Справа № 320/16171/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2024 року м. Київ № 320/16171/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Панової Г.В., при секретарі судового засідання Любенко Д.І.,

за участю представників сторін:

позивач - Ейзенбрука А.О.,

представник позивача Коноваленко Є.О.,

представник відповідача Срібна А.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції у Київській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі позивач) з позовом до Головного управління Національної поліції у Київській області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.03.2023 року за № 112 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.03.2023 № 59 о/с По особовому складу щодо звільнення зі служби ОСОБА_1 з 17 березня 2023 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого лейтенанта поліції, інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Броварського районного управління поліції;

- зобов`язати ГУ НП в Київській області виплатити ОСОБА_1 , грошове забезпечення за встановленими нормами за час вимушеного прогулу з 17.03.2023 року до дня поновлення на роботі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що факт вчинення дисциплінарного проступку відповідачем належним чином не встановлений, не повідомлено позивача про початок проведення службового розслідування, чим позбавлено можливості брати участь у розгляді справи, також позивача не було ознайомлено із матеріалами службового розслідування, що в сукупності свідчить про протиправність прийнятих відповідачем наказів. Крім того позивач зазначає, що матеріали службового розслідування не містять доказів видачі позивачеві обліковуваного у підрозділі поліції зарядженого портативного відеореєстратора та карти пам`яті на чергування, а також докази того, що поліцейських сектору поліцейської діяльності №1 Броварського РУП ГУ забезпечено відповідними зарядними пристроями, які могли дозволити здійснювати заряджання відеореєстраторів цілодобово.

Щодо невиконання позивачем присяги працівника поліції, невиконанні наказу керівництва щодо несення служби на блокпосту, позивач зазначає, що несення служби на блокпосту не було визначено наказом його безпосереднього керівництва, а тому інкриміноване позивачу порушення не виконане з незалежних від нього причин.

Крім того, застосовуючи крайній вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, відповідачем не було враховано, що на час проведення службового розслідування позивач діючих дисциплінарних стягнень на мав, за час роботи в Національній поліції в Київській області зарекомендував себе з позитивного боку, до виконання своїх службових обов`язків відноситься добросовісно, поставлені перед ним завдання виконував вчасно та якісно.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду письмовий відзив, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог зазначив про те, що у діях інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1,2,13 частини 3 статті 1, частини 1 та частини 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 за №2337-VIII, пункту 7 розділу ІV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом МВС від 07.11.2018 №893, пунктів 5 та 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомок, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18 грудня 2018 року №1026, наказу Броварської районної військової адміністрації Київськиї області від 13.07.2022 №45/вс, що виразилося у недотриманні Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, невиконанні наказу керівництва щодо несення служби на блокбосту, не використанні портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків та у невжитті заходів щодо негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, не сприянні керівництву у дотриманні службової дисципліни, перешкоджанні у проведенні службового розслідування шляхом надання неправдивих пояснень.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження в адміністративній справі № 320/16171/23.

Протокольною ухвалою від 03.10.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні позивач та представник позивача вимоги позовної заяви підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні у повному обсязі заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого лейтенанта поліції, інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Броварського районного управління поліції.

Згідно з наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України Міністерства оборони України від 03.03.2022 № 63од, з метою створення безпечних умов на дорогах (вулицях), керуючись частиною другою статті 3 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015№ 389-VIII,починаючи з 00 год.00хв.03.03.2022 організовано спільне несення служби на

блокпостах поліцейських Національної поліції України та військовослужбовців Сил територіальної оборони Збройних Сил України. Старшими на блокпосту призначаються поліцейські.

Згідно з розрахунком сил та засобів залучених до проведення профілактичних заходів, спрямованих на забезпечення публічної безпеки, порядку виявлення та припинення кримінальних та адміністративних правопорушень на території обслуговування Броварського РУП, серед іншого, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснювали добове чергування (ГРПП група реагування патрульної поліції) під позивним ТУШ-300 на службовому автомобілі "RenaultDuster", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Рапортом від 25.02.2023 на ім`я начальника Броварського РУП ГУ НП в Київській області, заступник начальника управління з превентивної діяльності Броварського РУП ГУ НП в Київській області доповів про те, що 25.02.2023 до нього надійшла інформація від командира Березанського ДФТГ ОСОБА_3 , який повідомив, що 24.02.2023 близько 00:30 наряд Березанського ДФТГ, які несли службу на БП № 315, зупинили автомобіль БМВ, під керуванням ОСОБА_4 , який на вимогу наряду документи не пред`явив, наряд стверджував, що громадянин ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Громадянин ОСОБА_4 повідомив наряду ДФТ, що він вже викликав працівників поліції. Працівники поліції, які прибули на блок-пост, дали команду наряду ДФТГ відпустити вказане авто без жодної перевірки та більше того, супроводжували його на службовому автомобілі далі до центру міста. У зв`язку з вищевикладеним, просив дозволу на проведення службового розслідування з цього приводу.

Рапортом від 25.02.2023 на ім`я начальника ГУ НП в Київській області, начальник Броварського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 повідомив, що 25.02.2023 до Броварського РУП надійшла інформація від командира Березанського ДФТГ про можливі неправомірні дії окремих працівників сектору поліцейської діяльності № 1 Броварського РУП, які 24.02.2023 під час несення служби в комендантську годину не перевіривши документи на автомобіль громадянина ОСОБА_4 надали команду працівникам ДФТГ відпустити останнього та супроводили його до центра міста Березань. Для перевірки вищевказаних фактів просив дозволу на проведення службового розслідування з цього приводу.

До керівництва Головного управління надійшла інформація про те, що 25.02.2023 до Броварського РУП звернувся командир Березанського ДФТГ з інформацією про можливі неправомірні дії окремих працівників сектору поліцейської діяльності № 1 Броварського РУП ГУ, які 24.02.2023 під час несення служби, у період дії комендантської години не перевіривши документи та автомобіль громадянина ОСОБА_4 надали команду працівникам ДФТГ відпустити останнього та супроводили його до центра міста Березань.

На підставі зазначеного рапорту, наказом ГУ НП в Київській області від 25.02.2023 № 274 призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками сектору поліцейської діяльності №1 Броварського РУП ГУ НП в Київській області.

З метою підтвердження чи спростування викладеної інформації дисциплінарною комісією було встановлено та вивчено відеозаписи з портативного відеореєстратора (бодікамери) працівників поліції, які перебували на добовому чергуванні. Переглядом наявних відеозаписів портативного відеореєстратора встановлено, що відеозаписи у період з 23 год.00 хв. 23.02.2023 по 02 год. 00 хв. 24.02.2023 відсутні.

Тобто, як зазначено у матеріалах службового розслідування, наряд поліції, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебуваючи на чергуванні, не здійснювали відеофіксацію на портативний відеореєстратор під час виконання службових обов`язків.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 23.02.2023 о 08.00 він заступив на добове чергування спільно з ОСОБА_2 на службовому транспортному засобі марки "RenaultDuster" номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні). Близько 23:20 23.02.2023, поліцейські прибули до СПД № 1 Броварського РУП ГУ для дозаправки службового автомобіля пальним та в цей час ними було помічено транспортний засіб, який рухався по вул. Шевченківський шлях, смт Березань, Броварського району, Київської області у напрямку автомобільної дороги "Київ-Харків". Після чого, поліцейські сіли в службовий автомобіль та наздогнали транспортний засіб марки "BMW"

чорного кольору біля блокпосту "Арка", та біля вказаного транспортного засобу перебував громадянин ОСОБА_6 та розмовляв зі представниками ДФТГ Березанської ОТГ, в присутності останніх ОСОБА_7 надав посвідчення водія, вказав слово-пароль, при цьому повідомив, що очікує свого товариша військовослужбовця. Ознак алкогольного чи наркотичного сп`яніння у ОСОБА_8 працівниками поліції не виявлено, та представники ДФТГ не повідомляли поліцейським про те, що дана особа має ознаки алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Перевіривши документи ОСОБА_8 , ОСОБА_1 запитав у представників ДФТГ чи потрібен їм наряд поліції, останні повідомили, що вони не потребують їхньої допомоги, після чого екіпаж поліції повідомив працівників ДФТГ, що вони відправились патрулювати у місті Березань та попрямували до центру міста. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що з блокпосту "Арка" стосовно даної події, йому ніхто не телефонував та автомобіль марки "BMW" він не супроводжував. Вказану подію на портативний відеореєстратор не фіксували. Транспортний засіб універсал на блокпосту поліцейські не бачили та вказівки пропустити автомобіль без перевірки не надавали. В дружніх стосунках з ОСОБА_9 , ОСОБА_1 не перебуває, даного громадянина знає як місцевого жителя. Для підтвердження свої слів зазначив, що готовий пройти перевірку на поліграф.

На підставі зазначеного, за порушення службової дисципліни та наведених норм, комісією було рекомендовано звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Згідно з Наказом №59 о/с від 17.03.2023 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) частини 1 статті 77 Закону України Про національну поліцію.

Вважаючи своє звільнення протиправним, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною шостою статті 43 Конституції України гарантовано громадянам захист від незаконного звільнення.

Для вирішення спірних правовідносини суд застосовує, зокрема, норми Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Статут), Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 839 (далі Порядок № 839), у редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Закон № 580-VIII визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (стаття 1 Закону № 580-VIII).

Згідно з статтею 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою, другою статті 18 Закону № 580-VIII, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини;

надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами пункту 6 частини першої, частин другої, третьої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення.

День звільнення вважається останнім днем служби.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Статут.

Відповідно до частини першої, другої статті 1 Статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частинами третьою, четвертою, п`ятою статті 1 Статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема; бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.

Поліцейський перебуває під захистом держави. Права поліцейського та порядок їх реалізації з урахуванням особливостей служби в поліції визначаються Конституцією та законами України.

Обмеження прав поліцейського не допускається, крім випадків, визначених законом.

Аналіз наведених положень діючого законодавства є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

У свою чергу за приписами частини шостої статті 1 Статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський має право, окрім іншого: на повагу до своєї особистості, коректне ставлення з боку керівників, колег та інших осіб; вимагати письмового оформлення обсягу посадових (функціональних) обов`язків за відповідною посадою та створення умов, необхідних для їх виконання; приймати у межах, визначених посадовими (функціональними) обов`язками,

рішення або брати участь у їх підготовці; на доступ до службової інформації, необхідної для виконання обов`язків за посадою; ознайомлюватися з матеріалами особової справи, висновками службового розслідування, що проводиться стосовно нього, а також долучати до нього свої пояснення; на неупереджений розгляд скарг, поданих на його рішення, дії чи бездіяльність, а також на неупереджений розгляд поданих ним скарг, у тому числі на рішення, дії чи бездіяльність його керівників.

Відповідно до статті 2 Статуту під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Забороняється втручання в службову діяльність поліцейських особами, які не є їхніми прямими керівниками, крім випадків, визначених Конституцією та законами України.

У разі спільного виконання службових обов`язків поліцейськими, які не підпорядковані один одному по службі, старшим вважається поліцейський, визначений безпосереднім керівником або який займає вищу посаду. Якщо поліцейські займають рівні посади, старший визначається за спеціальним званням.

Разом з тим, за приписами частини першої статті 3 Статуту, керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни.

Поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика (частина перша статті Статуту).

У свою чергу розділ ІІІ Статуту закріплює порядок застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських.

Статтею 11 Статуту встановлено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до частини першої статті 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з статтею 13 Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення має здійснюватися лише у разі встановлення дійсного вчинення поліцейським дисциплінарного проступку у розумінні Статуту та має бути співмірним його наслідкам.

Відповідно до статті 14 Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних

проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

За приписами частин першої, третьої статті 18 Статуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок № 839.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу V. Порядку № 839, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

За приписами пунктів 1-5 розділу VI. Порядку № 839, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове

розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до статті 19 Статуту висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або

відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Судом встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 та старший сержант поліції ОСОБА_2 були визначені керівництвом для добового чергування (ГРПП група реагування патрульної поліції) 23.02.2023 під позивним ТУШ-300 на службовому автомобілі "RenaultDuster", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні).

Наказом Київської обласної військової адміністрації від 05.07.2022 №57 "Про особливості організації населення служби на блокпостах у Київській області" чітко визначено місця розташування блокпостів, одним із них є блокпост 2/10 "Арка", який розташований на перехресті автомобільних доріг а/ш М03 та а/ш НОМЕР_2 та який знаходиться на території обслуговування сектору поліцейської діяльності №1 Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Пунктом 1 наказу Броварської районної військової адміністрації Київської області від 13.07.2022 №45/вс "Про реалізацію заходів правового режиму воєнного стану у Броварському районі Київської області" визначено що старшим на блокпостах призначено працівників Національної поліції України та останні, спільно з військовослужбовцями чи добровольцями ДФТГ здійснюють цілодобове несення служби на визначених блокпотсах. Відповідальною особою за напрямком діяльності та функціонування блокпостів під час виконання заходів правового

режиму воєнного стану закріплено заступника начальника сектору поліцейської діяльності № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області.

Однак в матеріалах справи відсутнє розпорядження (наказ) керівництва щодо добового несення служби старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 та старшим сержантом поліції ОСОБА_2 на блокпосту 2 розташованого на перехресті автодоріг а/ш М03 та а/ш НОМЕР_2 , тож останні здійснювали патрулювання міста Березень Броварського району Київської області, що підтверджується документально.

Таким чином, фіксування дисциплінарною комісією висновку про невиконання, зокрема позивачем, наказу керівництва щодо несення служби на блокпосту є протиправним, оскільки віддання йому такого наказу не підтверджено матеріалами службового розслідування та матеріалами судової справи.

При цьому суд відхиляє доводи дисциплінарної комісії у висновку службового розслідування на відеозаписи з камер спостереження під назвою VID-20230228-WА0011 тривалістю 00:23 хвилин, VID-20230228-WA0011 тривалістю 00:23 хвилин, VID-20230228-WА0013 тривалістю 00:28 хвилин (роздруковані), оскільки з них неможливо встановити зображення автомобілів (марки, державні номерні знаки), хто саме перебував в автомобілі та коли саме фотокопії були створені.

Щодо нездійснення позивачем відеофіксації на портативний відеореєстратор під час виконання службових обов`язків, суд зазначає про таке.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст 31 Закону України "Про Національну поліцію" один із превентивних заходів що може застосовувати працівник поліції - це застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві посилається на журнал № 212 Обліку, видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації. Водночас, відповідач зазначає, що фіксування отримання відеореєстраторів працівниками поліції ведеться у журналі № 197 Обліку та видачі спеціальних засобів працівників СПД № 1 Броварський РУП ГУНП в Київській області. Тобто, позивач та відповідач в обгрунтування своїх доводів посилаються на різні журнали.

Для з`ясування фактичних обставин справи судом було витребувано та досліджено оригінал журналу № 197 Обліку та видачі спеціальних засобів працівників СПД №1 Броварський РУП ГУНП в Київській області розпочатий 04.01.2022. Разом з цим, також досліджувалася копія журналу № 212 обліку, видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, який охоплює період 22.02.2023-24.02.2023, яку долучив до позовної заяви позивач.

Під час огляду судом Журналу № 197 обліку та видачі спеціальних засобів працівниками СПД№1, встановлено, що він не відповідає вимогам "Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису". Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України "Про Національну поліцію" спеціальні засоби як поліцейські заходи примусу - це сукупність пристроїв, приладів і предметів, спеціально виготовлених, конструктивно призначених і технічно придатних для захисту людей від ураження різними предметами (у тому числі від зброї), тимчасового (відворотного) ураження людини (правопорушника, супротивника), пригнічення чи обмеження волі людини (психологічної чи фізичної) шляхом здійснення впливу на неї чи предмети, що її оточують, з чітким регулюванням підстав і правил застосування таких засобів та службових тварин. Тобто фіксування видачі та повернення портативних відео реєстраторів та карт пам`яті взагалі не могли здійснюватись у журналі № 197 Обліку та видачі

спеціальних засобів працівників СПД №1 Броварський РУП ГУНП в Київській області.

З наведеного встановлено, що Журнал № 197, на який посилається представник відповідача, вівся неналежним чином та не може бути доказом отримання ОСОБА_1 портативного відеореєстратора. Разом з тим, у Журналі № 212 Обліку, видачі, повернення портативного відео реєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформаці взагалі відсутня інформація про отримання ОСОБА_1 портативного відеореєстратора 23.02.2023.

Отже, суд вважає, що внаслідок проведеного службового розслідування відповідачем не доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку у розмінні статті 12 Статуту. Натомість результати такого службового розслідування стали підставою для прийняття відносно позивача спірних наказів, що у взаємозв`язку з наведеним є необгрунтованим.

Як встановлено судом за результатами розгляду справи по суті, відповідачем фактично не встановлено дійсних обставин відповідної події та не встановлено обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку у розумінні Статуту, що також унеможливило застосування особливостей дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, чим додатково порушено права позивача, що є недопустимим в силу положень Конституції України та Статуту.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що відповідач не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності звільнення позивача зі служби в поліції на підставі обставин, встановлених в ході службового розслідування. Натомість суд встановив, що спірні накази відповідача не відповідають критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, спірні накази Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.03.2023 № 112 та від 17.03.2023 № 59 о/с є протиправними та підлягають скасуванню.

Поряд з цим відповідно до статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При прийнятті рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Таким чином, позивач має право на поновлення на посаді з 18.03.2023 та отримання середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 18.03.2023 по день ухвалення судового рішення.

При цьому середній заробіток визначається відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі Порядок).

Відповідно до пункту 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком (пункт 8 Порядку).

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Разом з тим відповідно до пункту 6 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Відповідно до довідки від 30.06.2023 № 363, виданої відповідачем, середньоденне грошове забезпечення позивача становить 631,75 грн; середньомісячне грошове забезпечення 18 952,50 грн. Кількість днів вимушеного прогулу з 18.03.2023 по день ухвалення судового рішення (15.07.2024) становить 471 дні. Виходячи з наведених величин, судом здійснено розрахунок середнього заробітку позивача, за час вимушеного прогулу за період з 18.03.2023 по 15.07.2024, який склав 307 030, 50 грн та підлягає стягненню з відповідача.

При цьому відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що на час звернення до суду з даним позовом розмір судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру складає 2 147,20 грн.

Суд також враховує положення пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, якими передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, окрім іншого, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Разом з тим за подання до суду даної позовної заяви позивачем сплачено, судовий збір у розмірі 3220,80 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

У випадках, встановлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (частина друга статті 7 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 № 3674-VІ), однак позивач не заявляв клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору.

З огляду на викладене витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2 147,20 грн, підлягають відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 16.03.2023 за № 112 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Броварського РУП» в частині, що стосується притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у вигляді звільнення зі служби.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.03.2023 № 59 о/с «По особовому складу» щодо звільнення зі служби ОСОБА_1 з 17 березня 2023 року.

4. Поновити ОСОБА_1 на посаді старшого лейтенанта поліції, інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Броварського районного управління поліції, з 18 березня 2023 року.

5. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині поновлення з 18 березня 2023 року ОСОБА_1 на посаді старшого лейтенанта поліції, інспектора з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності №1 Броварського районного управління поліції.

6. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.03.2023 по 15.07.2024 в розмірі 307 030,50 грн.

7. Звернути до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 18.03.2023 по 15.07.2024 в межах одного місяця в сумі 18 952 (вісімнадцять тисяч девятсот п`ятдесят дві) грн 50 коп.

8. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області (, адреса реєстрації: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 15) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місцепроживання: АДРЕСА_1 ) витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 23 липня 2024 р.