Справа № 420/16579/24
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стефанова С.О., розглянувши в порядку письмового проваджені адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 73601456 від 13.05.2024 року про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 28 травня 2024 року надійшов адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 73601456 від 13.05.2024 року про накладення штрафу.

Позиція позивача обґрунтована наступним

Позивач зазначає, що 22.05.2024 року з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла постанова ВП №73601456 від 13.05.2024 року про накладення штрафу в розмірі 5100 грн.

Також, позивач вказує, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 року по справі № 420/19317/23, яке набрало законної сили 13.11.2023 року, ОСОБА_1 20.12.2023 року проведено нарахування з 01.07.2021 року щомісячної доплати до призначеної пенсії у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 становитиме 38776,66 грн.

Перерахунок пенсії на підставі рішення суду № 420/19317/23 проведено за період з 01.07.2021 року по 31.12.2023 року, але доплата пенсії відсутня, оскільки після виконання рішень суду по справах № 420/13714/22 та № 420/12111/23 проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019 року і з 01.03.2023 року без обмеження максимальним розміром та питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в рішенні суду по справі № 420/19317/23.

Також позивач зазначає, що оскільки рішенням суду по справі № 420/12111/23 було установлено з 01.03.2023 року провести перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії ОСОБА_1 визначений на зазначену дату, тобто складає 38776,66 грн.

Таким чином, на переконання позивача, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Позивач наголошує, що державним виконавцем не взято до уваги, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: 1) факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії; 2) невиконання зумовлено неповажними причинами.

Як результат, на переконання позивача, державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах, допустимих діючим законодавством, до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону №1404.

Позиція відповідача обґрунтовується наступним

Відповідач не погоджується з заявленими позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню та зазначає, що перевіривши надані ГУ ПФУ в Одеській області на адресу відділу копії протоколів перерахунку пенсії стягувача та беручи до уваги аргументи стягувача щодо невиконання рішення суду, державний виконавець приходить до висновку, що боржник умисно, неправдиво та зухвало стверджує про виконання рішення суду, при цьому маніпулюючи розрахунками у такий спосіб, що нібито розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився, однак фактично розмір пенсії залишається незмінним, доказів нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. виконавцю не надано. Таким чином, не нарахування та невиплата з 01.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн до призначеної пенсії ОСОБА_1 є протиправною та свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою суду від 31.05.2024 року позов залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Заявою від 05.06.2024 року (вхід. № ЕС/23020/24) позивач усунув недоліки позову, зокрема, надав до суду квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 06 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Вищевказаною ухвалою також витребувано з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, ) належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №73601456 у повному обсязі.

13 червня 2024 від відповідача надійшов відзив на позов (вхід. №ЕС/24348/24) разом з копіями матеріалів виконавчого провадження №73601456.

Станом на 24 липня 2024 року, інших заяв по суті справи з боку сторін на адресу суду не надходило.

Вивчивши матеріали справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

На примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 73601456, з примусового виконання вимог виконавчого листа по справі № 420/19317/23, виданого 20.11.2023 року Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб з 01.07.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

14.12.2023 року, керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої були направлені сторонам виконавчого провадження.

26.12.2023 року на адресу відділу надійшла додаткова заява стягувача щодо невиконання рішення суду.

01.01.2024 року у відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження до відділу надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 22.12.2023 вих. №1500-0505-5/181194 про виконання рішення та додатки до нього. Зазначеним листом, серед іншого, повідомлено наступне: : «...Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 420/19317/23, яке набрало законної сили 13.11.2023, ОСОБА_1 20.12.2023 проведено нарахування з 01.07.2021 щомісячної доплати до призначеної пенсії у розмірі 2000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (копія перерахунку пенсії додається). Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2024 становитиме 38776,66 грн. (копія перерахунку пенсії додається). Перерахунок пенсії на підставі рішення суду № 420/19317/23 проведено за період з 01.07.2021 по 31.12.2023, але доплата пенсії відсутня, оскільки після виконання рішень суду по справах № 420/13714/22 та № 420/12111/23 проведено перерахунок пенсії з 01.07.2019 і з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром та питання виплати пенсії без обмеження максимальним розміром не розглядалось в рішенні суду по справі № 420/19317/23. Також повідомляємо, що оскільки рішенням суду по справі № 420/12111/23 було установлено з 01.03.2023 провести перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії ОСОБА_1 визначений на зазначену дату, тобто складає 38776,66 грн. Таким чином, покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління...».

При цьому, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року по справі №420/19317/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Зі змісту наданих на адресу відділу копій протоколів перерахунку пенсії встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19317/23, 20.12.2023 року було проведено перерахунок пенсії стягувача з 01.07.2021 року, до підсумку пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000,00 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 34716, 33 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 34716, 33 грн.

20.12.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії стягувача з 01.03.2022 року; до пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 39176,5 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 37176,5 грн.

Також, 20.12.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії стягувача з 01.03.2023 року; до пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 40776, 66 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 38776, 66 грн.

Окрім того, 20.12.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії стягувача з 01.01.2024 року; до пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 40776, 66 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 38776, 66 грн.

Зі змісту наданих на адресу відділу документів вбачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду, внаслідок чого розмір пенсії збільшився та загальний розмір з (надбавками) склав 40776, 66 грн., при цьому фактична сума пенсії, яка належить до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії становить 38776, 66 грн., що свідчить про невиплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень.

Тобто, після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду по справі № 420/19317/23, пенсія ОСОБА_1 має складати 40776, 66 грн. (з урахуванням доплати 2000 грн.), але до виплати обмежена сумою 38776, 66 грн., або на 2000 грн. менше.

Отже, ГУ ПФУ в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 420/14197/23 не виконало, щомісячна доплата у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2023 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» зазначена в перерахунках пенсії, проте фактично не виплачується.

Таким чином, за наслідками проведеного перерахунку пенсії відсутня доплата до пенсії, тоді як, рішенням суду зобов`язано нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії з 01.07.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

10.01.2024 року державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду, яку направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

13.05.2024 року державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону, повторно винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн. за невиконання рішення суду, яку направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця про накладення штрафу у розмірі 5100 грн., вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся з даною позовною заявою до суду.

Релевантні джерела права та висновки суду

Згідно зі ст.1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

За статтею 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках, підлягають примусовому виконанню відповідно до цього Закону.

У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом. (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, згідно з частиною 4 статті 19 Закону України "Про виконавче провадження", сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно зі статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів. Про відкладення проведення виконавчих дій виконавець виносить відповідну постанову.

Статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", установлений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно з частинами 1, 2 цієї статті за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі унормований статтею 65 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії та рішення про поновлення на роботі.

Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, законодавець передбачив негативні наслідки (зокрема штрафні санкції) за невиконання боржником в обумовлений строк рішення, за умови його невиконання без поважних причин.

Суд зазначає, що в розумінні статей 63 та 75 Закону України "Про виконавче провадження", поважними причинами невиконання божником рішення, за яким його зобов`язано вчинити певні дії, можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення дій, до виконання яких він зобов`язаний відповідним рішенням та підтверджені належним чином.

Поважними причинами невиконання рішення суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як встановлено судом вище, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року по справі №420/19317/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з 01.07.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Зі змісту наданих на адресу відділу копій протоколів перерахунку пенсії встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19317/23, 20.12.2023 року було проведено перерахунок пенсії стягувача з 01.07.2021 року, до підсумку пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000,00 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 34716, 33 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 34716, 33 грн.

20.12.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії стягувача з 01.03.2022 року; до пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 39176,5 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 37176,5 грн.

Також, 20.12.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії стягувача з 01.03.2023 року; до пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 40776, 66 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 38776, 66 грн.

Окрім того, 20.12.2023 року ГУ ПФУ в Одеській області було здійснено перерахунок пенсії стягувача з 01.01.2024 року; до пенсії включено щомісячну доплату до пенсії 2000 грн. згідно постанови Кабміну України №713 від 14.07.2021 року; пенсія визначена у розмірі 40776, 66 грн.; з урахуванням максимального розміру пенсії до виплати 38776, 66 грн.

Зі змісту наданих на адресу відділу документів вбачається, що пенсійний орган здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду, внаслідок чого розмір пенсії збільшився та загальний розмір з (надбавками) склав 40776, 66 грн., при цьому фактична сума пенсії, яка належить до виплати, з урахуванням максимального розміру пенсії становить 38776, 66 грн., що свідчить про невиплату щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 гривень.

Тобто, після проведеного перерахунку пенсії на виконання рішення суду по справі № 420/19317/23, пенсія ОСОБА_1 має складати 40776, 66 грн. (з урахуванням доплати 2000 грн.), але до виплати обмежена сумою 38776, 66 грн., або на 2000 грн. менше.

Отже, ГУ ПФУ в Одеській області рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 по справі № 420/14197/23 не виконало, щомісячна доплата у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2023 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» зазначена в перерахунках пенсії, проте фактично не виплачується.

Таким чином, перевіривши надані ГУ ПФУ в Одеській області на адресу відділу копії протоколів перерахунку пенсії стягувача та беручи до уваги аргументи стягувача щодо невиконання рішення суду, державний виконавець дійшов висновку, що боржник умисно, неправдиво та зухвало стверджує про виконання рішення суду, при цьому маніпулюючи розрахунками у такий спосіб, що нібито розмір пенсії ОСОБА_1 збільшився, однак фактично розмір пенсії залишається незмінним, доказів нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. виконавцю не надано.

Таким чином, не нарахування та невиплата з 01.07.2021 року щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії ОСОБА_1 свідчить про невиконання рішення суду без поважних причин.

Таким чином, за наслідками проведеного перерахунку пенсії відсутня доплата до пенсії, тоді як, рішенням суду зобов`язано нарахувати та виплатити щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. до призначеної пенсії з 01.07.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

10.01.2024 року державним виконавцем відділу керуючись вимогами статей 63,75 Закону винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн за невиконання рішення суду, яку направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

Доказів виконання рішення суду державному виконавцю Відділу, станом на 13.05.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не надано.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону, 13.05.2024 року державним

виконавцем винесено повторно постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду, яку направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. В даній постанові також зазначено вимогу державного виконавця щодо необхідності виконання рішення суду протягом десяти робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

ОСОБА_3 України ЄСПЛ прийняв пілотні рішення у справах "Юрій Миколайович Іванов проти України" та "Бурмич та інші проти України" в яких зазначено про проблему тривалого невиконання рішень національних судів.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Так, у рішенні по справі "Іванов проти України" Європейським судом констатовано порушення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції (ефективний доступ до суду), зазначивши, що право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Крім того, Європейським Судом констатовано порушення ст. 1 Протоколу №1 (право на майно) відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

За сталою практикою Європейського Суду, зокрема і в наведеному рішенні, на державу покладено обов`язок та відповідальність за виконання остаточних рішень, держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених щодо державних підприємств та органів державної влади, брак бюджетних коштів, бездіяльність з боку державних виконавців та недоліки в національному законодавстві - відповідальність держави наявність в Україні недоліків регуляторної та адміністративної практики органів влади держави з виконання рішень національних судів.

Отже, суд зазначає про те, що виконання судового рішення у справі № 420/7964/22 є складовою права особи на справедливий суд, а тому таке рішення повинно бути виконано у порядок та строк, наведений Законами України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Про виконавче провадження", а своєчасне невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність у вигляді штрафу.

Суд зауважує, що в порядку виконання рішення суду, доказів виконання рішення у справі № 420/19317/23 станом на момент винесення оскаржуваної постанови позивач не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржувану постанову, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 249, 269, 271, 287 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 73601456 від 13.05.2024 року про накладення штрафу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст.255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п.15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 272 КАС України.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ).

Відповідач: відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091).

Суддя С.О. Cтефанов

.