Справа № 320/21496/23
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2024 року № 320/21496/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Макеєва В.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії з вимогами:

- визнати бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії щодо належного розгляду скарги позивача, щодо зобов`язання BЛK військово-медичного центру Південного регіону включити діагноз «контузія головного мозку» до розкладу хвороб ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16, ) повторно розглянути документи стосовно захворювання військовослужбовця ОСОБА_1 з урахуванням висновків спеціалістів, щодо наявності такого захворювання для врахування в розкладі хвороб діагнозу - «контузія головного мозку».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 адміністративну справу залишено без руху.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним розглядом Центральною військово-лікарською комісією скарги позивача щодо перегляду постанови BЛK військово-медичного центру Південного регіону згідно довідки від 11.08.2022 № 183.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позову, з тих підстав, що питання визначення наявності чи відсутності діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними помноженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе ці повноваження. Також зазначає про те, що суд не може надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

У судове засідання з`явився представник позивача, який підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Позивач та представник відповідача належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не прибули.

Заслухавши сторін по справі, розглянувши подані ними докази, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Відповідно до довідки ВЛК від 11.08.2022 № 183 за наслідками медичного огляду позивача встановлено діагноз та прийнято постанову ВЛК про придатність з формулюванням «обмежено-приданий до військової служби», причинний зв`язок «Захворювання, Ні не пов`язані з проходженням військової служби», «Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини», «Поранення, ТАК пов`язане із захистом Батьківщини».

Представник ОСОБА_1 звернувся в його інтересах, із заявою до Центральної військово-лікарської комісії щодо перегляду постанови BЛK військово-медичного центру Південного регіону згідно довідки від 11.08.2022 № 183.

Надаючи відповідь на заяву представника позивача листом від 19.01.2023 № 590/375 Центральна військово-лікарська комісія повідомила про відсутність підстав для перегляду та проведення повторного медичного огляду ВМКЦ ПР військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки за встановленим діагнозом ОСОБА_1 , постанову ВМКЦ ПР від 11.08.2022 прийнято вірно.

Позивач вважаючи бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії щодо належного розгляду його скарги протиправною, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно ч.10 ст.2 Закону №2232-XII та з метою якісного проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи затверджено Положення №402.

Пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 в редакції від 16.04.2021 року (чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п.1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це медичний огляд, зокрема: допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом.

Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні ВЛК приймають постанови. Постанови ВЛК оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (п.2.1 глави 2 розділу І Положення № 402).

Відповідно до п.20.1 глави 20 розділу II Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення. Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Згідно п.п.2.3.4 п.2.3 Розділу 1 Положення №402 ЦВЛК має право, зокрема: перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Порядок проведення медичного огляду військовозобов`язаних врегульований пунктом 3 розділу ІІ Положення №402.

Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Військовозобов`язані, залежно від категорії запасу, військово-облікової спеціальності та призначення, підлягають повторному огляду ВЛК військових комісаріатів (п.3.1-3.2 розділу ІІ Положення №402).

Згідно п.3.3 розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язані, визнані непридатними до військової служби, повторно оглядаються ВЛК військових комісаріатів за місцем проживання після обов`язкового обстеження у спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах. Медичний огляд цієї категорії громадян проводиться за графою ІІ Розкладу хвороб, а тих, які мають офіцерське звання, - за графою ІІІ цього Розкладу хвороб.

Відповідно до п.3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)».

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану військовослужбовці підлягають медичному огляду за наявності для цього підстав.

За результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення про придатність чи не придатність військовослужбовця до військової служби, яке оформляється відповідною довідкою.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки ВЛК від 11.08.2022 № 183 за наслідками медичного огляду позивача встановлено діагноз та прийнято постанову ВЛК про придатність з формулюванням «обмежено-приданий до військової служби», причинний зв`язок «Захворювання, Ні не пов`язані з проходженням військової служби», «Травма, ТАК пов`язана із захистом Батьківщини», «Поранення, ТАК пов`язане із захистом Батьківщини».

Позивач не погоджуючись з такими висновками ВЛК через свого представника звернувся із заявою до Центральної військово-лікарської комісії щодо перегляду постанови BЛK військово-медичного центру Південного регіону згідно довідки від 11.08.2022 № 183.

Надаючи відповідь на заяву представника позивача листом від 19.01.2023 № 590/375 Центральна військово-лікарська комісія повідомила про відсутність підстав для перегляду та проведення повторного медичного огляду ВМКЦ ПР військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки за встановленим діагнозом ОСОБА_1 , постанову ВМКЦ ПР від 11.08.2022 прийнято вірно.

В межах своїх доводів позивач наполягає на тому, що у довідці ВЛК від 11.08.2022 № 183 помилково не вказано додатковий діагноз «Контузія головного мозку», а ЦВЛК проявляючи надмірний формалізм не зобов`язала ВЛК внести зміни до вказаного висновку.

Суд надаючи оцінку таким твердженням позивача зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 щодо схожих правовідносин зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не повинен надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів - членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК в межах дотримання процедури прийняття такого висновку. Суди не дають оцінку обґрунтованості висновків щодо конкретних діагнозів і інших специфічних понять, а також не повинні самостійно робити висновок про наявність чи відсутність відповідного причинного зв`язку захворювань з певною діяльністю або іншими обставинами.

Відтак, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача, в тому числі, його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК/ЦВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК/ЦВЛК, суд вправі перевірити законність їх висновків лише в межах дотримання процедури прийняття таких висновків.

Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК/ЦВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для включення діагнозів позивача до довідок ВЛК.

Позивач в ході судового розгляду справи не навів обґрунтувань щодо порушення процедури прийняття рішення ЦВЛК та жодних доказів, які б підтверджували такі обставини, суду не надав, а факту порушення відповідачем цієї процедури в межах даної справи також не встановлено.

Водночас його доводи зводяться виключно до протиправного, на його думку, не включення до довідки ВЛК від 11.08.2022 № 183 діагнозу «Контузія головного мозку».

Враховуючи, що в ході розгляду справи не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались саме процедури перегляду скарги позивача, тому дії відповідача в межах предмета спору, є правомірними.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, виходячи з меж позовних вимог, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення . У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 19 липня 2024 р.