Справа № 440/7430/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/7430/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУПФ України в Полтавській області), у якому просив:

визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи періодів навчання на території російської федерації з 01.01.1992 по 30.06.1993 на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.09.1981;

зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання на території російської федерації з 01.01.1992 по 30.06.1993 на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.09.1981.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що на підставі заяви ОСОБА_1 від 16.01.2024 йому з 10.01.2024 призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак при обчисленні страхового стажу пенсійний орган безпідставно не зарахував повністю період навчання з 01.01.1992 по 30.06.1993 у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної, оскільки його підтверджено записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08.09.1981 та дипломом з відзнакою серії НОМЕР_2 .

2. Позиція відповідачів.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 17-18/. Свою позицію мотивувала посиланням на те, що з огляду на припинення з 01.01.2023 російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31.12.1991.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

За приписами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Обставини справи

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 /а.с. 5/.

16.01.2024 позивач звернувся до пенсійного органу за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком /а.с. 25-36/.

З 10.01.2024 ОСОБА_1 призначена пенсія за віком з урахуванням страхового стажу тривалістю 38 років 06 місяців 19 днів /а.с. 21/. При цьому до страхового стажу на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 від 08.09.1981 та диплома з відзнакою серії НОМЕР_2 зараховано період навчання позивача у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з 01.09.1988 по 31.12.1991, тоді як загалом навчання тривало до 30.06.1993.

14.02.2024 позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області зі скаргою, у якій наполягав на здійснені перерахунку пенсії з урахуванням повного періоду навчання у вищому навчальному закладі тривалістю 4 роки та 10 місяців /а.с. 10/.

Листом від 28.02.2024 відповідач повідомив про відсутність підстав для зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.01.1992 по 30.06.1993 з огляду на припинення з 01.01.2023 російською федерацією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 /а.с. 11/.

Не погодившись з наведеною позицією пенсійного органу, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

У силу пункту 1 частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.

Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування /частина друга статті 24 Закону №1058-IV/.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: (...) з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Статтею 44 Закону №1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

У силу пункту "д" частини третьої статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так само відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується наявності/відсутності підстав для зарахування до стажу роботи позивача, що враховується під час призначення пенсії за віком, повного періоду навчання у вищому навчальному закладі на території російської федерації.

Так, відповідач відмовив у зарахуванні до стажу роботи позивача періоду навчання з 01.01.1992 по 30.06.1993 у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з підстави припинення участі російської федерації з 01.01.2023 в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Суд враховує, що відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні згаданого періоду роботи до стажу відповідач послався виключно на припинення участі російської федерації з 01.01.2023 в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Однак суд визнає такі доводи пенсійного органу неприйнятними, адже у силу пункту 2 статті 13 названої Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Тож припинення участі російської федерації в Угоді, так само, як і постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

А тому стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць згаданої Угоди до 01.01.2023, враховується при встановленні права на пенсію та її обчисленні.

Суд зауважує, що факт навчання позивача у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з 01.09.1988 по 30.06.1993 підтверджений записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 08.09.1981 та дипломом з відзнакою серії НОМЕР_2 /а.с. 7, 9/.

Пунктом 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (надалі - Порядок №22-1, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) визначено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до пункту 1.8 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення.

Суд враховує, що позивач із заявою про призначення пенсії до пенсійного органу звернувся 16.01.2024, а зі скаргою щодо незарахування усього періоду навчання до страхового стажу - 14.02.2024.

З урахуванням наведеного, суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи (страхового стажу) ОСОБА_1 періоду навчання у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з 01.01.1992 по 30.06.1993, зобов`язавши відповідача зарахувати період навчання ОСОБА_1 у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з 01.01.1992 по 30.06.1993 до страхового стажу, провести перерахунок пенсії з дати її призначення - 10.01.2024 та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Стосовно доводів відповідача, що заява ОСОБА_1 від 16.01.2024 про призначення пенсії за принципом екстериторіальності розглянута ГУПФ України в Донецькій області, суд звертає увагу на те, що спір у цій справі стосувався правомірності відмови ГУПФ України в Полтавській області щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.01.1992 по 30.06.1993 на підставі його звернення від 14.02.2024.

Тож ГУПФ України в Полтавській області є належним відповідачем у справі.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково з одночасним виходом за межі позовних вимог відповідно до частини другої статті 9 КАС України.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 12, 13/.

Інші судові витрати у справі відсутні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Зважаючи на ухвалення рішення про задоволення позовних вимог понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ України в Полтавській області.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи (страхового стажу) ОСОБА_1 періоду навчання у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з 01.01.1992 по 30.06.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати період навчання ОСОБА_1 у санкт-петербурзькому вищому художньому училищі ім. В.І. Мухіної з 01.01.1992 по 30.06.1993 до страхового стажу, провести перерахунок пенсії з дати її призначення - 10.01.2024 та здійснити виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 13967927; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, Полтавська область, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА