Справа № 500/2084/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2084/24

23 липня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення відповідача №931 від 29.02.2024, щодо відмови в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.01.2024 з урахуванням висновків суду та в межах строків передбачених Порядком №859.

Позов обґрунтований тим, що позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 931 від 29.02.2024 про відмову в призначенні ОСОБА_1 компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 859 "Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі", якою затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (бали 63), що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 12.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Також, постановлено витребувати у відповідача належним чином завірену копію висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, шкалу оцінки можливості виконання елементарних дій, шкалу оцінки можливості виконання складних дій щодо позивача.

Вказану ухвалу суду відповідач отримав 12.04.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та зазначених вище доказів до суду не надходило.

Частиною шостою ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, та як вбачається з Акту проведення обстеження сім`ї №70 від 02.02.2024, ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , який є його дідусем (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 25.05.1998, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 28.10.1979).

В даному Акті зроблено Висновок - рекомендацію про призначення (не призначення) компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі: компенсацію не призначено згідно п.7 Постанови КМУ від 23.09.2020 №859.

Також, згідно довідки до Акту МСЕК серії 12ААГ №718126, ОСОБА_2 має першу групу інвалідності, підгрупа "А", довічно, потребує постійного стороннього догляду.

22.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Пов`язана особа - ОСОБА_2 .

Після цього, 29.02.2024 Управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради прийнято рішення №931 про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі від 29.02.2024, з якого слідує, що позивач не має права на компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, по рішенню акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, відповідно до п.7 Постанови від 23.09.2020 №859 (бали 63).

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано, що Закон України «Про соціальні послуги» (далі - Закон 2671-VIII) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Пунктом 17 статті 1 Закону 2671-VIII передбачено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Суб`єктами системи надання соціальних послуг є, зокрема, надавачі соціальних послуг (п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону 2671-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону 2671-VIII до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 13 Закону 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

За правилами ч. 7 ст. 13 Закону 2671-VIII фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року №859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - Порядок №859).

Пункт 2 Порядку 859 визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається:

1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи);

2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу;

3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до п. 3 Порядку №859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно п. 5 Порядку №859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 6 Порядку №859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.

За змістом п. 7 Порядку № 859 призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: 1) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників). Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги. Уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяв про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за показниками згідно з додатком. Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

Судом встановлено, що у відповідності до рішення №931 про призначення/ перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 29.02.2024, ОСОБА_1 не має права на компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі по рішенню акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї. Відповідно до п.7 Постанови від 23.09.2020 №859 сума балів визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 становить 63.

Суд вважає, що такий висновок суперечить медичним показникам та медичним документам ОСОБА_2 (довідка до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №718126, консультаційний висновок спеціаліста від 20.10.2023 за формою 028/о), які, на думку суду слід враховувати при вирішенні питання про його потребу в отриманні соціальних послуг. При цьому, у спірному випадку відповідачем не наведено жодних мотивів не прийняття до уваги медичних документів ОСОБА_2 при вирішенні питання призначення / перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Поряд з цим, на думку суду, в даному випадку саме з метою врахування всіх обставин та обґрунтованості висновків суб`єкта при прийнятті рішень, вчинені дій, законодавцем передбачено право залучення працівників закладів охорони здоров`я до комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг.

Зокрема, у частині другій статті 20 Закону України «Про соціальні послуги» визначено, що оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах здійснюють фахівець із соціальної роботи, соціальний працівник, соціальний менеджер. У разі необхідності до оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах залучаються медичні, педагогічні працівники, психологи, реабілітологи, ерготерапевти та інші фахівці.

Зазначені норми закону кореспондуються з положенням пункту 7 Порядку, яким визначено, що комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

То ж, суд вважає, що оскаржуване в даній справі спірне рішення відповідача №931 від 29.02.2024 щодо відмови позивачу в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання Управління соціальної політики Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву позивача про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.01.2024, прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Отже, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціальної політики Тернопільської міської ради № 931 від 29.02.2024 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Зобов`язати Управління соціальної політики Тернопільської міської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.01.2024, прийнявши відповідне рішення, з врахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на користь ОСОБА_1 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 23 липня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Управління соціальної політики Тернопільської міської ради (місцезнаходження:вул. Лисенка, 8, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46002 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.