Справа № 120/5998/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/5998/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

24 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за серпень, вересень, листопад 2022 року в розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн. за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за серпень, вересень, листопад 2022 року в розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.12.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за відповідні періоди, які підтверджені рапортами та наказами, виданими на підставі бойових розпоряджень, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29.

Водночас, будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період серпень, вересень, листопад 2022 року,, матеріали справи не містять.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що через неправомірні дії командування військової частини, зокрема тим, що не опрацьовувалися та не видавалися відповідні накази: бойові накази (бойові розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) та/або журнал ведення оперативно обстановки та/або бойове донесення (підсумкове, термінове, поза термінове) та/або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, порушено права та обов`язки позивача щодо виплати за серпень, вересень, листопад 2022 року додаткової винагороди, встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.02.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

19.02.2024 до суду надійшло клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи доказів, а саме адвокатського запиту до Адміністрації Державної прикордонної служби України № 14 від 17.02.2024 та відповіді заступника начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України на адвокатський запит № 321/908 від 31.01.2024.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 був мобілізований на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/22 "Про загальну мобілізацію" та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України №112-ОС від 21.03.2022 старшого солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види грошового забезпечення.

Згідно з витягом з рапорту Начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_1 брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у районах ведення бойових дій за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, а саме: 14.09.2022 (1 добу), підстава: журнал СБД, стр. 8, запис №28 від 14.09.2022.

Відповідно до відомостей розрахункових листів за серпень, вересень, листопад 2022 року, позивачу щомісячно виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 30000 грн. та у жовтні 2022 року виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі (70000) відповідно до наказу №656ОС від 30.09.2022 за 1 добу у розмірі 2333,33 грн.

Водночас позивач вважає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у невиплаті йому в повному обсязі додаткової винагороди за серпень, вересень, листопад 2022 року в розрахунку на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах у розрахунку до 100000 на місяць, встановленої пунктом 1 Постанови № 168, що і стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 3 квітня 2003 року №661-IV Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

У частині другій статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 цього Закону встановлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

У пункті 1 цієї постанови Уряд установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Аналіз цих норм законодавства дає підстави для висновку про те, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Водночас реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року №558, не врегульовувала цих питань.

31 березня 2022 року Адміністрація Держприкордонслужби видала наказ №164-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

У пункті 3 наказу №164-АГ встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходів, здійснювати на підставі одного з таких документів:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (вахтового журналу) або журналу ведення оперативної обстановки або бойового донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постових відомостей (під час охорони об`єкту, на який було здійснено збройний напад, або артилерійський ракетний обстріл);

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, КрМО, КаМО, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по-батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах, начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, які ведуть (вели) бойові дії та до яких відряджені військовослужбовці, надавати останнім довідку про участь у вказаних заходах із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (додаток 1).

Пункт 4 наказу №164-АГ передбачав, що начальникам регіональних управлінь та органів Держприкордонслужби, до яких відряджені військовослужбовці з інших органів та підрозділів щомісячно до 5 числа поточного місяця повідомляти органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу про їх безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць (додаток 2).

Відповідно до пункту 5 наказу №164-АГ виплату військовослужбовцям зазначеної у пункті 1 винагороди здійснювати на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

В наказі про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень на місяць, обов`язково зазначати підстави для його видання.

Так, згідно матеріалів справи, а саме витягу з рапорту Начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » підполковника ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_1 брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи у районах ведення бойових дій за період з 01.09.2022 по 30.09.2022, а саме: 14.09.2022 (1 добу), підстава: журнал СБД, стр. 8, запис №28 від 14.09.2022.

Відповідно до відомостей розрахункових листів за серпень, вересень, листопад 2022 року, позивачу щомісячно виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі 30000 грн. та у жовтні 2022 року виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі (70000) відповідно до наказу №656ОС від 30.09.2022 за 1 добу у розмірі 2333,33 грн.

Разом з тим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що будь-які докази, які б свідчили про те, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період серпень, вересень, листопад 2022 року, матеріали справи не містять та позивачем до суду не надано.

Водночас, суд першої інстанції з метою встановлення права позивача на отримання додаткової винагороди у спірні періоди у збільшеному розмірі ухвалою від 13.12.2023 витребував у військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України) докази на підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 01.08.2022 по 31.08.2022, з 01.09.2022 по 30.09.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022, а саме: бойові накази (бойові розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) та/або журнал ведення оперативної обстановки та/або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) та/або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад), рапорти (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

На виконання вимог зазначеної ухвали військовою частиною НОМЕР_1 подано додаткові пояснення від 15.12.2023, у яких зазначено, що у НОМЕР_2 прикордонний загін підтверджує відсутність в управлінні загону як будь-якої інформації, так і підтверджуючих документів про безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022. Додатково повідомлено, що у НОМЕР_2 прикордонному загоні відсутні бойові накази (бойові розпорядження), журнали бойових дій (вахтовий журнал), журнали ведення оперативної обстановки та бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове), постова відомість, рапорти та інші документи, які б підтверджували участь ОСОБА_1 у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань в період з 01.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.11.2022 по 30.11.2022.

Щодо спірного періоду з 01.09.2022 по 30.09.2022 зазначено, що позивачу виплачено додаткову винагороду у збільшеному розмірі за один день безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у вересні 2022 у сумі 2333,33 грн.

Отже, позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за відповідні періоди, які підтверджені рапортами та наказами, виданими на підставі бойових розпоряджень, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та Окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29.

Таким чином, виходячи зі встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки участь позивача в період: серпень, вересень та листопад 2022 року в бойових діях або заходах в районі ведення бойових дій визначених в п. 2 Наказу № 392-АГ не підтверджена жодним доказом, визначеним в п. 4 цього Наказу № 392-АГ, тому у відповідача були відсутні законні підстави для винесення наказів про виплату позивачу додаткової винагороди в розрахунку 100 000 грн за спірні періоди.

Такого ж висновку у аналогічних правовідносинах дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.07.2023 у справі № 600/2188/23-а та від 15.04.2024 у справі № 120/17082/23.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 30.05.2024 у справі № 120/17082/23 касаційну скаргу ОСОБИ 1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі №120/17082/23 повернуто особі, яка її подала.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.