Справа № 420/3588/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3588/24

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В. Дата і місце ухвалення: 14.05.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Одеського окружного адміністративного суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3 з адміністративним позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просили суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо відмови у визнанні батьківства щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , викладене у листі від 22.09.2023р. №149/24.29-38;

- зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) включити до актового запису №2258 від 04.10.2022р., складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інформацію про батька, а саме: прізвище « ОСОБА_4 », ім`я « ОСОБА_5 », по батькові « ОСОБА_6 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 », громадянство «громадянин Сирійської Арабської Республіки», місце проживання «Україна, м.Одеса, вул.Льва Толстого, буд.7», підстава запису відомостей про батька «Спільна заява батьків про визнання батьківства від 05.09.2023р.»;

- зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №2258 від 04.10.2022р., складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_4 », по батькові з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ».

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначали, що вони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 05.09.2023р. звернулися до відповідача із спільною заявою про визнання батьківства відносно їхнього сина. Однак, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом від 22.09.2023р. №149/24.29-38 відмовив у визнанні батьківства, з посиланням на те, що паспортний документ батька втратив дійсність - 06.08.2016р., тобто на момент подання заяви про визнання батьківства паспорт був недійсним. Заявників повідомлено про можливість вирішення зазначеного питання у судовому порядку. Таку відмову позивачі вважають незаконною та зазначають, що ОСОБА_1 об`єктивно не має можливості надати відповідачу дійсний паспортний документ, оформлений органами Сирійської Арабської Республіки, враховуючи, що він не може скористатися ані захистом, ані допомогою країни громадянської належності та звернувся до ДМС України із заявою про визнанням біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Відповідачу надано документи, які достатні для належної ідентифікації батька.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.09.2023р. про визнання батьківства.

Зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.09.2023р. про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судовий збір в сумі 1211,20 грн. (на користь кожного з позивачів).

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволення позову, відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 14.05.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що предметом спору у даній справі є не питання щодо дотримання суб`єктом владних повноважень процедури розгляду звернення про внесення змін до актового запису й оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а зобов`язання відповідача внести зміни до запису, що свідчить про приватноправовий характер спору між сторонами.

Також, апелянт зазначає про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що за результатами розгляду заяви позивачів щодо внесення змін до актового запису цивільного стану Відділом не скеровано обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін. Судом не враховано, що позивачі подали заяву відповідно до додатку №3 до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5, яка не передбачає формування висновку встановленої форми. А відтак, складення Відділом листа інформаційного характеру від 22.09.2023р. №149/24.23-38 не суперечить чинному законодавству.

Абазід ОСОБА_5 подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що приписи ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» щодо необхідності складення висновку за наслідками перевірки зібраних документів щодо внесення змін до актового запису цивільного стану є чіткими та передбачуваними. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість його оскарження в судовому порядку. Відсутність належним чином оформленого висновку за результатом розгляду заяви від 05.09.2023р. свідчить про те, що уповноважений орган не вчинив необхідних дій, які він повинен був вчинити відповідно до вимог чинного законодавства.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 05.09.2023р. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про визнання батьківства.

У вказаній заяві позивачі зазначали:

«Я, ОСОБА_1 , визнаю себе батьком ОСОБА_3 , РНОКПП дитини - НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_2 .

Я, ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , підтверджую, що ОСОБА_1 є його батьком.

Відповідно до ст.126 Сімейного кодексу України, просимо внести відомості про батька до актового запису про народження дитини та присвоїти їй прізвище батька « ОСОБА_4 » та повторно видати нове свідоцтво про народження дитини».

До заяви позивачами додано: свідоцтво про народження НОМЕР_2 ; копію довідки про звернення за захистом в Україні №003145; копію довідки №А1-175303-ф/л від 04.09.2023р.; копію паспортного документа №005599533 з перекладом; копію паспортного документа НОМЕР_3 ; копію витягу з реєстру територіальної громади від 01.08.2023р. №2023/005865357; копію картки фізичної особи платника податків від 24.11.2000р.; копію наказу №51 від 13.03.2023р.

Матеріали справи містять свідоцтво про народження НОМЕР_2 ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У вказаному свідоцтві зазначені батьки дитини: батько ОСОБА_9 , мати - ОСОБА_2 .

13.03.2023р. Головним управлінням ДМС в Одеській області прийнято наказ №51 «Про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту», відповідно до якого наказано прийняти рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту громадянина Сирії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідь на заяву позивачів від 05.09.2023р. відділ державної реєстрації актів цивільного стану листом від 22.09.2023р. №149/24.29-38, повідомив, що заяву про визнання батьківства розглянуто. При аналізі наданих документів встановлено, що мати дитини гр. ОСОБА_2 та особа, яка хоче визнати батьківство, ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебувають, а також паспортний документ батька втратив дійсність - 06.08.2016р. Тобто, на момент подання заяви про визнання батьківства паспорт батька є недійсним. Крім того, заява складена без присутності перекладача, що суперечить чинному законодавству.

Враховуючи викладене, Відділ дійшов висновку, що внести зміни в актовий запис про народження №2258 від 04.10.2022р., складений Відділом на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про визнання батьківства не вбачається можливим у зв`язку з протерміновим паспортним документом гр. Абазід ОСОБА_5 . Рекомендовано заявникам вирішувати питання щодо внесення змін у зв`язку з визнанням батьківства у судовому порядку.

Вважаючи протиправною вказану відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржили її в судовому порядку.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану зацікавлена особа подає до уповноваженого органу заяву, а відповідний орган має скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Проте, відповідачем за результатами розгляду заяви позивачів щодо внесення змін до актового запису цивільного стану не складено обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін, як того вимагають положення Правил №96/5.

Також, суд першої інстанції зазначив, що до заяви від 05.09.2023р. Абазід ОСОБА_5 додав довідку про звернення за захистом в Україні №013145, яка є документом для реалізації прав, передбачених законами України для особи, яка звернулась із заявою про визнання біженцем. За таких обставин, керуючись приписами ч.2 ст.3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», незважаючи на те, що у паспортного документа іноземця позивача закінчився термін, суд дійшов висновку, що позивач має право на визнання його правосуб`єктності та основних прав і свобод людини, зокрема право на повагу до сімейного життя, збереження зв`язку зі своєю дитиною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.09.2023р. про визнання батьківства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В апеляційній скарзі Відділ, передусім, посилається на те, що даний спір є приватно-правовим, позивачі звернулися до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права, а тому він не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Надаючи правову оцінку таким доводам апелянта колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження у суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

У частині 3 статті 124 Конституції України проголошено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій тощо.

Вжитий у КАС України термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

З огляду на положення статей 2, 4, 19 КАС України з урахуванням того, що орган державної реєстрації актів цивільного стану є державним органом - суб`єктом владних повноважень, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію актів цивільного стану, яка має публічно-правову природу, спір щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи слід кваліфікувати як публічно-правовий спір, що належить до адміністративної юрисдикції.

Предметом спору щодо відмови органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису цивільного стану за заявою особи є власне рішення, дії чи бездіяльність відповідного органу, а не наявність в особи особистого немайнового права.

При розгляді справ, пов`язаних з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану неприпустимим є вихід адміністративного суду за межі публічно-правових аспектів справи і встановлення юридичних фактів, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану. Суд не уповноважений встановлювати достовірність обставин, засвідчених поданими документами, чи іншим способом встановлювати юридичні факти; такі справи належать до цивільної юрисдикції і вирішуються, зокрема, у порядку окремого провадження.

Подібна за змістом позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16 лютого 2023 року по справі №420/11422/21.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 23.01.2019р. по справі №807/45/17 та від 14.11.2018р. по справі №425/2737/17, а також Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 03.07.2019р. по справі №822/1824/16, неодноразово вказували, що суди за правилами цивільного судочинства повинні встановлювати обставини, що підтверджують або спростовують факт народження особи, та залежно від установлених обставин вирішувати питання про неправильність актового запису і зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису.

У справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема перевіряє, чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду в таких справах полягає насамперед у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не має права виходити за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, даний спір виник у зв`язку з відмовою відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису №2258 від 04.10.2022р., складеного на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, щодо включення до актового запису інформації про батька та внесення до нього змін щодо прізвища та по батькові дитини.

Така відмова мотивована тим, що внести зміни в актовий запис про народження №2258 від 04.10.2022р., складений Відділом на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі заяви про визнання батьківства не вбачається можливим у зв`язку з про термінованим паспортним документом гр. Абазід ОСОБА_5 .

Таким чином, обставиною, яка потребувала підтвердження, було те, чи мав право ОСОБА_1 звертатися з відповідною заявою до Відділу. Вказане виключає необхідність встановлення певних юридичних фактів, що б віднесло даний спір в цивільно-правову площину.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на те, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що ж до висновку суду першої інстанції про те, що наданий відповідачем лист, в якому викладено інформацію про відсутність підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану, не є обґрунтованим висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану в розумінні Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010р. №2398-VІ.

Згідно ст.2 Закону №2398-VІ актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.4 Закону №2398-VІ органами державної реєстрації актів цивільного стану, є зокрема, відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції.

Частиною першою статті 6 Закону №2398-VІ передбачено, що відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону №2398-VІ внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану визначений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011р. №96/5.

Пунктом 1.1 Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно п.1.7 Правил зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису, за винятком випадків, встановлених у пункті 2.28 розділу II цих Правил.

Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку (п.1.15 Правил).

Пунктом 2.12 Правил передбачено, що на підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому за формою, наведеною в додатку 2. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку мають бути чітко вказані причини відмови та зазначено про можливість її оскарження в судовому порядку.

Підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є заява про визнання батьківства (додаток 3) (п.2.13.4 Правил).

Таким чином, що з метою внесення відповідних змін до актових записів цивільного стану зацікавлена особа подає до уповноваженого органу заяву, а відповідний орган має скласти обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість його оскарження в судовому порядку.

Проте, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідачем, в порушення вищевказаних вимог, за результатами розгляду заяви позивачів від 05.09.2023р. щодо внесення змін до актового запису цивільного стану не складено обґрунтованого висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову у внесенні таких змін за формою згідно додатку 2 до Правил.

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) обмежився направленням позивачам листа від 22.09.2023р. №149/24.29-38

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутність належним чином оформленого висновку за результатами розгляду заяви позивачів, свідчить про те, що уповноважений орган не вчинив необхідних дій, які він повинен був вчинити відповідно до вимог чинного законодавства. Наданий відповідачем лист, в якому викладено інформацію про відсутність підстав для внесення змін до актового запису цивільного стану, не є обґрунтованим висновком про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану.

А відтак, у зв`язку з тим, що Відділом допущено протиправну бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.09.2023р. про визнання батьківства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту порушених прав позивачів у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивачів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що заява від 05.09.2023р. подана позивачами не за формою згідно додатку 3 до Правил, як того вимагає п.2.13.4 цих Правил, оскільки зауваження щодо змісту і форми заяви не слугували підставою для відмови.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення від 14.05.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 22 липня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук