Справа № 580/1882/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1882/24
УХВАЛА

25 липня 2024 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Бєлова Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка В.О. та Костюк Л.О. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського Комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського Комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди.

За результатами автоматизованого розподілу судових справ від 30 квітня 2024 року визначено склад суду в адміністративній справі № 580/1882/24 - судову колегію у складі суддів: Аліменко В.О. (головуючий суддя), Бєлова Л.В., Кучма А.Ю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 травня 2024 року витребувано з Черкаського окружного адміністративного суду матеріали справи № 580/1882/24.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 липня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді Кучми А.Ю. у відпустці для розгляду справи (розгляд питання про зупинення провадження) визначено колегію суддів у складі: Аліменко В.О. (головуючий суддя), Бєлова Л.В., Костюк Л.О.

18 липня 2024 року ОСОБА_1 заявила відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменку В.О.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 липня 2024 року у зв`язку з перебуванням судді Бєлової Л.В. у відпустці для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Аліменко В.О. (головуючий суддя), Мєзєнцев Є.І., Костюк Л.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 липня 2024 року визнано заявлений відвід необґрунтованим.

Для розгляду заяви про відвід судді Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка В.О. визначено суддю Епель О.В. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2024 року.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Аліменка В.О. відмовлено.

22 липня 2024 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка В.О. та Костюк Л.О.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2024 року визнано заявлений відвід необґрунтованим.

24 липня 2024 року заяву про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка В.О. та Костюк Л.О. за результатами визначення складу суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 КАС України, передано судді Шостого апеляційного адміністративного суду Бєловій Л.В.

Перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що відповідна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування заяви про відвід суддів зазначено, що у позивача виник сумнів у об`єктивності та неупередженості суддів Аліменка В.О. та Костюк Л.О. Щодо судді Аліменко В.О., позивач вважає, що суддя втручається в автоматизований розподіл справ, оскільки 18 липня 2024 року в суді розглядалась заява про відвід, проте лише 19 липня 2024 року в електронному суді зареєстровано службову записку щодо складу суду, який розглядав заяву про відвід 18 липня 2024 року. Щодо судді Костюк Л.О., сумніви позивача у об`єктивності та неупередженості судді ґрунтується на відомостях, які поширені засобами масової інформації. Дана інформація, на її думку, позбавляє можливості отримати справедливе рішення.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу - статтею 40 КАС України.

Так, відповідно до положень статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Водночас, слід звернути увагу, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому, статтею 39 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено вимоги до заяви про відвід (самовідвід). Зокрема, відповідно до положень вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві.

У рішенні «Газета-Центр проти України» від 15 липня 2010 року Європейський суд з прав людини, встановлюючи порушення принципу безсторонності, зазначив, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Навіть зовнішні прояви можуть бути важливими або, іншими словами, «правосуддя має не тільки чинитись, також має бути видно, що воно чиниться».

Також, щодо об`єктивної неупередженості зазначено у справі «Фей проти Австрії». Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

Не можуть бути підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Проте, у заяві ОСОБА_1 не наведено жодних обставин, які б вказували на упередженість чи необ`єктивність суддів Аліменка В.О. та Костюк Л.О. при здійсненні правосуддя у цій справі.

Перевіривши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Аліменка В.О. та Костюк Л.О., суд дійшов висновку, що остання ґрунтується виключно на припущеннях позивача про умисне включення суддею Аліменко В.О. до складу колегії суддів у цій справі - суддю Костюк Л.О., які не підтверджуються жодними доказами, при цьому, як вже було вказано вище, доказів існування обставин упередженості суддів заява не містить.

Доводи позивача про втручання суддею Аліменком В.О. в автоматизований розподіл справ, оскільки 18 липня 2024 року в суді розглядалась заява про відвід, проте лише 19 липня 2024 року в електронному суді зареєстровано службову записку щодо складу суду, який розглядав заяву про відвід 18 липня 2024 року, є безпідставними, позаяк відповідно до відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованих судів» службова записка №580/1882/24/4752/2024 щодо повторного автоматизованого розподілу (для вирішення заяви про відвід) створена та підписана суддею Аліменком В.О. 18 липня 2024 року. Службова записка 580/1882/24/4763/2024 від 19 липня 2024 року створена та підписана суддею Аліменком В.О. на виконання вимог ч. 4 ст. 40 КАС України для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Визначення колегії суддів, як при її початковому визначенні, так і при подальшій зміні її членів, здійснено Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується підстав для відводу судді Костюк Л.О., то сумніви заявниці щодо неупередженості та об`єктивності судді ґрунтується лише на відомостях, які поширені засобами масової інформації.

Подана позивачем заява не містить посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подана заява про відвід суддів Аліменка В.О. та Костюк Л.О. жодним чином не мотивована, зазначені заявником обставини не свідчать про необ`єктивність та упередженість суддів.

Отже, з огляду на викладене, оскільки інших обставин, які б, на переконання заявника, свідчили про упередженість або необ`єктивність суддів Аліменка В.О. та Костюк Л.О. не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу суддів від цієї справи, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Відповідно до частин восьмої, дванадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження, та за результатами її вирішення постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 38-40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Аліменка В.О. та Костюк Л.О. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уманського Комунального підприємства "Уманьтеплокомуненерго" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя Л.В. Бєлова