Справа № 320/2486/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2486/24 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Маринчак Н.Є., Штульман І.В.,

за участі секретаря судового засідання Сулім А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні згідно із статтею 229 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Голови Київського окружного адміністративного суду (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо своєчасного ненадання відповіді на звернення від 19 червня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття заходів щодо поновлення порушених прав позивача;

- зобов`язати відповідача надати відповідь на звернення від 19 червня 2023 року;

- зобов`язати відповідача вжити заходи для поновлення порушених прав позивача;

- стягнути з відповідача 198 622,50 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року справу № 320/2486/24 передано для визначення підсудності до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року визначено підсудність адміністративної справи № 320/2486/24 за Чернігівським окружним адміністративним судом.

Із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вбачається, що справу передано на розгляд судді Житняк Л.О.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до Голови Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, на підставі до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відмову у відкритті провадження суд першої інстанції мотивував тим, що запит/звернення позивача не є запитом/зверненням, поданим в порядку Закону України «Про звернення громадян» або Закону України «Про інформацію», оскільки питання, порушені в ньому, урегульовано нормами процесуального законодавства, що виключає можливість розгляду заявлених позивачем вимог в суді. Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначив, що висновки суду першої інстанції про оскарження в поданому позові дій суду (суддів) протирічать суті реального звернення позивача, яке не стосується процесуального законодавства, а тому відноситься до повноважень голови суду і не стосується здійснення ним правосуддя.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін у судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та наявності підстав для відмови у відкритті провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктом 1 частини першої статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Положеннями статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

В частині другій статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» йдеться про те, що суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Конституційний Суд України в пункті 4.2 рішення від 23 травня 2001 року № 6-рп/2001 роз`яснив, що порядок здійснення правосуддя регламентується відповідним процесуальним законодавством України. Процесуальні акти і дії суддів, які стосуються вирішення питань підвідомчості судам спорів, порушення і відкриття справ, підготовки їх до розгляду, судового розгляду справ у першій інстанції, в касаційному і наглядовому порядку та прийняття по них судових рішень, належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, які стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Що ж стосується актів, дій або бездіяльності посадових і службових осіб органів судової влади, що належать до сфери управлінської діяльності, то вони можуть бути оскаржені до суду на загальних підставах.

В контексті зазначеного колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції, що оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Так, суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише в межах відповідної судової справи, у якій такі порушення були допущені.

Зі змісту запиту (звернення) ОСОБА_1 від 19 червня 2023 року на ім`я Голови Київського окружного адміністративного суду видно, що ОСОБА_1 30 травня 2023 року рекомендованим листом № 299 направив до цього суду позов з вимогами до Печерського районного суду м. Києва, керівника апарату Печерського районного суду м. Києва, Шевченківського районного суду м. Києва, керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва. Крім того, до Київського окружного адміністративного суду 07 червня 2023 року рекомендованим листом № 857, який отримано судом 13 червня 2023 року, направив позов з вимогами до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

У своєму запиті (зверненні) ОСОБА_1 зазначив, що станом на 19 червня 2023 року на його адресу не поступали відомості, які б свідчили про вчинення судом будь-яких дій. Такі відомості відсутні також у Єдиному державному реєстрі судових рішень. А тому просив вжити заходів для належного розгляду вищезгаданих позовів, а також направити на адресу позивача належним чином оформлені копії судових рішень.

В оскаржуваній ухвалі від 13 травня 2024 року суд першої інстанції дійшов висновку, що запит (звернення) позивача не є таким, що поданий в порядку Закону України «Про звернення громадян» або Закону України «Про інформацію», оскільки питання, порушені в ньому, урегульовано нормами процесуального законодавства, що виключає можливість розгляду заявлених позивачем вимог в суді.

З таким висновком Чернігівського окружного адміністративного суду погодитись неможливо.

Зміст заявлених позивачем вимог в даному адміністративному позові стосується оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо розгляду звернення, вирішення яких адміністративним судом передбачено пунктом 2 частини шостої статті 12, пунктом 1 частини першої статті 263 КАС України.

Отже, виходячи із суті позовних вимог до Голови Київського окружного адміністративного суду, підставою звернення позивача до суду стали не окремі процесуальні дії, рішення суду (судді) в межах відповідної судової справи, а бездіяльність Голови Київського окружного адміністративного суду щодо розгляду поданого ОСОБА_1 запиту (звернення).

Твердження суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що дана справа є такою, у якій заявник обрав неправовий (штучний) спосіб захисту у зв`язку з тим, що порушені у запиті питання є предметом регулювання процесуального закону (КАС України), а отже не є управлінськими, колегія суддів вважає передчасними, оскільки, надання оцінки змісту поданої заяви (запиту) та чи ґрунтується на цьому зверненні заявлені позовні вимоги, має відбуватись при розгляді справи по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали про відмову у відкритті провадження дійшов помилкового висновку про неналежність розгляду позову за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підстави, передбачені статтею 320 КАС України, для скасування його ухвали та направлення матеріалів для продовження розгляду на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 229, 308, 315, 320, 321, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року скасувати, а справу передати для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Маринчак Н.Є.

Штульман І.В.

Повний текст постанови виготовлено 24.07.2024.