., - 40х3 довжиною 6,00м - 32,250 тн., - 40х4 довжиною 6,00м - 114,400 тн., - 40х5 довжиною 6,00м - 22,600 тн., - 40х6 довжиною 6,00м - 18,500 тн., - 40х8 довжиною 6,00м - 15,600 тн., - 40х10 довжиною 6,00м - 15,700 тн., - 50х4 довжиною 6,00м - 67,300 тн., - 50х5 довжиною 6,00м - 28,550 тн., - 60х4 довжиною 6,00м - 9,850 тн., - 60х5 довжиною 6,00м - 15,950 тн., - 60х6 довжиною 6,00м - 15,600 тн., - 60х8 довжиною 6,00м - 9,850 тн., - 60х10 довжиною 6,00м - 10,000 тн., - 80х6 довжиною 6,00м - 10,050 тн., - 80х8 довжиною 6,00м - 9,850 тн., - 100х6 довжиною 6,00м - 10,000 тн., - 100х10 довжиною 6,00м - 15,750 тн. Загальноцивільного призначення. Виробник: ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва TR. 5) Прутки з сталі, без подальшого оброблення, крім кування, гарячого прокатування, гарячого волочіння або гарячого екструдування: - PRIME QUALITY HOT ROLLED STEEL / гарячекатана сталь вищої якості, круглого поперечного перерізу. Коло. З масовою часткою вуглецю менш як 0,25 %. Діаметром, менш як 80 мм. Нові, марка сталі - S235JR DIN EN 10056-1 : 1993 & DIN EN 10058 : 2004 & DIN EN 10060 : 2004 & DIN EN 10059 : 2004 : - 10,0 мм довжиною 6,00м - 20,150 тн., - 12,0 мм довжиною 6,00м - 19,700 тн., - 14,0 мм довжиною 6,00м - 25,450 тн., - 16,0 мм довжиною 6,00м - 119,100 тн., - 20,0 мм довжиною 6,00м - 120,900 тн., - 22,0 мм довжиною 6,00м - 24,150 тн., - 25,0 мм довжиною 6,00м - 18,250 тн., - 28,0 мм довжиною 6,00м - 16,150 тн., - 30,0 мм довжиною 6,00м - 16,350 тн., - 32,0 мм довжиною 6,00м - 16,000 тн., - 36,0 мм довжиною 6,00м - 24,250 тн., - 40,0 мм довжиною 6,00м - 10,000 тн., - 42,0 мм довжиною 6,00м - 12,000 тн. Загальноцивільного призначення. Виробник: ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S. Торговельна марка: немає даних. Країна виробництва TR. (а.с. 8-13, 133-135).

30 червня 2023 року за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом винесено рішення про коригування митної вартості товарів № UA500370/2023/000033/1, у зв`язку з тим, що в поданих документах містяться розбіжності, зокрема: 1) відповідно до пп. в) п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість і пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.4 контракту товар доставляється в упаковці. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо фактичного розміру даної складової митної вартості, внаслідок чого неможливо і перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до п. 6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що і була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 53 Кодексу одним із основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи, до стосуються оцінюваного товару. Надані платіжні інструкції в іноземній валюті не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять підписів (власноручний або електронний) відповідальної особи платника, яка має право розпоряджатись рахунком, будь яких відміток про виконання платіжної операції надавачем платіжних послуг, відповідно до ч. 14 Порядку, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.07.08 № 216. 4) декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 24.04.2023 № 236193, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі- продажу товарів з 1 по 10 не підписані сторонами договору, до в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. 5) Сертифікат про походженняне від 16.06.2023 № Т 0704532 не містить посилання на інвойс або контракт чи інші товаросупровідні документи, а також не має розбивки по товарам, не можливо виокремити окрему позицію товару, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару. 6) На печатках експортера на товаросупровідних документах містяться інші реквізити ніж зазначені у котракті та МД. 7) Інвойс на оплату транспортування від 16.06,2023 №626 містить ознаки створення за допомогою графічних редакторів, до може вказувани на можливу підробку. 7) Декларація країни відправлення 23411600ЕХ00000386 містить посилання на інші номери комерційних документів. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації виробника товару: 4) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини: 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів. Декларантом ПП "МЕРЕДІАН" листом від 30.06.2023 №б/н повідомлено, що більше документів подаватись не буде. Зазначеним вище листом не спростовано жодних виявлених розбіжностей та не надано жодного із запитуваних додаткових документів. Таким чином, у визначений законом час, декларантом не спростовані наявні розбіжності у наданих документах відповідно до умов, зазначених у статті 53 МКУ. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару № 1 - 0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185) , товару № 2 - 0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185) , товару N2 3-0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185), товару № 4 - 0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185), товару № 5 - 0,7894 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185 (а.с. 19-20, 131-132).

30 червня 2023 року Одеською митницею прийнято карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення № UA500370/2023/000127, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (а.с. 23, 144 з.б. - 145).

Не погоджуючись із вищевказаним, позивач звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке:

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні про коригування митної вартості від 30 червня 2023 року № UA500370/2023/000033/1, зазначено, що його прийнято у зв`язку з тим, що в поданих документах містяться розбіжності, зокрема: 1) відповідно до пп. в) п.2 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість і пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.4 контракту товар доставляється в упаковці.

Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, тощо) відсутні дані щодо фактичного розміру даної складової митної вартості, внаслідок чого неможливо і перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) відповідно до п. 6 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що і була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів; 3) Відповідно до п 2 ч. 2 ст. 53 Кодексу одним із основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, якщо рахунок сплачено, є банківські платіжні документи, до стосуються оцінюваного товару. Надані платіжні інструкції в іноземній валюті не можуть бути взяті до уваги як документи, що підтверджують факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містять підписів (власноручний або електронний) відповідальної особи платника, яка має право розпоряджатись рахунком, будь яких відміток про виконання платіжної операції надавачем платіжних послуг, відповідно до ч. 14 Порядку, затвердженого Постановою Правління НБУ від 28.07.08 № 216. 4) декларантом подано зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів від 24.04.2023 № 236193, окремі ділянки якого містять сліди неодноразового сканування та повторного друку. Крім того аркуші зовнішньоекономічного договору (контракт) купівлі- продажу товарів з 1 по 10 не підписані сторонами договору, до в свою чергу може свідчити, що даний документ може містити ознаки підробки. 5) Сертифікат про походження від 16.06.2023 № Т 0704532 не містить посилання на інвойс або контракт чи інші товаросупровідні документи, а також не має розбивки по товарам, не можливо виокремити окрему позицію товару, що не дає змоги однозначно ідентифікувати партію товару. 6) На печатках експортера на товаросупровідних документах містяться інші реквізити ніж зазначені у котракті та МД. 7) Інвойс на оплату транспортування від 16.06,2023 № 626 містить ознаки створення за допомогою графічних редакторів, до може вказувани на можливу підробку. 7) Декларація країни відправлення 23411600ЕХ00000386 містить посилання на інші номери комерційних документів (а.с. 19-20, 131-132).

В той же час, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, а саме з контракту № 236193 від 24 квітня 2023 року, п. 4 встановлено, що пакування та маркування: в пачках не більше 2 тонн по 6 метрів і не більше 2,5 тонн по 12 метрів. Кожна пачка свє дві бирки на кінцях пачки з 4-ма металевими стрічками. Вартість пакування/тари/маркування включено до ціни товару (а.с. 25-30).

Таким чином, за умовами контракту № 236193 від 24 квітня 2023 року, ціна товару включає вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, а тому відповідно до приписів підпункту в пункту 1 ч. 10 статті 58 МК України ці витрати не додаються до ціни, що фактично сплачена за товар, при визначені митної вартості, та, відповідно вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості.

При цьому, копія контракту № 236193 від 24 квітня 2023 року надавалась декларантом ТОВ Максима Метал Сервіс до митного органу.

Також, з митної декларацій від 29 червня 2023 року № 23UA97U7 вбачається, що в ній в графі 37 вказано процедуру постачання ZZ00 (а.с. 8-13, 133-135).

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митних декларацій поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Таким чином, посилання представника відповідача на відсутність у наданих декларантом позивача документах даних щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

Також, пунктом 3 контракту № 236193 від 24 квітня 2023 року визначено умови поставки: FOB ЗОНГУЛДАК Туреччина вільно на боту укладений/зашнурований/закріплений/зашвартований для навантаження на судно навалом в порту Зонгулдак на умовах згідно з Інкотермс 2020.

Відповідно до правил Інкотермс за умов FOB (Free on Board) Вільно на борту продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування. Продавець вважається тим, хто виконав своє зобов`язання по поставці, з моменту переходу товару через поручні судна в порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту покупець має нести усі витрати і ризики загибелі або пошкодження товару.

Тобто, за умовами поставки FOB контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит та інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Отже, при заповненні митної декларації від 29 червня 2023 року № 23UA97U7 включено у митну вартість товарів витрати на фрахт, що повністю відповідає умовам поставки FOB, а тому доводи митного органу щодо того, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо складової митної вартості товару як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів, є неспроможними.

З матеріалів справи вбачається, що до митного оформлення надавались платіжні інструкції про сплату товару, в яких зазначені платник (ТОВ Максима Метал Сервіс (LLC MAXIMA METALL SERVIS), отримувач (ISIK CELIK SANAYI VE TICARET A.S.), їх реквізити, в них містяться посилання на контракт (№ 236193 від 24.04.2023), а також в графі призначення платежу вказано передоплата за прокат гарячекатаний вищої якості круглого, квадратного перерізу, прокат плаский, кутник рівнополичний за контрактом № 236193 від 24.04.2023 року (prepayment for prime quality hot rolled sleet round, square, flat bars, equal angles by contract 236193 DD 24.04.2023) (а.с. 44-57, 157 з.б. - 159).

Суд вважає неспроможними посилання апелянта на те, що квитанції не містять підписів (власноручний або електронний) відповідальної особи платника, яка має право розпоряджатись рахунком, будь яких відміток про виконання платіжної операції надавачем платіжних послуг, оскільки при електронній ідентифікації клієнта банком, за допомогою апаратного цифрового ключа, його підпис на платіжних документах не вимагається.

При цьому, в постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 815/329/17 Верховний Суд зазначив, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 березня 2023 року по справі № 420/18880/21.

Також, суд вважає неспроможними посилання відповідача як на підставу для коригування митної вартості на те, що інвойс на оплату транспортування містить ознаки створення за допомогою графічних редакторів та на те, що окремі ділянки зовнішньоекономічного договору (контракту) містять сліди неодноразового сканування та повторного друк та аркуші з 1 по 10 не підписані сторонами договору, що може вказувати на можливу підробку, оскільки в рішенні від 30 червня 2023 року № UA500370/2023/000033/1 не зазначено яким чином вказані припущення митниці доводять наявність ознак підробки, які мають вплив на правильність визначення митної вартості (ч.3 ст.53 МКУ). При цьому, наявність слідів сканування контракту, а також відсутність нумерації його сторінок та підпису іншої сторони договору на кожній сторінці договору, не може свідчити про ознаки підробки вказаного документа.

Відповідно до абз. 13 ст. 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.

Таким чином, нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторін за правочином вчинення дій щодо нумерації сторінок договору, проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку.

Також, суд вважає неспроможними посилання апелянта на зауваження щодо змісту сертифікату походження, товаросупровідних документів та декларація країни відправлення, оскільки згідно ч. 2 статті 53 Митного кодексу України вони не є документами, які обов`язково подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В той же час, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, яким саме чином, вказані обставини вплинули на достовірність визначення ТОВ Максима Метал Сервіс задекларованої митної вартості.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 17 липня 2019 року по справі № 809/872/17 зазначив, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Відповідно до ст. 189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом, шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів як: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В рішенні від 30 червня 2023 року № UA500370/2023/000033/1, вказано, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису, фізичних характеристик, даних щодо виробника товару та встановлено, що рівень митної вартості подібних товарів митне оформлення яких вже здійснено є більшим і становить: по товару № 1 - 0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185), товару № 2 - 0, 7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185), товару № 2 3 -0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185), товару № 4 - 0,7893 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185), товару № 5 - 0,7894 дол. США/кг (МД від 17.04.2023 № UA500390/2023/004185 (а.с. 19-20, 131-132).

В той же час, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказана позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а, від 25 листопада 2020 року по справі № 1.380.2019.001657, від 15 червня 2021 року по справі № 804/2584/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 30 червня 2023 року № UA500370/2023/000033/1 підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки саме прийняття рішення від 30 червня 2023 року № UA500370/2023/000033/1 слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500370/2023/000127 від 30.06.2023 року, суд вважає, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року по справі № 420/25866/23, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді С.Д. Домусчі О.І. Шляхтицький