Справа № 240/6408/24
Суддя: Панкеєва Вікторія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/6408/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Панкеєвої В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені їй пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 30.01.2024;

- зобов`язати відповідача здійснити їй перерахунок з моменту переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням при визначенні розміру пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком за 2021-2023 роки та здійснити перерахунок пенсії, з урахуваням виплачених сум, починаючи з 30.01.2024.

В обґрунтування позову зазначено, що з 2003 року вона отримувала пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, з 28.02.2024 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Позивач зазначає, що при здійсненні нарахування пенсії мав застосовуватись показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки. Позивач звернулась з відповідною заявою до відповідача, проте останній відмовив позивачу, таку відмову позивач вважає протиправною, а тому просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.04.2024 відкрито провадження у справі та зазначено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заперечує щодо задоволення вимог даного позову. Зокрема зазначило, що правові підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки при переведені з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відсутні.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві до участі у справі №240/6408/24, як другого відповідача.

У відзиві на позовну заяву Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення від 14.03.2024 № 64 є законним та обгрунтованим.

У період із 07.06.2024 по 11.07.2024 головуюча суддя перебувала у відпустці.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Приписами ч.3 ст.46 Конституції України визначено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV.

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства), пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск:К), де: Зп- заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Згідно з ч.3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, порядок переходу з одного виду пенсії на інший у відповідності з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачений статтею 45 вказаного закону.

Відтак, наведені приписи свідчать про те, що лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами, позивач з 2003 отримувала пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ. До 06 червня 2023 року позивач продовжувала працювати.

Після досягнення пенсійного віку, з 28.02.2024 позивача переведено з пенсії за віком відповідно до Закону № 1788-ХІІ на пенсію за віком відповідно до Закону № №1058-IV, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки.

07.03.2024 позивач звернулася до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.03.2024 № 64 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (Прикінцеві положення, пункт 2 частина 3 Закону України №1788 робота за списком №1), розмір пенсії станом на 01.03.2024 становить - 6378,41 грн при загальному страховому стажу 54 роки 7 місяців 29 днів, в тому числі робота за списком №1 складає 9 років 6 місяців 4 дні.

Відповідно до статті 45 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Види пенсійних виплат і сціальних послуг визначені статтею 9 Закону. Статтею 10 Закону передбачено:

1. Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

2. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Право на призначення дострокової пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 13 абзацу 2 Закону "Про пенсійне забезпечення" мали жінки після досягнення віку 45 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Враховуючи зазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії згідно заяви від 07.03.2024 №158, оскільки ОСОБА_1 використала право на призначення довічної пенсії за віком.

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило, що позивач отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон). Звернуто увагу, що пенсія за віком, призначена зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону, за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, а також пенсія за віком, яка призначається особі при досягненні пенсійного віку передбаченого ст.26 Закону, це один і той самий вид пенсії, розмір якого обчислюється відповідно до одного Закону. Роз`яснено, що розмір пенсії кожної особи, обчислений за нормами Закону є індивідуальним і залежить від набутого особою страхового стажу та отримуваної заробітної плати, а також доплат, підвищень та надбавок до пенсії, право на встановлення яких підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ч.2 ст.42 Закону для забезпечення індексації пенсій та на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 з 1 березня 2024 року проведено перерахунок пенсій із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислений пенсій в розмірі 1,0796. Особам у віці від 65 років і більше, які не працюють (не провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове, державне соціальне страхування), страховий стаж яких становить не менше ніж 35 років у чоловіків і не менше ніж 30 років у жінок, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону, та у яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 Закону, абзацу 1 частини 1, частини 2 статті 28 Закону, не досягає 3370 грн, встановлюється шомісячна доплата до пенеїї в сумі, що не вистачає до знанченого розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

За матеріалими пенсійної страни страховий стаж позивача, який підтверджено документально, становить 54 роки 7 місяців 29 днів, в тому числі 9 років 6 місяців 4 дні - період роботи за Списком № 1, за кожний повний рік якої до страхового стажу додатково враховано по одному року. Розмір її пенсійної виплати з 01.03.2024 становить 6378,41 грн, де: 5811,77 грн - основний розмір пенсії; 566,64 грн - доплата за 24 роки страхового стажу понад 30 років для жінок в розмірі 24% від мінімального розміру пенсії (2361,00 грн х 24%).

Роз`яснено, що ч.2 ст.28 Закону передбачено для осіб, які досягли віку 65 років встановлення мінімального розміру пенсії за віком за наявності у жінок 30 років страхового стажу в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. Оскільки розмір пенсійної виплати більший ніж 2840,00 грн (7100,00 грн х 40%) та 3370,00 грн, тому доплата до зазначених розмірів не встановлювалась.

Листом від 04.03.2024 №0600-0202-8/26398 відповідач повідомив, що позивач отримує пенсію за віком, призначену на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1, розмір якої обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон). Поінформовано, що пенсія за віком, призначена зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону, за роботу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1, а також пенсія за віком, яка призначається особі при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону, це один і той самий вид пенсії, розмір якого обчислюється відповідно до одного Закону.

Розмір пенсії обчислено як добуток середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням коефіцієнта збільшення в розмірі 1,17 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124, 1,11 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251, 1,11 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127, 1,14 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118, 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168, 1,0796 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796).

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач у 2024 році звернулась вперше.

Так, Верховний Суд у подібних правовідносинах неодноразово висловлював правову позицію щодо того, що у випадку, якщо особа, яка вже отримує пенсію за одним законом виявила бажання отримувати пенсію, право на яку визначене іншим законом, то має місце саме призначення пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший згідно із частиною 3 статті 45 Закону №1058-IV, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії - пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №577/2576/17, Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі №720/208/17, від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, від 18 серпня 2020 року у справі №263/6611/17 та ряду інших.

Отже, суд приходить до висновку, що при призначенні позивачу пенсії за віком за нормами Закону №1058 з 30.01.2024 має застосовуватись частина 2 статті 40 Закону №1058 та при обрахунку пенсії враховуватись середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року призначенням пенсії, тобто за 2021-2023 роки.

У зв`язку з чим, відмова відповідача застосувати при розрахунку позивачу пенсії за віком показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021-2023 роки, є протиправною.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень. Отже, під протиправними діями суб`єкта владних повноважень слід розуміти активну форму поведінки, пов`язану з виконанням дій, які такий суб`єкт не мав права вчинювати відповідно до його повноважень, за відсутності обставин, з якими пов`язана необхідність вчинення певної дії або з порушенням процедури.

До адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено, оскільки підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу саме позивача. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення можливості чи неможливість реалізації її законного права та/або виникнення додаткового обов`язку.

В даному випадку, права позивача порушуються не діями відповідача щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2021, 2022, 2023 роки, а фактично рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.03.2024 № 64 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ", у зв`язку з чим суд вважає необхідним залишити вимоги про визнання протиправними дій без задоволення.

Враховуючи обставини встановлення судом протиправності відмови відповідача та, як наслідок, порушення прав позивача, суд доходить висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.03.2024 № 64 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 " і зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 30.01.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві по 50% (484,48 грн) сплаченого позивачем судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 14.03.2024 № 64 "Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком з 30.01.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки, із урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича,7, м.Житомир, 10003, ) 484,48 грн та з Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська,16, м.Київ, 04053, ) 484,48 грн на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Панкеєва