Справа № 522/10143/24-Е
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/164/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Тетькової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним дій та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним дій та скасування рішення.

Звертаючись до суду з відповідним позовом, Позивач просив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА№2386880 від 14.06.2024, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити

Позовні вимоги мотивовані тим, що під час складання оскаржуваної постанови порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, протиправність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення, очевидні дані, що свідчать про відсутність доказів вчиненого правопорушення та технічної фіксації дорожньої обстановки, що може вказувати на порушення Правил дорожнього руху.

Ухвалою суду від 26 червня 2024 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи.

01 липня 2024 року від представника Управління патрульної поліції в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у відповідності до якого зазначено, що в діях Позивача вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а відтак інспектор мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу Позивача, розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення та притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, інспектором дотримана процедура розгляду справи, а відтак просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

10 липня 2024 року від Позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

В судове засідання 23 липня 2024 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Позивач надав заяву про слухання справи за відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 14 червня 2024 року інспектором 2 взводу 7 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом ОСОБА_2 складено постанову серії ЕНА №2386880, згідно якої ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КупАП, адже ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Mazda 6, державний номер НОМЕР_1 , 14.06.2024 о 08:32:19 год в м.Одесі, вул. Середньофонтанська здійснив проїзд перехрестя вул. Середньофонтанська кут Фонтанська дорога на вимкнену додаткову секцію світлофору, чим порушив п. 8.7.3.з ПДР.

Згідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, пункту 1 частини другої статті 2 та частини першої статті 7 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та іншими документами.

Відповідно до вимог статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Нормою статті 52 Закону України "Про дорожній рух" визначено, зокрема, що контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Частиною першою статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.1 ПДР регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.7 ПДР передбачено, що світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Згідно з п. п. 8.7.3. з) ПДР сигнали світлофора, зокрема, мають такі значення: з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Твердження позивача, що під час маневру був зелений миготливий сигнал, а відтак він завершував маневр, спростовується досліджуваним відеозаписом.

Доказом вчинення адміністративного правопорушення є саме відеозапис з автомобільного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксована вчинення порушення правил ПДР, а саме проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції, який забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

З відеозапису доданого до відзиву вбачається, що ОСОБА_1 здійснив проїзд перехрестя вул. Середньофонтанська кут Фонтанська дорога на увімкненого зеленого сигналу світлофору (основний), проте на вимкнену додаткову секцію світлофору, яка регулює маневри повороту ліворуч та розвороту.

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з доводами відповідача, що маневр розвороту Позивача здійснювався на вимкнену додаткову секцію світлофору.

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, інспектором поліції було виявлено порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, а саме проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції, у зв`язку з чим складено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, відповідачем при розгляді справи виконано вимог статті 280 КУпАП.

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Зміст постанови повинен відповідати вимогам статей 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Якщо оскаржувану постанову прийнято відповідачем у межах його компетенції та з її змісту можна чітко встановити зміст цієї постанови (зокрема, порушення законодавства, за яке особа притягається до відповідальності) така постанова може бути визнана правомірною навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає всім зазначеним вимогам, доводи позивача її правомірності не спростовують.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання Правил дорожнього руху України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд вважає, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності винесена у відповідності до вимог закону, адміністративне стягнення накладене в межах санкції статей закону, доводи позивача не знайшли свого підтвердження в суді, а тому дійшов висновку залишити оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву - без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 38, 247, 287-293 КпАП України, ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним дій та скасування рішення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25 липня 2024 року.

Суддя Чернявська Л.М.