Справа № 340/9555/23
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/9555/23

Головуючий суддя І інстанції Черниш О.А.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року в адміністративній справі №340/9555/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №55 від 16.08.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області розглянути його заяву від 07.08.2023 року про призначення пенсії, зарахувавши до стажу періоди роботи водієм міського пасажирського транспорту з 17.09.1985 року по 25.06.1992 року, з 11.02.2005 року по 25.12.2005 року, з 17.02.2006 року по 25.12.2006 року, з 13.02.2007 року по 10.12.2007 року, з 20.02.2008 року по 25.06.2008 року, з 18.07.2008 року по 10.06.2009 року, з 22.08.2009 року по 27.06.2010 року, з 26.08.2010 року по 27.06.2011 року, з 13.08.2011 року по 27.05.2012 року, з 28.07.2012 року по 12.06.2013 року, з 24.08.2013 року по 10.06.2014 року, з 16.09.2014 року по 27.05.2015 року, з 24.06.2015 року по 03.06.2016 року, з 21.07.2016 року по 03.04.2017 року, з 27.06.2017 року по 07.06.2019 року, з 14.06.2019 року по 16.06.2020 року.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (протокол №55 від 16.08.2023 року) про відмову в призначенні пенсії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №55 від 16.08.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позову було відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що заява позивача про призначення пенсії від 07.08.2023 року була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, а Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області лише повідомило позивача про результати розгляду, що зумовлює безпідставність зобов`язання останнього повторно розглянути заяву позивача. Вказано про відсутність у позивача права на призначення пенсії.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частаковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є громадянином України.

У серпні 2023 року позивач, досягнувши 58-річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Заява ОСОБА_1 також була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та за нею цим територіальним органом Пенсійного фонду прийнято рішення №55 від 16.08.2023 року, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки він не має необхідного страхового та пільгового стажу роботи. Страховий стаж становить 21 рік 9 днів, пільговий стаж відсутній.

У вказаному рішенні визначено, що до страхового стажу та пільгового стажу не зараховано періоду роботи в Росії згідно довідки від 10.06.2020 року № 1078, оскільки з 01.01.2023 року Російська Федерація припинила участь у Угоді про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Вказано, що рішенням Кіровоградського районного суду від 27.06.2023 року по справі № 404/3720/23 встановлено факт роботи позивача на посаді водія автобуса. Рішення щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 17.09.1985 року по 25.06.1992 року та/або призначення пенсії відсутні.

Позивач вважає рішення відповідачів щодо про відмову у призначенні пенсії протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що незаконними є мотиви, з яких Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в оскаржуваному рішенні №55 від 16.08.2023 року відмовило у зарахуванні періодів роботи позивача в ГУП "Мосгортранс" за 2005 - 2020 роки, які підтверджені уточнюючою довідкою №1078 від 10.06.2020 року, до страхового та пільгового стажу. Вказано, що право позивача, порушене незаконними рішеннями відповідачів про відмову у призначенні пенсії, має бути відновлено шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання позивача - повторно розглянути його заяву від 07.08.2023 року про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі. Такий обов`язок слід покласти саме на ГУ ПФУ в Кіровоградській області - з огляду на можливу потребу в опитуванні свідків для підтвердження пільгового стажу позивача у Кіровоградському автотранспортному підприємстві 13527.

Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначає Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За змістом пункту першого частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пенсійним віком є встановлений законодавством вік, із досягненням якого, особа може претендувати на виплату пенсії за віком.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати на дату здійснення доплати, таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається: 8) водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу:

- для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

- для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту і абзацами третім - тринадцятим пункту 2 частини другої цієї статті, страхового стажу, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 2 частини другої цієї статті.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у періоди з 11.02.2005 року по 25.12.2005 року, з 17.02.2006 року по 25.12.2006 року, з 13.02.2007 року по 10.12.2007 року, з 20.02.2008 року по 25.06.2008 року, з 18.07.2008 року по 10.06.2009 року, з 22.08.2009 року по 27.06.2010 року, з 26.08.2010 року по 27.06.2011 року, з 13.08.2011 року по 27.05.2012 року, з 28.07.2012 року по 12.06.2013 року, з 24.08.2013 року по 10.06.2014 року, з 16.09.2014 року по 27.05.2015 року, з 24.06.2015 року по 03.06.2016 року, з 21.07.2016 року по 03.04.2017 року, з 27.06.2017 року по 07.06.2019 року, з 14.06.2019 року по 16.06.2020 року працював на посаді водія у Державному унітарному підприємстві «Мосгортранс», що підтвердєуться записами трудової книжки та уточнюючими довідками ДУП «Мосгортанс».

При цьому, зі спірного рішення вбачається, що відповідач не зарахував позивачу до страхового стажу вказані періоди роботи, оскільки Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, припинила свою дію з 19.06.2023 року.

Так, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що 13 березня 1992 року в місті Москва підписано Азербайджаном, Російською Федерацією, Білоруссю, Таджикистаном, Вірменією, Туркменістаном, Казахстаном, Узбекистаном, Киргизстаном, Україною та Молдовою Угоду про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка базується на територіальному принципі.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (далі Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно зі статтею 6 Угоди від 13 березня 1992 року призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільговій основі і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої із цих країн, а також на територіях колишнього СССР за час до вступу в силу даної Угоди (пункти 1, 2 статті 6).

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії (пункт 3 статті 6 вказаної Угоди).

Крім того, відповідно до положень Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, від 14 січня 1993 року (далі Угода від 14 січня 1993 року), а саме статті 6, працівники Сторони виїзду, які працюють на території Сторони працевлаштування, користуються правами та виконують обов`язки, що встановлені трудовим законодавством Сторони працевлаштування (включаючи питання трудових відносин, колективних договорів, оплати праці, режиму робочого часу та часу відпочинку, охорони та умов праці та інші). Трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво та інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Статтею 7 Угоди від 14 січня 1993 року встановлено, що питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Статтею 11 цієї ж Угоди встановлено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до частини третьої статті 6 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15 квітня 1994 року, ратифікованої Законом України № 290/95-ВР від 11 липня 1995 року, працівники користуються правами і виконують обов`язки, встановлені трудовим законодавством сторони працевлаштування.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав N 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Отже, наведенні положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, гарантуючи захист прав громадян у сфері пенсійного забезпечення, стосуються призначення пенсії та передбачають, що пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються лише при призначенні пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі №676/6166/16-а, від 16 квітня 2020 року у справі №555/2250/16-а від 17 червня 2020 року у справі №646/1911/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 291/99/17 та від 06 липня 2020 року у справі № 345/9/17.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2022 року № 1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що не зарахований відповідачем до страхового стажу період роботи в Російській Федерації відноситься до періоду, коли приведені вище угоди були чинними для України, тому зазначені періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

Отже, з огляду на вказані обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем безпідставно не зараховано періоди роботи позивача з 11.02.2005 року по 25.12.2005 року, з 17.02.2006 року по 25.12.2006 року, з 13.02.2007 року по 10.12.2007 року, з 20.02.2008 року по 25.06.2008 року, з 18.07.2008 року по 10.06.2009 року, з 22.08.2009 року по 27.06.2010 року, з 26.08.2010 року по 27.06.2011 року, з 13.08.2011 року по 27.05.2012 року, з 28.07.2012 року по 12.06.2013 року, з 24.08.2013 року по 10.06.2014 року, з 16.09.2014 року по 27.05.2015 року, з 24.06.2015 року по 03.06.2016 року, з 21.07.2016 року по 03.04.2017 року, з 27.06.2017 року по 07.06.2019 року, з 14.06.2019 року по 16.06.2020 року в Російській Федерації, а тому спірні рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (протокол №55 від 16.08.2023 року) про відмову в призначенні пенсії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №55 від 16.08.2023 року підлягають скасуванню.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи видно, що судом першої інстанції було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Останнім абзацом пункту 4.2 постанови № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 постанови №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Відтак, враховуючи, що за положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови № 22-1 заява про призначення пенсії подається до територіального органу Пенсійного фонду, а електронна пенсійна справа тільки після призначення пенсії передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії, а тому після скасування рішення про відмову у призначенні пенсії визначеного програмним забезпеченням органу Пенсійного фонду за принципом екстериторіальності, питання про призначення пенсії має розглядати саме орган, яким відмовлено у призначенні пенсії.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 09.07.2024 року по справі №240/16372/23, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як слідує з матеріалів справи, заява позивача про призначення пенсії та долучені до неї документи були подані до Головного управління ПФУ в Кіровоградській області та передані останнім за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яким було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, а тому, виходячи з наведених правових приписів, за результатом вирішення даного спору, саме Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як орган, який вирішував питання про призначення пенсії позивачу, має повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі з прийняттям нової постанови в цій частині, яким Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року в адміністративній справі №340/9555/23 скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі та в цій частині прийняти нову постанову.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2023 року про призначення пенсії за віком відповідно до пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти рішення з урахуванням висновків суду у цій справі.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.02.2024 року в адміністративній справі №340/9555/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова