Справа № 200/830/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року справа №200/830/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Геращенка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 р. у справі № 200/830/24 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2023 року №742 Про результати проведення службового розслідування, на підставі якого не було виплачено щомісячну додаткову премію та додаткову винагороду за жовтень 2023 року в повному обсязі, зобов`язання командира військової частини дати вказівку помічнику командира військової частини з фінансово-економічної служби, начальнику фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити: щомісячну премію за жовтень 2023 року, 20 відсотків щомісячної премії за грудень 2023 року відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 р. №260, яка була утримана в порушення вимог пункту 6 розділу XVI цього ж наказу відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року № 260, додаткову винагороду за жовтень 2023 року, передбачену, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Командира військової частини (з основної діяльності) від 13.12.2023 року №742.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю.

Відповідач вважає, що оспорюваний наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2023 №742 прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Вина позивача повністю доведена в ході проведення службового розслідування, яким встановлено відсутність позивача за місцем несення служби 30 та 31 жовтня 2023 року. Відповідач наголошує, що позивач був залучений до служби та перебуваючи в розпорядженні командира 2 стрілецької роти на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 , прибув на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є бойовою позицією в межах взводно-опорного пункту на першому ешелоні оборони, для несення бойового чергування, яку позивач самовільно залишив не запитавши дозволу командира і куди повернувся наступного дня.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копіє військового квитка позивача НОМЕР_2 .

Відповідно до рапорту т.в.о. командира 2 стрілецької роти від 30.10.2023 року (зареєстрований у в/ч НОМЕР_1 31.10.2023 року за № 6672) за бойовим наказом т.в.о. командира 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 від 30.10.2023 року майор ОСОБА_1 командир 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 отримав наказ заступити на бойове чергування на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». О 21:00 майор ОСОБА_1 у супроводі двох військовослужбовців 2 стрілецької роти видвинувся з КСП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на ПВ «Марс», після чого старший позиції командир 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 повідомив, що о 22:00 30.10.2023 року при вечірній повірці був відсутній майор ОСОБА_1 та не заступив на бойове чергування на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » . Первинні пошуки результату не дали, місцезнаходження командир 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 не відомо. Знаходження його особистої зброї невідомо.

Відповідно до рапорту т.в.о. командира 2 стрілецької роти від 31.10.2023 року (зареєстрований у в/ч НОМЕР_1 31.10.2023 року за № 6680), о 08:10 31.10.2023 на КСП «Ковчег» повернувся з СЗЧ командир 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 після чого повернувся на ПВ «Марс».

Наказом Командира військової частини (з адміністративно-господарчої діяльності) від 31.10.2023 року № 741 на підставі рапорту від 31.10.2023 року за № 6672 призначено службове розслідування за фактом самовільного залишення військової частини.

Визначено провести службове розслідування до 29.11.2023 року (п. 3 вказаного Наказу).

Визначено відпрацювати Акт службового розслідування щодо причин та обставин випадку самовільного залишення військової частини майора ОСОБА_2 , Вікторович командира 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 (п. 4 Наказу).

Визначено довести наказ до особового складу військової частини НОМЕР_1 в частині, що його стосується (п. 5. Наказу).

Наказом Командира військової частини (з адміністративно-господарчої діяльності) від 29.11.2023 року № 789 продовжено строк службового розслідування за наказом Командира військової частини (з адміністративно-господарчої діяльності) від 31.10.2023 року № 741 до 28.12.2023 року.

Визначено довести наказ до особового складу військової частини НОМЕР_1 в частині, що його стосується (п. 3 вказаного наказу).

Актом службового розслідування, який затверджений Командиром військової частини 13.12.2023 року (вх. № 631 від 13.12.2023 року), встановлено наступне.

В ході проведення службового розслідування встановлено, що командир 1- го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , 30.10.2023 року самовільно покинув ПВ «Марс» не приступивши до виконання бойового завдання.

Факт відсутності на ПВ «Марс» майора ОСОБА_1 підтверджується рапортом вх. № 6672мвід 31.10.2023 тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 , в рапорті вказано, що старший позиції ПВ «Марс» командир 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 повідомив, що 30.10.2023 р. о 22:00 при вечірній повірці був відсутній майор ОСОБА_1 та не заступив на бойове чергування на ПВ «Марс», місцезнаходження його особистої зброї не відомо.

В письмових поясненнях старший лейтенант ОСОБА_4 повідомив, що 30.10.2023 р. близько 22:00 до нього підійшли два військовослужбовці з КСП «Ковчег» та принесли речі ОСОБА_1 , на запитання де сам ОСОБА_1 , було надано відповідь що він прийшов на позицію разом з ним, але відійшов по нужді. Після чого провели пошукові заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_1 , результати не дали.

З письмових пояснень взятих у солдата ОСОБА_5 встановлено, що приблизно після опівночі 31.10.2023 р. він помітив на СП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » блукаючого в темряві майора ОСОБА_1 , який вночі заблукав, після чого солдат ОСОБА_5 провів майора ОСОБА_1 до вільного місця в бліндажі.

Також з письмових пояснень взятих у майора ОСОБА_1 стало відомо, що він прибувши до ПВ «Марс» зайняв місце відпочинку в якому було прохолодно, він пішов не попередивши старшого по ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на КСП «Ковчег» де знаходилися його теплі речі, але в темноті він заблукав та згодом повернувся на ПВ «Марс» де зустрів солдата ОСОБА_5 , який провів його до вільного місця в теплому бліндажі.

Згідно доповіді оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 № 388 від 31.10.2023 р. посилаючись на рапорт вх. № 6680 від 31.10.2023 тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 про те, що 31.10.2023 р. близько 08:00 до розташування 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 повернувся після самовільного залишення частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 його особиста зброя з набоями була при ньому.

В Акті службового розслідування зазначено, що неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапились: командир 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 , знехтував службовими обов`язками, не попередивши старшого по ПВ «Марс» залишив позицію.

Своїми діями майор ОСОБА_1 , порушив вимоги наступних нормативно правових актів, а саме: абз. 2, 3, 5, 7, 11 ст. 11, ст. 14, ст. 16, абз. 7, 8, 12 ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, абз. 1, 2, 6 ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, є особиста недисциплінованість та недбале відношення до обов`язків військової служби майора, 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти ОСОБА_1 ..

В зв`язку з чим запропоновано за порушення вимог ст. 11, 12, 14, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що виразилися у самовільному залишенні місця несення служби та невиконання службових обов`язків, притягнути командира 1-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти ОСОБА_1 в порядку ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «сувора догана».

Відповідно абз. 1 п. 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 позбавити майора ОСОБА_1 щомісячної премії відповідно до його особистого внеску в загальні результати служби за жовтень 2023 року.

На підставі абз. 1 п. 15 розділу XXXVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 не виплачувати додаткову винагороду майору ОСОБА_1 передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за жовтень 2023 року.

На підставі п. 15 розділу I Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260 не нараховувати та не виплачувати грошове забезпечення майору ОСОБА_1 за 30 жовтень 2023 року.

За результатами проведеного службового розслідування прийнято наказ командира військової частини (з основної діяльності) від 13.12.2023 року № 742 «Про результати службового розслідування», яким завершено службове розслідування відносно майора ОСОБА_1 . Притягнуто останнього до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення передбачене пунктом «в» стаття 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «сувора догана».

А також прийнято рішення позбавити майора ОСОБА_1 щомісячної премії за жовтень 2023 року, не виплачувати додаткову винагороду передбачену Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 за жовтень 2023 року та не нараховувати та не виплачувати грошове забезпечення майору ОСОБА_1 за 30 жовтень 2023 року.

Визначено довести результат проведеного службового розслідування до осіб, яких воно стосується у відповідній частині.

Докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом № 742 від 13.12.2023 р. «Про результати службового розслідування» та притягнення до дисциплінарної відповідальності відповідачем не надано.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі - Закон №2232).

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Частинами другою-четвертою статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно зі статтею 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" № 551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Згідно зі статтею 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних учинків.

За приписами частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до ст.45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту передбачено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Статтями 83 - 86 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок).

Пунктом 3 Розділу ІV Порядку визначені права військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Згідно п.1-3 Розділу VІ Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни. Для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований сам факт порушення, вину військовослужбовця повністю доведено, встановлено ступінь його вини та з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, в Акті службового розслідування зазначено, що факт відсутності на ПВ «Марс» майора ОСОБА_1 підтверджується рапортом вх. № 6672мвід 31.10.2023 тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 , в рапорті вказано, що старший позиції ПВ «Марс» командир 2-го стрілецького взводу 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старший лейтенант ОСОБА_4 повідомив, що 30.10.2023 р. о 22:00 при вечірній повірці був відсутній майор ОСОБА_1 та не заступив на бойове чергування на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місцезнаходження його особистої зброї не відомо.

В письмових поясненнях старший лейтенант ОСОБА_4 повідомив, що 30.10.2023 р. близько 22:00 до нього підійшли два військовослужбовці з КСП «Ковчег» та принесли речі ОСОБА_1 , на запитання де сам ОСОБА_1 , було надано відповідь що він прийшов на позицію разом з ним, але відійшов по нужді. Після чого провели пошукові заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_1 , результати не дали.

З письмових пояснень взятих у солдата ОСОБА_5 встановлено, що приблизно після опівночі 31.10.2023 р. він помітив на СП « ОСОБА_6 » блукаючого в темряві майора ОСОБА_1 , який вночі заблукав, після чого солдат ОСОБА_5 провів майора ОСОБА_1 до вільного місця в бліндажі.

Згідно доповіді оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 № 388 від 31.10.2023 р. посилаючись на рапорт вх. № 6680 від 31.10.2023 тимчасово виконуючого обов`язки командира 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_3 про те, що 31.10.2023 р. близько 08:00 до розташування 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 повернувся після самовільного залишення частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 його особиста зброя з набоями була при ньому.

Матеріалами справи також підтверджено, що під час службового розслідування у позивача були відібрані письмові пояснення, у яких останній повідомив про те, що самовільно межі військової частини не залишав, до несення служби (бойового чергування) 30 та 31 жовтня 2023 року не залучався.

По прибутті на КСП «Ковчег» приблизно о 19 год. 20 хв. позивач вирушив в пішому порядку на ПВ «Марс» разом з двома військовослужбовцями 2 стрілецької роти.

У вказаних поясненнях позивачем зазначено, що він не був обізнаний про те, хто був старшим на ПВ «Марс», на КСП «Ковчег» йому не було доведено порядок його дій та задачі по прибуттю на ПВ «Марс».

Також позивач зазначив, що по прибуттю на ПВ «Марс» йому не було визначено місця для відпочинку, у зв`язку із чим він розмістився у приміщенні з генератором, де пробув приблизно до 21 години.

У зв`язку із тим, що частина його речей залишилась на КСП «Ковчег», а з собою спального мішка позивач не мав, він вирушив на КСП «Ковчег» з метою забрати свої особисті речі.

Весь цей час він нікого з військовослужбовців не бачив на ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташування приміщень не знав. Прибувши на КСП «Ковчег» він виявив вхідні двері зачиненими, почекавши біля дверей 10-20 хв, повернувся на ПВ «Марс».

Після повернення на ПВ «Марс» позивач зустрів солдата ОСОБА_7 , який показав йому більш тепле місце для відпочинку.

Уночі позивач зустрів солдата ОСОБА_8 , який вказав йому місце розташування туалету.

31.10.2023 року о 07-08 годині позивач з ПВ «Марс» вирушив на КСП «Ковчег».

У вказаних поясненнях позивач також клопотав щодо відібрання пояснень у зазначених вище військовослужбовців щодо його знаходження 30-31 жовтня на ПВ «Марс».

У поясненнях від 12.11.2023 р. солдата ОСОБА_5 зазначено, що після опівночі 31.10.2023 року він знайшов блукаючого майора ОСОБА_1 , провівши огляд зі спостережного пункту « ОСОБА_6 », провів останнього на вільне місце у бліндаж, де й залишив.

Також з пояснень від 22.11.2023 р. командира 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти лейтенанта ОСОБА_9 вбачається , що 31.10.2023 року близько 22-00 до нього підійшли два військовослужбовці з КСП «Ковчег» та принесли речі позивача.

На запит лейтенанта ОСОБА_9 щодо місця перебування самого ОСОБА_1 , вони відповіли, що він прийшов на позицію з ними, проте зник/відійшов за 2 хв. до зустрічі лейтенанта ОСОБА_9 з вказаними військовослужбовцями.

Після пошуку позивача на позиції ПВ «Марс» лейтенантом ОСОБА_10 була зроблена доповідь на КСП «Ковчег» про відсутність позивача на позиції.

Вранці лейтенант ОСОБА_11 зустрів позивача та запитав, де той перебував, на що позивач відповів, що він мав довгу дорогу з КСП до позиції «Марс» та схотів в туалет, тому відлучився.

Оскільки була ніч, він заблукав, так як погано знав позицію. Також повідомив, що його близько опівночі знайшов солдат ОСОБА_5 та провів його до місця відпочинку.

Отже, з наданих пояснень вбачається, що солдат ОСОБА_5 спілкувались з позивачем на ПВ «Марс» після опівночі 31.10.2023 року, а лейтенант ОСОБА_11 спілкувались з ОСОБА_1 на ПВ «Марс» вранці 31.10.2023 року.

Доказів того, що в ході службового розслідування були відібрані пояснення у військовослужбовців з якими ОСОБА_1 прибув на позицію ПВ «Марс» 30 жовтня 2023 року з КСП «Ковчег», посилання на яких є в поясненні від 22.11.2023 р. ОСОБА_11 , відповідачем не надано.

Відповідно до витягу з наказу № 4109/дск від 30.10.2023 року ОСОБА_1 повернуто з 30.10.2023 р. в оперативне підпорядкування командира 2 СР вч НОМЕР_1 .

Визначено позивачеві при виконанні бойових завдань бути в засобах індивідуального броньового захисту, мати споряджену військову аптечку, засоби зв`язку та особисту зброю з боєкомплектом згідно штатного розпису.

Згідно бойового наказу командира 2-ї стрілецької роти в/ч НОМЕР_1 № 96 від 31.10.2023 р. наказано ОСОБА_1 командиру 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти вч НОМЕР_1 для виконання бойового завдання та не допущення просування противника, зайняти позицію на ПВ «Прометей» з 18:30 31.10.2023р. до окремого розпорядження.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданими під час проведення службового розслідування та долученими до матеріалів справи доказами, не підтверджено факт самовільного залишення позивачем а ні військової частини, а ні місця несення служби.

Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачу було визначено та доведено що 30 жовтня 2023 року його безпосереднє місце несення служби ПВ «Марс».

Адміністративний суд в силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено факту самовільного залишення позивачем місця несення служби, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо протиправності наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 грудня 2023 року №742 Про результати проведення службового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно задоволено позов.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб

дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 р. у справі № 200/830/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 р. у справі №200/830/24 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 25 липня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 25 липня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Геращенко