Справа № 161/12173/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/161/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі: головуючого судді Рудської С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Колядко Ірини Ігорівни про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

26.06.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначив, що 16.06.2024 року близько 15:30, він, керуючи транспортним засобом BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у с. Дерно Луцького р-ну, з дозволеною швидкістю 70 км./год., проте був зупинений працівниками поліції. Як повідомили останні, швидкість його руху на той момент становила 86 км./год., що є порушенням швидкісного режиму. В ході з`ясування обставин інкримінованого йому правопорушення, ним було надано для огляду власне посвідчення водія. Поліцейські, здійснюючи перевірку на предмет ідентифікації факту видачі йому посвідчення водія встановили, що відомості про даний документ не внесені до відповідної державної бази даних. Як наслідок, співробітниками поліції було викликано на місце події слідчо-оперативну групу та, одночасно з цим, розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, за наслідками якого щодо нього винесено постанову про накладення штрафу по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 965969, якою його визнано винним у вчиненні інкримінованих правопорушень та накладено штраф у розмірі 3400 грн. (далі постанова). Вважає оскаржувану постанову незаконною. Вказує, що працівниками поліції при розгляді справи не було з`ясовано в повному обсязі наявність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Також при фіксації інкримінованого йому правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП поліцейським було допущено ряд процесуальних порушень, винесена щодо нього постанова не містить усіх необхідних відомостей, щодо правопорушень, які ставляться йому у вину. Просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову, а також стягнути на свою користь за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Волинській обл. ДПП судові витрати по справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2024 року у вищевказаній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.07.2024 року представником відповідачів було подано до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх доводів остання зазначає, що 16.06.2024 року о 15:26, в с. Дерно Луцького р-ну було виявлено транспортний засіб BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався у населеному пункті зі швидкістю 86 км./год., при дозволені швидкості 50 км./год. Як наслідок вказаний автомобіль було зупинено та встановлено особу його водія, ким виявився ОСОБА_1 . В ході з`ясування обставин правопорушення останнім було надано для огляду посвідчення водія, яке мало ознаки підробки. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу, а також поліцейськими розпочато розгляд справи щодо позивача за ознаками порушення ним вимог п. п. 2.1 «а», 12.4 ПДР України. В ході розгляду справи водію було роз`яснено права особи передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. За наслідками розгляду справи щодо позивача винесено оскаржувану постанову, яка в повній мірі відповідає вимогам матеріального та процесуального права. Враховуючи наведене, у задоволенні позову просить відмовити повністю (а.с. 18-22).

17.07.2024 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 42-45), в якій останній зазначає, що рішення про притягнення його довірителя за ч. 2 ст. 126 КУпАП відбулося передчасно та безпідставно, факт відсутності у нього належного посвідчення водія встановлений не був. Також, не доведеною є наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а зміст постанови не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. При цьому, матеріали справи не містять докази фіксації даного правопорушення в межах дії відповідних дорожніх знаків, які визначають ділянку дороги на якій здійснюється фіксація швидкісного режиму.

Станом на дату постановлення даного судового рішення, заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву від сторони відповідача на адресу суду не надходили.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові та електронні докази, надані сторонами у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 16.06.2024 року поліцейським взводу № 2 роти № 2 БУПП у Волинській обл. ДПП ст. сержантом поліції Колядко І.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія БАД № 965969 про застосування до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що ОСОБА_1 , 16.06.2024 року о 15 год. 26 хв., на 118 км. а/д сполученням Устилуг Луцьк Рівне, в с. Дерно, керуючи транспортним засобом BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 86 км./год, чим перевищив встановлену дозволену швидкість в населеному пункті, та не мав, при цьому, права керування транспортними засобами відповідної категорії, чим порушив вимоги п. п. 2.1 «а», 12.4 ПДР України.

Відповідно до п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за, зокрема, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно п. 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Статтею 15 ЗУ «Про дорожній рух» визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП, стороною відповідача було надано відеозаписи із нагрудних боді-камер поліцейських, а також матеріали фіксація лазерного вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20.

Як вбачається із відеозапису із нагрудних боді-камер поліцейських, в ході здійснення повноважень з приводу контролю дотримання водіями швидкісного режиму екіпажем поліції 16.06.2024 року о 15 год. 26 хв., на 118 км. а/д сполученням Устилуг Луцьк Рівне, в с. Дерно, було зупинено транспортний засіб BMW 320D, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , за ознаками перевищення ним встановленої дозволеної швидкості руху в населеному пункті. Під час з`ясування обставин правопорушення позивачем надано для огляду посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 20.06.2007 року на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Однак, як було з`ясовано співробітниками поліції за даним документом у державній базі даних ідентифікується інша особа. На місце події було викликано слідчо-оперативну групу, оскільки наданий ОСОБА_1 документ мав ознаки підроблення. Поряд з цим, поліцейським було здійснено щодо позивача розгляд справи за ознаками вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП. В ході розгляду справи останньому було роз`яснено його процесуальні права та вислухано думку з приводу інкримінованих правопорушень. Як наслідок, щодо ОСОБА_1 було винесено оскаржувану постанову.

Проте, судом не вбачають в діях ОСОБА_1 подія та склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП з огляду на таке.

За наслідками прибуття слідчо-оперативної групи на місце зупинки позивача, в останнього було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 20.06.2007 року на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке в подальшому останньому повернуто. Дана обставина підтверджується відповідною розпискою позивача.

Жодних процесуальних рішень правоохоронних органів з приводу неналежності позивачу вищевказаного посвідчення водія, або ж підробки такого документу, стороною відповідача в ході розгляду справи надано не було.

Тобто, ОСОБА_1 пред`явив працівникам поліції належний документ, на підставі якого йому надано право керування транспортними засобами відповідної категорії, а судження про зворотне є безпідставними.

У суду відсутні будь-які правові підстави вважати, що ОСОБА_1 , станом на момент його зупинки 16.06.2024 року о 15 год. 26 хв., на 118 км. а/д сполученням Устилуг Луцьк Рівне, в с. Дерно, не мав права керування транспортними засобами, а відтак вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачається ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Вищевказана обставина свідчить про необгрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія БАД № 965969 від 16.06.2024 року, в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП

Разом з тим, досліджені у справі матеріали вказують про ймовірну наявність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З огляду на наведене суд зазначає таке.

Частиною 2 ст. 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не вправі частково скасовувати оскаржувану постанову.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає за необхідне постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серія БАД № 965969 від 16.06.2024 року скасувати, і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

При цьому, слід звернути увагу, що передаючи справу на новий розгляд, суд заздалегідь не вирішує питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаного правопорушення .

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Оскільки позовна вимога ОСОБА_1 (про скасування постанови) була задоволена, то з відповідач на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 247, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 122, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Колядко Ірини Ігорівни про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області старшого сержанта поліції Колядко Ірини Ігорівни про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії БАД № 965969 від 16.06.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відправити до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на новий розгляд.

Стягнути за рахунок державних асигнувань Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 25 липня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська