Справа № 520/27507/23
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 р. Справа № 520/27507/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Русанової В.Б. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 (суддя Зоркіна Ю.В.; м. Харків) по справі № 520/27507/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі також - відповідач) в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди під час лікування у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 01.06.2022 по 24.10.2022 у повному обсязі;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду під час лікування у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 01.06.2022 по 24.10.2022 із розрахунку 100000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , у травні 2022 року позивач під час виконання бойового завдання потрапив під ракетно-бомбовий удар з боку Збройних Сил РФ та отримав поранення та травми, пов`язані із захистом Батьківщини, проте відповідачем доплата передбачена постановою КМУ № 168 виплачена не у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди під час лікування у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у червні, серпні - жовтні 2022 у повному обсязі.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду під час лікування у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період червень, серпень- жовтень 2022 із розрахунку 100000 грн, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині вимог позов залишено без задоволення.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

Відповідач частково не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його ухвалення з порушенням судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що 19.05.2022 позивачем було отримане травмування, пов`язане з захистом Батьківщини, внаслідок чого його було спрямовано у шпиталь на лікування, що підтверджується витягом з Наказу № 139 від 19.05.2022 про вибуття у шпиталь та випискою з ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології» № 930 про перебування на стаціонарному лікування з 24.05.2022 по 03.06.2022, тобто, 03.06.2022 позивача було виписано зі стаціонару та лікування було завершено. Наступне перебування на стаціонарному лікуванні у ДУ «Інститут неврології, психіатрії та наркології» відбулось з 13.06.2022 по 18.08.2022, що підтверджується випискою № 1112. Тобто, не мало місця безперервного лікування протягом червня 2022 року, тому як 03.06.2022 позивача було виписано з лікарні та направлено до військової частини. Разом з тим, обов`язковою умовою для виплати додаткової винагороди, пов`язаної з отриманням травмування у зв`язку із захистом Батьківщини, є безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволених позовних вимог, оскаржене судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції лише в цій частині в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу за контрактом від 13 жовтня 2020 року у військовій частині НОМЕР_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №291 від 13.10.2020 року.

З 16.03.2023 на підставі наказу № 60 позивач проходить службу на посаді стрільця у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВОС НОМЕР_3 ).

Під час проходження військової служби у складі військової частини НОМЕР_1 , у травні 2022 року позивач під час виконання бойового завдання потрапив під ракетно-бомбовий удар з боку Збройних Сил рф та отримав поранення та травми, пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми від 16.01.2023 року № 152, довідкою Гарнізонної військово-лікарської комісії від 28.10.2022 та довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 19.01.2023 року.

Після отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні у закладах охорони здоров`я: з 24.05.2022 - по 03.06.2022 - період лікування у ДУ "Інститут неврології психіатрії та наркології згідно копії лікарняної виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №930 за вказаний період; з 13.06.2022 - по 18.08.2022 у ДУ "Інститут неврології психіатрії та наркології згідно копії лікарняної виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1112 за вказаний період; з 19.08.2022 - по 08.09.2022 - у ДУ "Інститут неврології психіатрії та наркології згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1753 за вказаний період ; з 24.09.2022 - по 24.10.2022 - у КИП ХОР "Обласна клінічна психіатрична лікарня №3" згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3528 за вказаний період. Лікування позивача завершено 24.10.2022, що підтверджується випискою №3528. Після завершення стаціонарного лікування, 28.10.2022 позивач пройшов медичний огляд у Гарнізонній військово-лікарській комісії військової частини НОМЕР_5 .

На підставі проведеного огляду Гарнізонною військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_5 видано довідку №2092 від 28.10.2022 року про те, що солдат ОСОБА_1 внаслідок перенесеної вибухової травми (19.05.2022) зазнав акубаротравми, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку у вигляді стійкого цефалічного, астено-вегетативного синдромів, лікворно-дисомнічних розладів при помірному порушенні функцій центральної нервової системи. Посттравматичного стресового розладу. Посттравматичної нейросенсорної приглухуватості при сприйнятті шепітної мови до 3,5 метрів на праве вухо, до 2,5 метрів на ліве вухо. У довідці зазначено, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як тяжка. Також у довідці вказано, що травма, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

16.01.2023 військовою частиною НОМЕР_1 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2022 позивачу видано Довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та позивач повторно пройшов медичний огляд у військово-лікарській комісії військової частини НОМЕР_4 .

На підставі проведеного медичного огляду військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_4 видано довідку №1219 від 19.01.2023 , у якій вказано, що наслідки перенесених військових травм (19.05.2022) згідно з наказом МОЗ України від 04.07.2007 року №370 є травмами тяжкого ступеню та травма є такою, що пов`язана із захистом Батьківщини.

Згідно з довідкою про нарахування грошового забезпечення №765 від 25.05.2023 за період з 24.05.2022 по 25.10.2022 року позивач отримував додаткову винагороду у розмірі червень 2022 року - 0 грн.; липень 2022 року -100 000 грн.; серпень-жовтень 2022 року по 30000 грн.

Вважаючи, що відповідач внаслідок ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди під час лікування у зв`язку із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період з 01.06.2022 по 24.10.2022 у повному обсязі, допустив протиправну бездіяльність, позивач звернувся до суду з цим позвоом.

Ухвалюючи рішення в частині задоволених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно не виплачено позивачу додаткову грошову винагороду за період червень 2022, серпень - жовтень 2022 року в повному обсязі.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми "єПідтримка", виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168" № 400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

З аналізу наведених норм постанови №168 випливає встановлення декількох підстав для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, про що має бути прямо зазначено у документах,

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення,

- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Наказом Міністерства оборони України "Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" від 25.01.2023 № 44, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, затверджено Зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260), та доповнено Порядок новим розділом такого змісту: "XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану".

Згідно із пунктом 12 розділу XXXIV Порядку № 260 (у чинній редакції), керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних), комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

При цьому, до набрання чинності змінами до Порядку № 260 згідно з окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/в/29, також було зобов`язано керівників ВЛК під час надання рекомендацій про потребу у відпустці одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Крім того, статтею 10-1 Закону № 2011-ХІІ врегульовані питання щодо права військовослужбовців на відпустки, порядок надання військовослужбовцям відпусток та відкликання з них, та пунктом 19 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ (в редакції Закону України "Про внесення змін до статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо рівних можливостей матері і батька, які є військовослужбовцями, на догляд за дитиною в особливий період" від 29.07.2022 № 2490-ІХ) визначено, що надання військовослужбовцям у періоди, передбачені пунктами 17 і 18 цієї статті, інших видів відпусток припиняється, крім відпустки військовослужбовцям-жінкам у зв`язку з вагітністю та пологами; відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та в разі якщо дитина потребує домашнього догляду - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку (якщо обоє батьків є військовослужбовцями, - одному з них за їх рішенням); відпустки у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії".

Тобто, на цей час законодавчо визначено такий вид відпустки, як відпустка для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, та підзаконними нормативно-правовими актами передбачено, що під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

Як встановлено судом, позивачем в підтвердження своїх позовних вимог надано копії довідок, протоколів огляду, довідок про обставини травми, перевідного епікризу, виписки із медичної карти.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 24.05.2022 - по 03.06.2022 - період лікування у ДУ "Інститут неврології психіатрії та наркології згідно копії лікарняної виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №930 за вказаний період; з 13.06.2022 - по 18.08.2022 у ДУ "Інститут неврології психіатрії та наркології згідно копії лікарняної виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1112 за вказаний період; з 19.08.2022 - по 08.09.2022 - у ДУ "Інститут неврології психіатрії та наркології згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1753 за вказаний період ; з 24.09.2022 - по 24.10.2022 - у КИП ХОР "Обласна клінічна психіатрична лікарня №3" згідно виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3528 за вказаний період. Лікування позивача завершено 24.10.2022, що підтверджується випискою №3528.

Обставина не виплати позивачу в повному обсязі додаткової винагороди за період червень 2022, серпень-жовтень 2022 року підтверджується довідкою про нараховане та виплачене грошове забезпечення від 25.05.2023 № 765, згідно з якою виплата проводилась у наступних розмірах червень 2022 року 0 грн, липень 2022 року 100000 грн, серпень-жовтень 2022 по 30000 грн.

З огляду на встановлені у справі обставини/, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно не виплачено ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду за період червень 2022, серпень-жовтень 2022 року в повному обсязі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що строк знаходження на стаціонарному лікуванні позивача переривався у червні 2022 року, що в свою чергу унеможливлює виплату додаткової винагороди до 100 000 грн з моменту повернення військовослужбовця до військової частини, оскільки позивач знаходився на стаціонарному лікуванні не безперервно, колегія суддів зазначає, що Постанова №168 не містить жодних посилань на обов`язковість безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні/відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Норми п.1-2 Постанови №168, не містять застереження щодо необхідності перебувати на безперервному лікуванні для отримання збільшеної додаткової винагороди до 100 000 грн., а також загалом передбачають виплату додаткової винагороди для осіб під час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову щомісячну винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року за червень, серпень-жовтень 2022 із розрахунку 100000,00 гривень, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

В частині розподілу судових витрат рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржується, тому колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в цій частині з огляду на положення ч. 1 ст. 308 КАС України.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.03.2024 по справі № 520/27507/23 - залишити без змін в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.П. Жигилій
Судді В.Б. Русанова Т.С. Перцова