Справа № 280/9174/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року м.Дніпросправа № 280/9174/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 280/9174/23 (суддя Калашник Ю.В.) за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області (далі - відповідач) від 24.10.2023 № ПШ009926 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 21.09.2023 він не був автомобільним перевізником, про що зазначав в акті №АР026203, оскільки перевозив вантаж картоплі як фізична особа, для своїх власних потреб, на своєму власному транспортному засобі. Довідку №57/18-09 від 20.09.2023, видану виконавчим комітетом Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області про купівлю картоплі фізичною особою для власних потреб позивачем надано інспектору, про що зазначено в акті № АР026203, однак вона не була взята ним до уваги. На час складання акту № АР026203, ФОП ОСОБА_1 , послуги з перевезення вантажу ні якій особі не надавав, угод про перевезення не укладалось. Позивач суб`єктом господарювання або відповідальною особою за перевезення вантажу, не був.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року позовні вимоги задоволено. Судом скасована оскаржена позивачем постанова відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в момент проведення рейдової перевірки не було надано жодного документу, який би підтверджував, що вантаж, який перевозив позивач був придбаний для власних потреб. Вважає, що нормами Закону України «Про автомобільний транспорт» в частині наявності підстав для притягнення автомобільного перевізника до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт не передбачено винятків в частині здійснення такими перевізниками перевезень вантажів власними транспортними засобами та для власних потреб.

Представником позивача було подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає рішення законним і обґрунтованим. Просить залишити рішення суду першої інстанції у даній справі без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Вказує, що ОСОБА_1 здійснюючи перевезення вантажу для власних потреб і за рахунок власних коштів, надав інспектору 21.09.2023 довідку №57/18-09 від 20.09.2023, видану виконавчим комітетом Новослобідської сільської ради Конотопського району Сумської області, про купівлю картоплі фізичною особою для власних потреб, про що зазначалось в акті №АР026203, але дану довідку не було взято відповідачем до уваги з невідомих причин.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що 21.09.2023 співробітниками Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатами якої складено акт №АР026203.

Відповідно до висновків акту перевірки, під час перевезення вантажу під керуванням ОСОБА_1 автомобілем КАМАЗ 53212, реєстраційний номер НОМЕР_1 перевезення здійснювалось за відсутності на момент перевірки товарно-транспортної накладної встановленої форми, передбаченої п.11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997, чи інших документів на вантаж.

Заначено, про порушення ст.34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

У графі пояснення водія про причини порушень зазначено «картопля закуплена на території громади, товарно-транспортну накладну там не надали, а дали довідку про закупівлю картоплі, перевожу для власних потреб».

24.10.2023 Відділом державного нагляду (контролю) у Запорізькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ009926, якою за порушення ст.34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 17 000 грн..

Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що у позивача був відсутній обов`язок мати товарно-транспортну накладну при перевезенні вантажу власним транспортним засобом, для власних потреб, тому оскаржена постанова підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт».

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом;

Згідно з п. 11.1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 (далі - Правила №363), основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Відповідно до п. 11.2 Правил №363, оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

За п. 11.3 Правил № 363, товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом виписує Замовник (вантажовідправник) у трьох примірниках.

Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі примірники товарно-транспортної накладної підписом.

Відповідно до п. 11.4. Правил № 363 після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її примірники.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2018 у справі №815/3310/17 зазначив, що товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг.

Таким чином, ТТН підтверджує факт надання послуг з перевезення товарів (якщо таке перевезення здійснюється на договірних умовах), документує рух матеріальних цінностей та є одним із доказів реальності здійснення господарської операції з постачання товарів.

Колегія суддів зазначає, що перевезення вантажу здійснювалось власним транспортом позивача як фізичною особою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки КАМАЗ 53212, номерний знак НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та страховим полісом № НОМЕР_3 , страхувальником в якому зазначено фізичну особу ОСОБА_1 ..

Однак, адміністровано-господарський штраф застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В даному випадку, відповідач не підтвердив факт надання ФОП ОСОБА_1 послуг з постачання товарів.

Беручи до уваги той факт, що у позивача був відсутній обов`язок мати товарно-транспортну накладну при перевезенні вантажу власним транспортним засобом, для власних потреб, суд дійшов вірного висновку, що спірна постанова від 24.10.2023 № ПШ009926 підлягала скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, рішення судом прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 280/9174/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак