Справа № 420/4562/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/4562/24

Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф. Дата і місце ухвалення: 27.05.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01 лютого 2024 року за №85;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 пільговий стаж за Списком №2 за період з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., з 01.01.2016р. по 02.08.2016р., визначений згідно довідки від 23 січня 2024 року за №13;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати подання заяви - 25 січня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що починаючи з 1994 року по теперішній час вона працює на посаді санітарки приймального відділення та в подальшому на посаді медичної сестри палатної Херсонського обласного закладу з надання психіатричної допомоги ХОР. При досягненні 53 років ОСОБА_1 25.01.2024р. звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відповідну заяву за принципом екстериторіальності розглянуто ГУ ПФУ в Полтавській області, рішенням якого від 01.02.2024р. №85 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії, з посиланням на відсутність необхідного пільгового стажу та недосягнення заявником віку, встановленого абз.2 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таке рішення позивач вважає незаконним та зазначає, що територіальним органом ПФУ протиправно не враховано до пільгового періоди її роботи з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., з 01.01.2016р. по 02.08.2016р. Позивач стверджує про необґрунтованість посилань відповідача на відсутність у довідці від 23.01.2024р. №13 посилання на нормативні акти, які визначали переліки посад, що надають особі право на отримання пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тяжкими умовами праці. Зазначає, що в наданій нею довідці містяться чіткі відомості щодо її професії та посади, передбачені Списком №2, а також щодо характеру виконуваної роботи (обслуговування психічно хворих осіб) з повним робочим днем у закладі з надання психіатричної допомоги. Також, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона досягла віку, визначеного ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.02.2024р. №85 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2024р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», із врахуванням висновків суду щодо досягнення ОСОБА_1 необхідного пенсійного віку 50 років, та із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р. та з 01.01.2016р. по 02.08.2016р.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позову ГУ ПФУ у Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не повне з`ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення від 27.05.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що додана позивачем до заяви про призначення пенсії довідка від 23.01.2024р. №13 не відповідає п.10 Порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383. Зокрема, у довідці відсутнє найменування Списків або їх номери, до яких включаються зазначені в ній періоди роботи. ОСОБА_1 роз`яснено право надати додаткові документи, яким остання не скористалася.

Апелянт вважає необґрунтованим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначає, що з 01.01.2004р. основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку та виплати пенсій, є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також, апелянт посилається на те, що зобов`язуючи ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії, судом першої інстанції не враховано, що рішення про відмову в призначенні пенсії від 01.02.2024р. №85 прийнято ГУ ПФУ в Полтавській області, як органом, до виключних повноважень якого належить вирішення питання про призначення пенсії позивачу. У спірних правовідносинах ГУ ПФУ в Херсонській області не порушувало прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.01.2024р. звернулася до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

До вказаної заяви ОСОБА_1 додала: паспорт громадянина України; довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; трудову книжку; довідку №13 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком за Списком №2, видану 23.01.2024р. Комунальним некомерційним підприємством «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради; накази про атестацію робочого місця за періоди, вказані в довідці №13 від 23.01.2024р.; свідоцтво про народження дитини НОМЕР_1 ; свідоцтво про шлюб.

Відповідно до п.п.4.1 та 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005р. за №1566/11846, заяву позивача за принципом екстериторіальності передано для розгляду до ГУ ПФУ в Полтавській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.02.2024р. №85 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням необхідного віку для призначення такого виду пенсії (55 років) та відсутністю необхідного пільгового стажу.

Зокрема, у рішенні зазначено, що загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 32 роки 05 місяців; пільговий - 03 роки 05 місяців 20 днів.

До пільгового стажу не включено періоди:

з 15.12.1994р. по 02.07.1996р. та з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., оскільки у пільговій довідці №13 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком за Списком №2, виданій 23.01.2024р. Комунальним некомерційним підприємством «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, відсутні посилання на Постанову КМУ від 11.03.1994р. №162;

з 01.01.2016р. по 02.08.2016р., оскільки у пільговій довідці №13 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком за Списком №2, виданій 23.01.2024р. Комунальним некомерційним підприємством «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради, відсутні посилання на Постанову КМУ від 16.01.2003р. №36.

Про прийняте рішення ГУ ПФУ в Херсонській області повідомило ОСОБА_1 листом від 06.02.2024р.

Не погоджуючись з правомірністю рішення ГУ ПФУ в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії позивач досягла віку 53 роки з необхідних 50, визначених Законом №1788-ХІІ, тому пенсійний орган протиправно відмовив у призначенні пенсії з посиланням на недосягнення ОСОБА_1 пенсійного віку. Також, суд зазначив, що записами трудової книжки позивача підтверджено, що вона у періоди з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., з 01.01.2016р. по 02.08.2016р. працювала на посадах санітарки приймального відділення, молодшої медичної сестри (палатної) у Херсонському обласному закладі з надання психіатричної допомоги. Наведені записи підтверджуються довідкою №13 від 23.01.2024р. Херсонського обласного закладу з надання психіатричної допомоги. Посада та робота ОСОБА_1 у спірних періодах передбачена Списками, які затверджені Постановами КМУ від 11.03.1994р. №162, від 16.01.2003р. №36, від 24.06.2016р. №461. Суд зазначив, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документації з вини адміністрації підприємства, а тому визнав необґрунтованими посилання органу ПФУ на відсутність у довідці №13 від 23.01.2024р. найменування Списків або їх номерів, до яких включаються зазначені в такій довідці періоди роботи.

Поряд з цим, суд першої інстанції зазначив, що до компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії; суд не може підміняти орган ПФУ і обрахувати страховий стаж, зокрема пільговий, на предмет достатності для призначення пільгової пенсії. За таких обставин, за висновками суду першої інстанції, належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах буде зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії із врахуванням висновків суду щодо досягнення нею необхідного пенсійного віку 50 років та із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., з 01.01.2016р. по 02.08.2016р.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до п.п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону №1788-XII в редакції Закону України від 02.03.2015р. №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» (далі - Закон №213-VІІІ), який набрав чинності з 01.04.2015р., на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вказаним Законом №213-VІІІ збільшений раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, для жінок - з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-VIII. За змістом пункту 3 резолютивної частини зазначеного рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б»-«г» статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом №213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини рішення від 23.01.2020р. №1-р/2020 зазначені положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», визнані неконституційними, втратили чинність з дня ухвалення цього рішення.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 встановлює право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 для жінок, які досягнули 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Натомість, Законом №1058-ІV передбачене право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 для жінок, які досягнули 55 років.

У постанові від 03.11.2021р. у справі №360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду вказує на наявність колізії між нормами Закону №1788-XII з урахуванням Рішення №1-р/2020 з одного боку, та Законом №1058-IV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років. Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України»).

У постанові від 19.02.2020р. у справі №520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Викладене у сукупності дає підстави для висновку, що оскільки на час звернення з заявою про призначення пенсії позивач досягнула 50 річного віку, необхідного для призначення пільгової пенсії відповідно до Закону №1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 №1-р/2020, тому відмова ГУ ПФУ в Полтавській області у призначенні їй пенсії з підстав недосягнення ОСОБА_1 пенсійного віку є незаконною.

Що ж до не зарахування ГУ ПФУ в Полтавській області до пільгового стажу роботи позивача періодів з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., з 01.01.2016р. по 02.08.2016р. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно пунктів 1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. (п.20 Порядку №637)

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, пунктом 3 якого передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992р.

Згідно п.10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці (з 21.08.1992р.), яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

За записами трудової книжки позивача остання з 15.12.1994р. по 02.07.1996р., з 12.06.1998р. по 03.09.2002р., з 01.01.2016р. по 02.08.2016р. працювала на посадах санітарки приймального відділення, молодшої медичної сестри (палатної) у Херсонському обласному закладі з надання психіатричної допомоги.

Наведені записи про періоди роботи ОСОБА_1 підтверджуються довідкою №13 від 23.01.2024р. Херсонського обласного закладу з надання психіатричної допомоги, в якій, зокрема зазначено, що позивач працювала повний робочий день, безпосередньо обслуговувала психічно хворих. Окрім того, є посилання на Список №2 Постанови КМУ від 24.06.2016р. №461, а також накази по закладу про атестацію робочих місць.

Відмовляючи у зарахуванні цих періодів пенсійний орган посилався на відсутність посилання у довідці на Списки, якими передбачались відповідні роботи у відповідні періоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких посилань ГУ ПФУ в Полтавській області, оскільки відповідачем не заперечується, що посада та робота позивача у спірних періодах передбачена Списками, які затверджені Постановами КМУ від 11.03.1994р. №162, від 16.01.2003р. №36, від 24.06.2016р. №461.

Сама по собі обставина не зазначення посилання на відповідні Списки в довідці №13 від 23.01.2024р. не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на пенсійне забезпечення.

Встановити найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи територіальний орган ПФУ може з Списків, про які зазначено вище та які були чинними у відповідні періоди.

Більше того, частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органам Пенсійного фонду надано право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Отже, у разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами. Проте, відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити пільговий стаж ОСОБА_1 .

Що ж до посилань апелянта на відсутність відомостей про атестацію робочого місця позивача, то колегія суддів звертає увагу на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» затверджено Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, відповідно до п.п.1-4 якого атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - «за результатами атестації робочих місць» як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за непроведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2. При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

В подальшому такі висновки Великої Палати Верховного Суду неодноразово враховано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 26.03.2021р. по справі №562/2103/16-а, від 08.09.2022р. по справі №200/8337/20-а, від 25.05.2022р. по справі №560/5334/20, від 18.02.2022р. по справі №360/4639/20.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 01.02.2024р. №85 та його скасування.

Щодо доводів апелянта про покладення зобов`язань щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на неналежного відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ №25-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку №22-1, процедура передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення (перерахунок) пенсії, подається заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал або засобами Порталу Дія електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за №991/27436.

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3 розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку №22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення (перерахунок) пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії;

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Враховуючи вимоги Порядку №22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії визначено ГУ ПФУ в Полтавській області.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо розгляду заяви позивача про призначення пенсії є ГУ ПФУ в Полтавській області, яке за принципом екстериторіальності розглядало заяву про призначення пенсії та прийняло спірне рішення про відмову в її призначенні.

ГУ ПФУ в Херсонській області не приймало рішення по суті заяви позивача про призначення пенсії, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду ГУ ПФУ в Полтавській області і саме його рішення скасовано в судовому порядку, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на зазначене колегія суддів вважає, що постановлене Одеським окружним адміністративним судом рішення від 27.05.2024р. підлягає зміні в частині визначення ГУ ПФУ в Полтавській області органом, на якого має бути покладений обов`язок щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, а не ГУ ПФУ в Херсонській області, як про це зазначив суд першої інстанції.

Оскільки дана справа, у відповідності до п.3 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності та розглядалася судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року змінити, зазначивши в абзаці третьому його резолютивної частини органом, на якого покладено обов`язок повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25 січня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 липня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук