Справа № 140/5003/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5003/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішення та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 про застосування штрафних санкцій на підставі частини десятої та пункту другого частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині штрафу у сумі 3 086,74 грн. та пені в сумі 1 034,06 грн., всього санкцій в сумі 4 120,80 грн.; визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4982-0320 від 22.03.2024, якою визначено зобов`язання зі сплати заборгованості (недоїмка, штраф, пеня) в сумі 3 993,36 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням відповідача №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції на підставі частини 10 та п.2 частини 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4 752,12 грн.. в тому числі штраф в сумі 3 686,67 грн. та пеня в сумі 1 065,45 грн.

Як вбачається із змісту рішення №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 року, останнім застосовано штраф в сумі 1541,57 грн. та 1545,17 грн. за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску відповідно за перший квартал 2019 року та перший квартал 2020 року га нараховано пеню за 67 днів затримки сплати єдиного соціального внеску з 12.02.2019 по 19.04.2019 та 67 затримки сплати такого внеску за період з 11.02.2020 по 17.04.2020 відповідно в сумі 517,63 грн. та 516,43 грн. Однак, висновок відповідача про порушення мною строків сплати єдиного соціального внеску за перші квартали 2019 та 2020 року не відповідає фактичним обставинам справи.

Позивач зазначає, що єдиний соціальний внесок за перший квартал 2019 року сплачений 19.04.2019 в сумі 12000 грн, за перший квартал 2020 року сплачений 16.04.2020 в сумі 12 000 грн. Тобто внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування сплачено повністю і своєчасно.

Наведені обставини свідчать, що відсутні підстави для накладення штрафу в сумі 3 086,74 грн та пені в сумі 1 034,06 грн, всього санкцій в сумі 4 120,80 грн за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Оспорюване рішення в частині застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 631.32 грн, в т.ч. штрафу в сумі 599,93 грн. та пені в сумі 31,39 грн. не оспорюється.

Крім того, відповідачем 22.03.2024 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4982-0320 якою визначено зобов`язання із сплати заборгованості (недоїмка, штраф, пеня) в сумі 3993,36 грн. Оскільки вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4982-0320 від 22.03.2024 року винесена на підставі незаконного рішення №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 року, то така вимога також не може вважатись законною та також підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

Також, станом на 22.03.2024 в позивача рахувалась переплата із сплати єдиного внеску в сумі 758,76 грн, що повністю покриває суму штрафу і пені 631,32 грн, які позивачем не оспорюються, то для винесення цієї вимоги відсутні підстави і вона підлягає визнанню протиправною і скасуванню.

З наведених підстав позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 14.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позов від 28.05.2024 пред`явлені позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що у зв`язку з прийняттям закону України від 30 червня 2023 року №3219-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період воєнного стану, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом, та з метою неухильного дотримання контролюючими органами Закону України від 08 липня 2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та однозначного його тлумачення в частині застосування штрафних санкцій та пені за порушення обов`язків платниками єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеними частиною другою статті 6 Закону №2464, вчиненими в період дії на території України воєнного стану та гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом, контролюючи органи застосовують штрафні санкції відповідно пункту 1 частини одинадцятої статті 25 із змінами, внесеними згідно із Законом України від 14.01.2020 року №440-ІХ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум, та пеня у розмірі 0,1% від суми недоїмки.

Платнику 25 січня 2024 року сформовано та направлено рішення про застосування штрафних санкцій № 1464/03-20-24-06-06 за несвоєчасну сплату єдиного внеску за період з 20.07.2018 по 17.04.2020 року.

Відповідно до п.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску та загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску (фізичні особи - підприємці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність) зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується. (п.16 ст.25 Закону).

19.07.2018 здійснено автоматичні нарахування по єдиному внеску за 2 квартал 2018 року 2457,18 грн. (спрощена система), та 2457.18 грн. (незалежна професійна діяльність) згідно яких виникла заборгованість у сумі 1765,46 грн., при погашенні якої 20.07.2018 автоматично нараховані штрафна санкція 353,09 грн. та пеня 1,77 грн.

11.02.2019 нарахування згідно поданого розрахунку за 2018 рік 26431,66 грн, згідно яких виникла заборгованість у сумі 7725,84 грн. При погашенні заборгованості 19.04.2019 автоматично нараховано штрафну санкцію 1545,17 грн. та пеня 517,63 грн.

19.07.2019 здійснено автоматичні нарахування за 2 квартал 2019 року 2754,18 грн. згідно яких виникла заборгованість у сумі 1234,20 грн. при погашенні якої 12.08.2019 автоматично нараховано штрафну санкцію 246,84 грн. та пеню 29,62 грн.

10.02.2020 нарахування згідно поданого розрахунку за 2019 рік 36965,28 грн. згідно яких виникла заборгованість у сумі 7707,14 грн. при погашенні якої автоматично нараховано штрафну санкцію 1541,57 грн. та пеню 516,43 грн.

Оскільки, позивачем було порушено терміни сплати єдиного внеску за 2018-2019 роки, то на підставі даних інтегрованої картки платника податків було сформовано рішення фінансової санкції «Про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску» №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 року, а саме за несвоєчасну сплату єдиного внеску за 2 квартал 2018 року, 4 квартал 2018, 2 квартал 2019 року, 4 квартал 2019 року.

Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимог та просив задовольнити.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2002 ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на облік як платник податків та єдиного соціального внеску, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку від 26.07.2018 №1256.

З 01.07.2018 позивач зареєстрований платником єдиного податку ІІІ групи спрощеної системи оподаткування (ставка податку 5%).

Рішенням Головного управління ДПС у Волинській області №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до ОСОБА_1 за період з 20.07.2018 по 17.04.2020 штраф у сумі 3686,67 грн. та пені в сумі 1 065,45 грн.

Згідно розрахунку штрафної санкції до ОСОБА_1 застосовано штраф в сумі 1545,17 грн за несвоєчасну сплату єдиного соціального внеску відповідно за період 12.02.2019-19.04.2019; 1541,57 грн. за період 11.02.2020-17.04.2020; 246,84 грн за період 20.07.2019-12.08.2019; 353,09 грн за період 20.07.2018-20.07.2018. Крім того, даним рішенням також застосовано пеню в сумі 1,77 грн за період 20.07.2018-20.07.2018; 517,63 грн за період 12.02.2019-19.04.2019; 29,62 грн за період 20.07.2019-12.08.2019 та 516,43 грн за період 11.02.2020-17.04.2020.

Крім того, відповідачем 22.03.2024 винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4982-0320, якою визначено зобов`язання із сплати заборгованості (недоїмка, штраф, пеня) в сумі 3993,36 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Правові і організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом України від 08.07.2010 №2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі Закон №2464-VI). Відповідно до частини першої статті 2 даного Закону його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

За приписами частини четвертої статті 8 Закону №2464-VI порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 14 Закону №2464-VI податкові органи зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Як визначено частиною першою статті 3 вказаного Закону, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI).

Приписами пунктів 3, 10 частини першої статті 1 Закону №2464-VI надано визначення таким поняттям: застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ до платників єдиного внеску віднесено також фізичних осіб - підприємців, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України, самозайнята особа платник податку, який є фізичною особою підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Позивач з 09.01.2002 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, який обрав спрощену систему оподаткування, та був платником єдиного внеску в розумінні пункту 4 частини першої статті 4 Закону №2464-VІ.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачу за 2 квартал 2018 року нараховано єдиний соціальний внесок в сумі 2457,18 грн., як фізичній особі-підприємцю, що перебував на спрощеній системі оподаткування та 2457,18 грн. як особі яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Однак, згідно з п.65.9 ст. 65 ПК України якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3 групи єдиного податку із зареєстрованим видом діяльності (діяльність у сфері права, консультування з питань комерційної діяльності й керування ) та сплачувати єдиний соціальний внесок один раз, а не в подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, як фізичною особою-підприємцем - на спрощеній системі оподаткування до контролюючого органу подавались звіти про нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зокрема за 2018- 2020 роки та відповідно проводилась сплата нарахованого єдиного внеску, що не заперечується відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, відповідач протиправно нараховував ОСОБА_1 єдиний внесок під час перебування у статусі фізичної особи-підприємця та додатково єдиний внесок як особі, яка здійснює незалежну професійну діяльність у 2018 році.

Крім того, 11.02.2019 ОСОБА_1 подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма № Д5 (річна)) за 2018 рік, в якому (таблиця 1) зазначено, що сума нарахованого єдиного внеску за рік складає 36 260,38 грн. При цьому, єдиний внесок сплачено платіжними дорученнями: №13 від 19.04.2018 в сумі 6 000 грн, №16 від 20.07.2018 - 6 300 грн, №19 від 19.10.2018 - 12 000 грн і №4 від 17.01.2019 - 12 000 грн, всього 36 300 грн.

Отже, нарахування позивачу штрафу та пені (353,09+1,77= 354,86 грн) за порушення строку сплати внеску 20.07.2018 є правомірним.

Також, ОСОБА_1 10.02.2020 подано звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (Форма № Д5 (річна)) за 2019 рік, в якому (таблиця 1) зазначено, що сума нарахованого єдиного внеску за рік складає 47982 грн. Єдиний внесок сплачено платіжними дорученнями: №16 від 19.04.2019 в сумі 12 000 грн, №26 від 12.08.2019 12 000 грн, №36 від 08.11.2019 - 12 000 грн і №2 від 20.01.2020 - 12 000 грн, всього 48 000 грн.

Отже, нарахування позивачу штрафу та пені (246,84+29,62= 276,46 грн) за порушення строку сплати внеску 20.07.2018-12.08.2019 року є правомірним.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДПС у Волинській області №1464/03-20-24-06-06 від 25.01.2024 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску підлягає визнанню протиправним та скасуванню на суму 4120,80 грн.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953; далі Інструкція №449, в редакції, чинній на момент формування спірних вимог), до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), зокрема, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Отже, встановлені у справі обставини дозволяють дійти висновку, що вимога від 22.03.2024 №Ф-4982-0320 на суму 3993,36 грн є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки суд не наділений повноваженням визначати податкове зобов`язання, а податковий орган вправі самостійно визначити суму боргу (недоімки).

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання даного позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1212 грн, що підтверджується квитанцією від 07.05.2024 №07-1126614/1.

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1212 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 229, 243-246, 268, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати рішення Головного управління ДПС у Волинській області №1464/03-20-24-06-06 від 25 січня 2024 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску підлягає визнанню протиправним та скасуванню на суму 4120,80 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Волинській області від 22 березня 2024 року №Ф-4982-0320 про сплату боргу (недоїмки).

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судові витрати у сумі 1212 (одна тисяча двісті дванадцять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ).

Суддя А.Я. Ксензюк