Справа № 645/55/24
Суддя: Ульяніч І. В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/55/24
Провадження № 2-а/645/18/24
РІШЕННЯ

іменем України

22 липня 2024 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Ульяніч І.В.,

за участі секретаря судових засідань Циганок В.М.,

учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, в особі інспектора 5 роти з батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Кривенка Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1138630 від 21.12.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою 21.12.2023р. інспектором 5-ї роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенантом поліції Кривенко І.В. було винесено постанову серії ЕНА №1138630 від 21.12.2023р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 510грн. В зазначеній постанові вказано, що позивач нібито 21.12.2023р. о 20-07 год. керуючи транспортним засобом CHERI TIGGO, державний номер НОМЕР_1 , в м. Харків, вул. Крамаренківська, 78, здійснив проїзд на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ПДР- порушення проїзду на заборонений жовтий сигнал, що забороняє рух. Вказану постанову позивач отримав поштою 28.12.2023р., про що свідчить копія поштової накладної № 880 про вручення та данні трекінгу цього відправлення, які містяться на сайті Укрпошти. Позивач вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. При складанні постанови інспектором лейтенантом поліції ОСОБА_2 було грубо порушено право позивача передбачене ст. 268 КУпАП а саме, користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, подавати докази, заявляти клопотання. Постанова про скоєння адміністративного правопорушення не містить жодних доказів скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Позивач зазначає, що при розгляді справи звертав увагу інспектора поліції на те, що: позивач нікуди не поспішає і їде на найближчу від його дома АЗС БРСМ; позивач проїхав світлофор на миготливий зелений сигнал; пред`явлене позивачу, як доказ відео з телефона підтверджує, що жовте світло світлофора загоряється, коли позивач вже минув світлофор, чи, можливо, був вровень з ним; проїздна частина має по одній полосі в кожному напрямку руху; під час наближення до перехрестя позивач добре бачив, що за ним рухається якась одна єдина легкова автівка, будь-які інші учасники руху (автівки чи пішоходи) вблизу перехрестя у всіх напрямках відсутні а також що світлофор має зелену стрілку для руху направо (в Кулиничи) і позивач усвідомлював, що його авто в разі зупинки на миготливий зелений буде для неї перешкодою, якщо їй потрібно їхати направо; також позивач повідомив інспектора, що позивач є малозабезпеченою особою і у разі накладання штрафу скористується безоплатною правовою допомогою (адвокатом) та буде оскарживати дії інспектора у суді. Зважаючи на допущені відповідачем при складанні постанови помилки та порушення права користуватися юридичною допомогою адвоката при розгляді справи, а також на відсутність у матеріалах справи належних і допустимих доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, позивач вважає, що адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

19.03.2024 р. від Департаменту патрульної поліції представника ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник вважає позов безпідставним та необгрунтованим, просить про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі, в обгрунтування відзиву зазначив, що 21.12.2023 р. о 20 годині 07 хвилин по вулиці Крамаренківська поблизу будинку 78 в місті Харкові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «CHERY TIGGO», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив вимоги пункту 8.7.3.Г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Зазначений автомобіль був зупинений на підставі статті 35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, ним виявився позивач, представився та пояснив підстави застосування поліцейськими превентивних заходів. Позивачеві в повному обсязі роз`ясненні його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, про що свідчить запис з нагрудної камери поліцейського № 475966, вказаної в пункті 7 оскаржуваної постанови. За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП, поліцейським встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. У зв`язку з вищевказаним, вважають, що позовна заява ОСОБА_1 щодо скасування постанови не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕНА № 1138630 винесена у відповідності до норм чинного законодавства. Крім того, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Відповідно до пункту 8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні. На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору. Відповідно до пункту 8.7.3, г ПДР сигнали світлофора мають такі значення, як жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. На відеозаписах з відеореєстратора Хіаоmі 70 маі, який встановлений у службовому транспортному засобі зафіксовано, як 21.12.2023 о 20 год. 07 хв. на 58 секунді відеокадру починає миготіти зелений сигнал світлофору на світлофорному об`єкті, на 01 хвилині 01 секунді відеокадру загорається жовтий сигнал світлофору, транспортний засіб «CHERY TIGGO», сірого кольору наблизився до перехрестя, транспортний засіб позивача продовжує рух перетинаючи перехрестя, позаду нього відсутні інші транспортні засоби, тобто, позивач мав можливість зупинитися, але не скористався нею. Після чого, відповідач на службовому автомобілі прослідував за вказаним автомобілем, з моменту виїзду на дорогу візуальний контакт за автомобілем правопорушника не втрачався. В подальшому, автомобіль «CHERY TIGGO», номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений, а водієм вказаного автомобіля виявився позивач. Увесь цей проміжок часу давав можливість позивачу у разі належної уважності зупинити транспортний засіб шляхом зниження швидкості не вдаючись до екстреного гальмування перед світлофором, при цьому ніяких перешкод для здійснення гальмування у позивача не було, проте, останній здійснив проїзд перехрестя на забороняючий сигнал світлофору, хоча позивач повинен був оцінити та усвідомити дорожньо-транспортну ситуацію, яка склалась з урахуванням можливості проїзду й зміні сигналів світлофора на червоний забороняючий, щоб здійснити зупинку свого транспортного засобу та запобігти вчиненню такими діями адміністративного правопорушення, за що передбачена відповідальність частиною 2 стю.122 КУпАП. Крім того, відповідачем надано відеоматеріалами з портативного відеореєстратора Хіаоmі, який встановлений в салоні службового поліцейського автомобіля, посилання на який зазначено у пункті 7 оскаржуваної Постанови. Також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського № 475966 зафіксовано процедуру розгляду справи, що спростовує доводи позивача стосовно того, що працівники поліції не надавали будь-яких доказів вчиненого ним правопорушення для ознайомлення та порушували його право на користування юридичною допомогою. Постанова про адміністративне правопорушення була складена з дотримання вимог ст.283 КУпАП, оскаржувана постанова винесена відповідно до КУпАП, розгляд справи відбувся з дотриманням процедури визначеної цим же кодексом. Під час розгляду справи інспектор з`ясовав, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, дослідив матеріали, які підтверджують винність останнього у вчиненні правопорушенні, а також з`ясував всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

03.04.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач вважає, що доводи відповідача викладені у відзиві на позов не відповідають фактичним обставинам події, яка відбувалась 21.12.2023р. при складанні відносно позивача постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.122 КУпАП. Звертає увагу суду, на те, що у постанові ЕНА №1138630, так і у відзові на позов вказується місце вчинення позивачем нібито порушення по вул. Крамаренківській, поблизу буд.78. Однак, згідно з мапою м.Харків та наданим відповідачем відео, позивач рухався по Салтівському шосе та проїжджав перехрестя з вул. 7-ї Гвардійскої Армії, у напрямку виїзду з міста. Сама вул. Крамаренківська розташована осторонь, паралельно Салтівському шосе, за вул.Сіверській і її перехрестя з вул. 7-ї Гвардійскої Армії не оснащене світлофором. Скріншот мапи, як приклад, з сайту eway.in.ua додається; Згідно з наданим відповідачем відеозаписом відеорегістратора, як і зазначено відповідачем у відзові на позов, жовтий сигнал світлофору загоряється на 1 хвилині 1 секунді відеозапису. Як можно бачити, авто позивача в цей момент знаходиться біля світлофору. Відповідач у своєму відзові на позов зазначає швидкість руху авто, а саме - 50 км/год. Для цієї швидкості орієнтовні значення гальмівного шляху - біля 30 метрів та зупинного шляху біля 40 метрів. Тим самим, надані відповідачем дані щодо швидкості та знаходженню авто в момент загоряння жовтого сигналу світлофору свідчать про абсолютну неможливість виконання п. 8.10 ПДР України, тому згідно з пунктом 8.11 цих ПДР «... в разі ввімкнення жовтого сигналу ... дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.». Як зафіксовано наданим відповідачем відеозаписом регістратора інші учасники дорожнього руху на перехресті відсутні, відсутні будь-які нерухомі чи що рухаються транспортні засоби, чи пішоходи, чи перешкоди. Тим самим умова безпеки дорожнього руху була забезпечена і проїзд перехрестя виконай згідно з ПДР. Також, наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери поліцейського №475966, а саме на діалог між співробітниками поліції з 1 хвилина 58 секунд по 2 хвилина 06 секунд цього відеозапису. Вважає що це свідчить про розуміння співробітниками поліції неоднозначності наявності порушення та причини необхідності оформлення постанови. Крім того, цей відеозапис в проміжку з 5 хвилина 30 секунд по 6 хвилину 6 секунду свідчить про фактичну згоду співробітника поліції, що в момент ввімкнення жовтого сигналу авто знаходиться біля світлофору, непринципово до чи після, принципово нехтування співробітником поліції пункта 8.11 ПДР України. У зв`язку з чим вважає, що постанова винесена з порушенням норм чинного законодавства, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 26.02.2024 р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом сторін по справі.

Ухвалою суду від 24.05.2024 р. адміністративну справу прийнято до провадження судді Ульяніч І.В.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив про скасування постанови УПП.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, вислухавши позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та надавши їм належну правову оцінку, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У частині 2 ст. 2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Так судом встановлено, що 21 грудня 2023 року патрульної поліції лейтенантом поліції Кривенко І.В. у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №1138630 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Пунктом 1.5 Правил дорожнього руху України передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Пунктом 2.3 "б" ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 встановлено, що сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу; ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі; з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Відповідно до п. 8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п.8.11 ПДР України, водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, відповідальність за цією частиною передбачена, зокрема за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника і тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають істотне значення для справи, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність, які наслідки настали внаслідок правопорушення, з`ясувати дані про особу правопорушника. (ст. 280 КУпАП)

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано відеофіксацію обставин події відеозапис з бодікамери інспектора 475966, відеозапис з реєстратора ксяомі 70 маі, що може свідчити про порушення позивачем вимог дорожнього знаку 8.7.3.ґ ПДР України.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

При цьому, згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що наявний в матеріалах справи відеозапис з бодікамери, здійснений на технічний пристрій № 475966, зазначений в постанові, не підтверджує факт порушення позивачем правил дорожнього руху, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Згідно відеозапису, вбачається, що позивач у темну пору доби проїзджає світлофор та починає рух по перехрестю на міготливий зелений сигнал світлофору, що дозволяє рух, в подальшому загорається жовтий сигнал світлофора.

Відтак, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів порушення позивачем вимог ПДР України, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1138630 від 21.12.2023 є неправомірною та підлягає скасуванню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Кривенка І.В. не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановлено факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП. Відповідачем протилежне не доведено, а, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, витрати позивача ОСОБА_1 по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню з відповідача суб`єкта владних повноважень - Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись ст.2, 5, 8, 9, 12, 77, 241-243, 246, 255, 268, 269, 286 КАС України, ст. 7, 9, 222, 247, 251, 258, 268, 276, 280, 283, 287, 288 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області, в особі інспектора 5 роти з батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Кривенка Ігоря Володимировича, Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 3 батальйону 5 роти Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Кривенка Ігоря Володимировича, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1138630 від 21 грудня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 2 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Закрити справу про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 гривні.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 липня 2024 року.

Суддя - І.В.Ульяніч