Справа № 420/9127/23
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/9127/23

Час і місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

16:01 год., м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

22.09.2023 року;

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Крусяна А.В.

Яковлєва О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі №420/9127/23 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року,-

В С Т А Н О В И В:

26.04.2023 року ОСОБА_1 зверталась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №43684-1302 від 30.06.2017 року, №43685-1302 від 30.06.2017 року, №-1502 від 30.06.2018 року, №-1502 від 30.06.2018 року, №4-1502 від 30.06.2019 року, №4-1502 від 30.06.2019 року, №4-1502 від 04.05.2020 року, №6-1502 від 20.05.2021 року, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб (18010700);

визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №1430-1 від 27.05.2017 року, №0-1502 від 16.04.2018 року, № від 20.07.2018 року, №0-1502 від 16.05.2019 року, №0-1502 від 12.05.2020 року, №0-1502 від 26.05.2021 року, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості (18010300);

визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС в Одеській області №1740-17 від 22.09.2016 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Суд визнав протиправними та скасував податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби в Одеській області:

№43684-1302 вiд 30.06.2017 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2017 рік в сумі 135308 грн. 81 коп.;

№43685-1302 від 30.06.2017 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2017 рік в сумі 4153 грн. 58 коп.;

№-1502 від 30.06.2018 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2018 рік в сумі 216494 грн. 09 коп.;

№-1502 від 30.06.2018 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2018 рік в сумі 4153 грн. 58 коп.;

№4-1502 вiд 30.06.2019 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2019 рік в сумі 324741 грн. 13 коп.;

№4-1502 від 30.06.2019 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2019 рік в сумі 4153 грн. 58 коп.;

№4-1502 від 04.05.2020 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2020 рік в сумі 4153 грн. 58 коп.;

№6-1502 від 20.05.2021 року про визначення податкового зобов`язання із земельного податку за 2021 рік в сумі 4153 грн. 58 коп.;

№0-1502 від 26.05.2021 року про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2020 рік в сумі 154125 грн. 07 коп.;

№ від 20.07.2018 про застосування штрафу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 9000 грн.

В задоволенні решти вимог суд відмовив.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області №1430-1 від 27.05.2017 року, №0-1502 від 16.04.2018 року, № від 20.07.2018 року, №0-1502 від 16.05.2019 року, №0-1502 від 12.05.2020 року, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості (18010300).

Ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області №1430-1 від 27.05.2017 року, №0-1502 від 16.04.2018 року, № від 20.07.2018 року, №0-1502 від 16.05.2019 року, №0-1502 від 12.05.2020 року, якими визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості (18010300).

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №1430-1 від 27.05.2017 року, №0-1502 від 16.04.2018 року, № від 20.07.2018 року, №0-1502 від 16.05.2019 року, №0-1502 від 12.05.2020 року, якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлових нерухомості (18010300).

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

25.06.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява про розподіл судових витрат по справі №420/9127/23.

В обґрунтування вказаних вимог зазначено, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове судове рішення в адміністративній справі, не здійснив розподіл судових витрат, понесених позивачкою у зв`язку із оплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

02.07.2024 року на запит апеляційного суду надійшла адміністративна справа №420/9127/23 для розгляду поданої заяви.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За правилами частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів враховує, що постановою апеляційного суду у цій справі скасовано рішення суду першої інстанції.

Ухвалено нове судове рішення, яким частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , а отже відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України на користь позивачки підлягають відшкодуванню судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який виступав стороною у справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Одночасному врахуванню підлягає й те, що відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI при поданні адміністративного позову ставка судового збору становила 13247,76 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4, ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, з огляду на вимоги апеляційної скарги про перегляд судового рішення в частині, ставка судового збору за подання скарги становила 6965,08 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи доказів, а саме квитанцій від 31.03.2023 року №, від 08.05.2023 року №, під час звернення із адміністративним позовом позивачка здійснила оплату судового збору відповідно у розмірі 13208,57 грн. та 1073,6 грн., всього у сумі 14282,17 грн.

Під час звернення із апеляційною скаргою на рішення суду, оскаржуючи судове рішення в частині залишення позовних вимог без задоволення, позивачка (апелянтка) здійснила оплату судового збору у сумі 8516,72 грн. згідно квитанції від 11.10.2023 року №0385-1508-3833-9933.

Розмір задоволених вимог, з урахуванням висновків апеляційного суду у цій справі, складає у сумі 1320857,2 грн., що становить 99,7 відсотків розміру задоволених вимог.

Отже, виходячи з положень частини 3 статті 139 КАС України, відшкодуванню позивачці підлягають понесені у зв`язку із розглядом цієї адміністративної справи судові витрати у вигляді оплати судового збору на суму 20152,2 грн. (99,7% від 20212,84 грн.).

Інша частина судового збору, сплачена в суді першої інстанції у розмірі 1043,41 грн. та в суді апеляційної інстанції у сумі 1551,64 грн., вважається надміру сплаченою, не являється об`єктом розподілу судових витрат між сторонами і підлягає поверненню позивачці в порядку, передбаченому Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

З огляду на те, що під час ухвалення судового рішення у цій справі питання про розподіл судових витрат апеляційним судом не вирішено, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість поданої позивачкою заяви, вбачає підстави для застосування положень частин 3, 6 статті 139 КАС України та проведення розподілу понесених витрат у зв`язку із розглядом цієї справи.

Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 321, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляді оплати судового збору у розмірі 20152 (двадцять тисяч сто п`ятдесят дві) грн. 20 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв