Справа № 160/14615/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2024 року та призначити одноразову допомогу на сім`ю, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, передбачену пунктом першим частини 5 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона, як донька потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві, має право на одноразову допомогу на сім`ю, передбачену ст.. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої на день настання права на страхову виплату.
22.06.2024р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, на звернення позивачки від 03.01.2023 (вх. № 325 від 03.01.2023), щодо призначення страхових виплат, повідомило що питання призначення та отримання одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю годувальника не вирішувалося оскільки не встановлення факту сімейних відносин.
Зазначає, що враховуючи положення вищевказаних статей Сімейного Кодексу та судову практику по подібним справам поняття «сім`я» та «член сім`ї» не є тотожним і мають важливі об`єктивні відмінності, а саме « сумісне проживання і спільний побут».
Тому, ствердження заявницею про сумісне мешкання її та померлого батька, ще не є доказом того, що вони були однією сім`єю. На момент смерті батька, заявниці було 34 роки, вона є повнолітньою, дієздатною людиною, працює, тому, природно може мати сімейні стосунки з чоловіком та мешкати окремо.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .
Відповідно до акту від 06.10.2023р. форми Н-1/П смерть ОСОБА_3 настала внаслідок нещасного випадку на виробництві.
03.01.2024р. ОСОБА_1 звернулась до Криворізького південного об`єднаного управління ПФУ із заявою відповідної форми (Додаток №2 до Порядку) про призначення/перерахування/продовження страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника.
До вищенаведеної заяви додала: акт Н-І (акт розслідування нещасного випадку), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява, інший документ, свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть, свідоцтво про шлюб що підтверджується розпискою-повідомленням від 03.01.2024р.
Позивач вважає, що як донька потерпілого внаслідок нещасного випадку, має право на отримання одноразової допомоги на сім`ю, передбаченої пунктом 1 частиною 5 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV.
Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі Закон № 1105-XIV).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 30 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".
Згідно з ч.5 ст. 36 Закону № 1105-XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються, зокрема, одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.
Відповідно до ч 1 ст. 37 Закону № 1105-XIV для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України. Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.
Частиною 2 ст. 37 Закону № 1105-XIV визначено, що територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:
1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;
2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;
3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;
4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;
5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;
6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;
7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;
8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;
9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;
10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців
Територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Територіальні органи уповноваженого органу управління можуть затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог. (Стаття 38 Закону № 1105-XIV ).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення потерпілого або особи, яка має право на виплату, структурний підрозділ пенсійного фонду зобов`язаний розглянути таке звернення та прийняти відповідне рішення протягом 10 календарних днів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 03.01.2024р. звернулась до відповідача саме із заявою про призначення одноразової допомоги, відповідного зразка.

За результатом розгляду заяви та документів позивача, відповідач, в порушення ст.38 Закону № 1105-XIV, рішення не прийняв.

Замість цього, заяву позивача від 03.01.2024р. розглянув в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Наведені обставини свідчать про те, що відповідачем була допущена протиправна бездіяльність щодо належного розгляду заяви позивачки від 03.01.2024р.

Таким чином, належним способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги на сім`ю , поданої 03.01.2024р. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2024 року в частині призначення їй одноразової допомоги та прийняти відповідне обгрунтоване рішення, з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог чинного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Одночасно суд зазначає, що позивач не пропустив строк звернення з позовом до суду, оскільки відповідач допустив триваюче правопорушення, а саме: не прийняв рішення за результатами звернення позивача стосовно призначення одноразової допомоги на сім`ю.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області понесені судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, і.к. 21910427)про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги на сім`ю , поданої 03.01.2024р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.01.2024 року в частині призначення їй одноразової допомоги та прийняти відповідне обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог чинного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін