Справа № 480/580/24
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 липня 2024 року Справа № 480/580/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Кунець О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/580/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати до страхового стажу позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.1996р. з 07.03.1996р. по 25.12.2023р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 період навчання згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.1996р. з 01.09.1989р. по 14.06.1994р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04 грудня 2023року та зарахувати до його стажу періоди із 01.09.1989р. по 25.12.2023р.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області від 06.12.2023р., позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності II групи від загального захворювання згідно висновків відповідача, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.1996 року, оскільки на титульній сторінці слабкий відбиток печатки підприємства, який неможливо ідентифікувати, згідно Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29.07.1993р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993р. за № 110. Також до страхового стажу не зараховано період навчання, згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата початку навчання. Позивачу рекомендовано надати уточнюючі довідки. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності II групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
На думку позивача, оскаржувані дії та рішення відповідача є протиправним, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
На виконання вимог ухвали суду, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить суд відмовити в їх задоволенні. Відповідач зазначає, що за результатами розгляду документів доданими до заяви, страховий стаж становить 8 років 00 місяців 3 дні, вік позивача - 49 років.
Згідно висновків відповідача, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 05.03.1996 року, оскільки на титульній сторінці слабкий відбиток печатки підприємства, який неможливо ідентифікувати.
Також до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплому НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата початку навчання.
Враховуючи зазначене, на переконання відповідача, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.12.2023 року було правомірно відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності ІІ групи від загального захворювання відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши і оцінивши докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:
Як свідчить з матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є внутрішньо переміщеною особою, з 05.09.2016р. перебуває на обліку в Департаменті соціального захисту населення Сумської міської ради.
23.11.2023р. ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності у зв`язку з загальним захворюванням, відповідно до довідки МСЕК від 23.11.2023р. серія 12 ААГ № 275758.
04.12.2023р. Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії по інвалідності II групи від загального захворювання, відповідно до ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для осіб віком від 49 років до досягнення 51 років включно при наявності 12 років страхового стажу.
Відповідно до принципу екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та винесено Рішення від 06.12.2023 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач вважає, що відповідачем порушено його законний інтерес у врахуванні періоду навчання та роботи до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії по інвалідності II групи від загального захворювання, вважає відмову відповідача у призначенні пенсії противправною, а права позивача на отримання пенсійного забезпечення у зв`язку з інвалідністю порушеними, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішення відповідачів на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.
Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.
Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Частиною 1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.
У законодавстві, що діяло раніше (до 01.01.2004), зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення", йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).
Зміст поняття "загальний трудовий стаж" є ширшим, ніж поняття "страховий стаж", оскільки до першого включаються також періоди суспільно корисної діяльності, коли особа не підлягала загальнообов`язковому соціальному страхуванню.
Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 №637 (далі Порядок №637).
З матеріалів справи видно, що у позивача наявна трудова книжка НОМЕР_3 , дата заповнення -15.03.1996р., містить підпис власника книжки - ОСОБА_1 , підпис особи, відповідальної за видачу трудових книжок та печатку органу, що видав. Трудова книжка містить записи про навчання та трудову діяльність позивача за період з 07.09.1989р. по 25.12.2023р. Всі записи про трудову діяльність завірені печатками підприємств.
Встановлено, що у трудовій книжці позивача НОМЕР_3 , дата заповнення - 15.03.1996р., містяться наступні записи:
1. 07.09.1989р. - 14.06.1994р. Навчання в Луганському вищому училищі фізичної культури: Диплом ЗБ № 000088 від 14.06.1994р.
2. 07.03.1996р. Прийнятий в спортивно-оздоровчий комплекс сторожем. Розпорядження 28 від 29.02.1996р.
3. 23.07.1996р. Звільнений згідно ст. 36 КЗпП України за власним бажанням. Розпорядження № 07 від 23.07.1996р. Підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства.
4. 14.03.2008р. ТОВ «Епіцентр К»: Прийнятий на роботу вантажником відділу «Доставка» гіпермаркету «Епіцентр К» м. Луганськ. Наказ № 10 від 14.03.2008.
5. 28.08.2008р. Звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Наказ № 124 від 28.03.2008р. Посада та підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства.
6. 05.05.2010р. Луганська філія ТОВ «Венбест» Прийнято на посаду охоронника у відділ охорони та безпеки. Наказ № 70-К від 05.05.2010р.
7. 25.06.2010р. Присвоєно кваліфікацію охоронника першого розряду. Наказ № 96 від 25.06.2010р.
8. 20.12.2010р. Звільнено за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Наказ № 221-К від 20.12.2010р. Посада та підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства.
9. 01.07.2011р. Приватне акціонерне товариство «ЛМЦ». Прийнятий на посаду сторожа. Наказ № 31-к від 01.07.2011р.
10. 12.08.2011 Звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Наказ № 44-к від 12.08.2011р. Посада та підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства.
11. 03.10.2012р. Публічне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика А.В.К. м. Луганськ». Прийнятий контролером на контрольно-пропускному пункті у відділ пожежно-сторожевої охорони, тимчасово. Наказ № 514-к від 03.10.2012р.
12. 05.11.2012р. Звільнено за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України. Наказ №594-к від 05.11.2012р. Посада та підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства.
13. 07.09.2016р. TOB «ЕКО». Прийнятий на посаду інспектора з безпеки. Наказ №172 від 06.08.2016р.
14. 07.11.2016р. Звільнений з посади за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України. Наказ № 214-к від 04.11.2016р. Посада та підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства.
15. 08.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К». Прийнято охоронником служби безпеки гіпермаркету «Епіцентр К» м. Суми. Наказ № 238-к від 07.12.2016р.
16. 25.12.2023р. Звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді внаслідок стану здоров`я який перешкоджає продовженню даної роботи, п. 2 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Посада та підпис особи, яка здійснила запис, печатка підприємства. Наказ № 302-к від 25.12.2023р.
Отже, у трудовій книжці позивача наявні записи про початок та закінчення навчання, прийняття на роботу та звільнення з роботи позивача, завірені печатками підприємств та підписами відповідальних осіб.
При цьому, позивач надав до суду докази того, що 12.01.2024р. ним було отримано лист за № 01/07-163 від Департаменту освіти і науки Луганської обласної військової адміністрації, у відповідь на запит адвоката щодо підтвердження періоду навчання ОСОБА_1 в Луганському вищому училищі фізичної культури з 01.09.1989р. по 14.06.1994р., отримання архівних довідок. Даним листом Департамент освіти і науки Луганської обласної державної адміністрації повідомляє про те, що Луганське вище училище фізичної культури не переміщувалось з тимчасово окупованої території Луганської області на територію підконтрольну владі України, тому надання відомостей про періоди навчання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в Луганському вищому училищі фізичної культури не є можливим.
Разом з тим, проставлення печатки на трудовій книжці не є можливим через перебування організації, що її видала - Луганського вищого училища фізичної культури на окупованій території України.
Вказане свідчать про те, що позивачем вчинені всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання документів щодо підтвердження періоду навчання і проставлення печатки на титульній сторінці трудової книжки, але з незалежних від позивача причин такі документи отримані не були.
Щодо неврахування періодів роботи згідно трудової книжки, оскільки в ній на титульній сторінці слабкий відбиток печатки підприємства, який неможливо ідентифікувати, суд зазначає наступне:
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Пунктом 2 частини 1 статті 9 Закону №1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія по інвалідності.
Згідно статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Незарахування спірного періоду до трудового стажу позивача відповідач обґрунтовує слабким відбитком печатки підприємства на титульній сторінці, який неможливо ідентифікувати, що, на переконання відповідача не відповідає вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993.
Відповідно до п. 1.3. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 (в редакції, чинній станом на дату заповнення титульної сторінки трудової книжки позивача) при влаштуванні на роботу працівники зобов`язані подавати трудову книжку, оформлену в установленому порядку.
У п. 2.2. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 (в редакції, чинній станом на дату заповнення титульної сторінки трудової книжки позивача) вказано, що заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.
Відповідно до п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 (в редакції, чинній станом на дату заповнення титульної сторінки трудової книжки позивача), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.11. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58 (в редакції, чинній станом на дату заповнення титульної сторінки трудової книжки позивача), Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12., після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка від ділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки, в т.ч. внесення до неї записів та поставлення печаток є підприємство роботодавець.
Положеннями Закону №1058-ІУ підставою для призначення пенсії визначено наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Суд зауважує на тому, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальною обставиною є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Більше того, відповідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.
За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Таким чином, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
З аналізу вказаних нормативно-правових актів випливає, що законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок на адміністрацію підприємств, тому її не належне ведення не може позбавити позивача права на включення спірного періоду роботи до його страхового стажу і на отримання пенсії з врахуванням такого періоду.
Правова позиція щодо недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.
Отже, суд погоджується з позицією позивача стосовно того, що не зарахування періоду стажу позивача із 01.09.1989р. по 25.12.2023р. з підстави наявності на титульній сторінці трудової книжки слабкого відбитку печатки підприємства, який неможливо ідентифікувати є протиправним.
Щодо неврахування періоду навчання позивача.
Згідно статті 62 Закону України №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення та частини першої статті 48 Кодексу законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктами 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до абз. 2 п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і згоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.З Порядку).
При цьому, законодавством не передбачено обов`язку пенсіонера (особи, яка звертається за призначенням пенсії) подавати разом із відповідною заявою первинні документи, які б підтверджували відомості, відображені в уточнюючій довідці, виданій закладом, у якому навчалась особа.
Тобто, надання додаткових документів на підтвердження трудового стажу передбачено у разі відсутності трудової книжки або якщо записи про періоди роботи містять неправильні чи неточні записи саме про періоди роботи.
Згідно з п.п. б, в п. 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 N 58, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: б) про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо); в) про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у п. 2.16. цієї Інструкції. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.
Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.
Тобто, в розрізі даної справи та за умови підтвердження трудового стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 28 серпня 2018 року у справі №175/4336/16-а, від 25 вересня 2018 року у справі №242/65/17, від 27 лютого 2019 року у справі №423/3544/16-а та від 11 липня 2019 року у справі №242/1484/17 та від 31 березня 2020 року у справі №446/656/17.
Слід зазначити, що згідно пункту 8 Порядку №637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Відповідно до пункту 27 вказаного Порядку у тих випадках, коли в поданому документі про стаж указано лише роки без зазначення точних дат, за дату береться 1 липня відповідного року, а якщо не зазначено число місяця, то ним вважається 15 число відповідного місяця.
В даному випадку, у позивача наявна трудова книжка, яка містить записи про періоди навчання позивача - з 07.09.1989р. по 25.12.2023р., здійснені належним чином, а відтак, і відмова у неврахуванні цього періоду навчання з мотивів відсутності в дипломі дати початку навчання є противоправною.
При цьому, слід зазначити, що захист порушеного права полягає у визнанні протиправним і скасуванні рішення про відмову у призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву про призначення пенсії, врахувавши правові висновки суду.
Приписами пункту 4.2 Порядку подання і оформлення документів для визначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок), який затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, встановлено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Порядком не визначено, що після скасування судом рішення про відмову в призначенні пенсії і зобов`язанні повторно розглянути заяву мають повторно застосовувати приписи пункту 4.2 цього ж нормативно-правового акту. Таке і неможливе, бо суд має визначити у рішенні кого зобов`язувати вчиняти дії. Тому повторно розглянути заяву має той орган, який встановлено на підставі приписів пункту 4.2 Порядку. Ним є Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області
За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Натомість, відповідачем не доведено правомірність своєї позиції у справі.
Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 244 Кодексу адміністративного судочинства України під час ухвалення рішення суд вирішує питання судових витрат.
Позивач звільнений від сплати судового збору, а тому дане питання судом не розглядається.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Кунець