Справа № 460/4870/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2024 року м. Рівне №460/4870/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доРівненської митниці
про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Рівненської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000008/2 від 09.02.2024 та визнання протиправною та скасування картки відмови Рівненської митниці у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000093.

Ухвалою суду від 10.05.2024 позовна заява була залишена без руху.

Ухвалою суду від 17.05.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 31.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Згідно з позовною заявою, вимоги ФОП ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що за наявності усіх необхідних документів, декларант позивача звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів кухонних наборів меблів. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву Рівненська митниця позов не визнає. В обґрунтування заперечень покликається на те, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення позивачем, митницею встановлено наявність в документах неточностей та розбіжностей. За таких підстав та відповідно до вимог Митного кодексу України, посадовою особою відповідача було направлено позивачу електронну вимогу щодо надання додаткових документів з метою підтвердження заявлених відомостей у митній декларації. Вказує, що декларантом подано додаткові документи, але в недостатній кількості. Сторона відповідача вказує, що у повній відповідності з частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України та за результатом проведеної процедури консультації з декларантом, митним органом обґрунтовано та правомірно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Ствердила, що митну вартість імпортованих товарів було визначено на підставі раніше визнаної митницею митної вартості. Для визначення митної вартості оцінюваних товарів використано найменшу вартість із альтернативних, згідно інформації, наявної у митниці із врахуванням обсягів товарів, згідно рівнів митної вартості ЄАІС Держмитслужби. За наведеного сторона відповідача зауважила, що оспорювана картка відмови в прийнятті митної декларації та рішення про коригування митної вартості товарів є такими, що прийняті митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. З огляду на це, просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у встановленому порядку зареєстрована фізичною особою-підприємцем з 26.10.2023, видами економічної діяльності за КВЕД є: 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет (основний), 46.15 Діяльність посередників у торгівлі меблями, господарськими товарами, залізними та іншими металевими виробами, 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах.

07.11.2023 між Taskale Mobilya Dis Ticaret Ltd. Sti. (Республіка Туреччина), як продавцем, та ФОП ОСОБА_1 , як покупцем, укладено Контракт (договір) №PRO07112023 (далі - Контракт). Відповідно до п.1.3. Контракту, товари - кухонні набори меблів, що складаються з обіднього столу та стільців, ціна та кількість яких зазначені у рахунках-фактурах, що є частиною контракту. Кількість поставленого за даним контрактом товару, визначається в інвойсі (п.2.1. Контракту). Згідно з пунктами 2.2.-2.3. покупець надсилає продавцеві замовлення факсом або електронною поштою із зазначенням товару та кількості. Продавець повинен підтвердити замовлення та скласти проформа-рахунок-фактуру. Умови поставки - EXW TURKEY KAYSERI згідно Інкотермс 2020. Умови поставки, зазначені у рахунку-фактурі. Дата поставки: дата видачі відвантажувальних документів (п.4.1. Контракту). Перевезення товару оплачується покупцем, вантажним автомобілем (п.4.2. Контракту). Термін поставки: продавець зобов?язаний підготувати товар для компанії-перевізника протягом 30 днів з дати передоплати без відповідальності за транспортування (п.4.3. Контракту). Завантаження товару в вантажний автомобіль відбувається за рахунок продавця (п.4.6 Контракту).

Відповідно до пунктів 5.1.-5.5. Контракту сторони узгодили, що ціна товару вказується в інвойсі. Ціна не може бути змінена після підтвердження замовлення. В ціну товару входить вартість упаковки, маркування і витрати на тару, та витрати на завантаження в вантажний транспорт. Валюта контракту: долар США. Загальна сума контракту: 200000,00 доларів США. Порядок розрахунків за товар передбачений в п. 6.1. Контракту. За вказаним пунктом оплата здійснюється як передоплата: 30% від загального замовлення як депозит; 70% до випуску вантажу. Оплата здійснюється в доларах США банківським переказом на рахунок продавця.

У Додатковій угоді №1 від 04.01.2024 до Контракту №PRO07112023 від 07.11.2023 сторони дійшли згоди, що 20 кухонних наборів (table 80x130 and 6 chairs) відповідно до комерційного інвойсу №TAS001 від 04.01.2024, які не змогли завантажити до транспортних засобів, будуть поставлені при наступній поставці. Всі інші умови контракту залишаються незмінними.

30.01.2024 покупцем здійснено замовлення на поставку товару. 30.01.2024 продавець надіслав позивачу попередній рахунок (Proforma invoice №TAS026 від 30.01.2024) на поставку кухонних наборів меблів, загальною кількістю 230 одиниць та вартістю 20200,00 доларів США.

Додатковою угодою №2 від 30.01.2024 до Контракту №PRO07112023 від 07.11.2023 сторони дійшли згоди про наступне (пункти 1-7). У зв`язку з тим, що при замовлені товару (замовлення без номера від 30.01.2024), завод-виробник мав в наявності виготовлені комплекти кухонних наборів, які складаються з обіднього столу та стільців, сторони погодили здійснити оплату за товар в розмірі 100% від загальної вартості, тільки для цієї поставки товару згідно проформи-інвойс №TAS026 від 30.01.2024. У Додатковій угоді №1 від 04.01.2024 до Контракту №PRO07112023 від 07.11.2023 сторони визнали, що 20 кухонних наборів (table 80x130 and 6 chairs) відповідно до замовлення від 18.12.2023 не змогли завантажити до транспортних засобів. Вартість 20 кухонних наборів (table 80x130 and 6 chairs) становить 1800 доларів США та оплачена покупцем відповідно до proforma invoice №2 від 19.12.2023. Сторони домовились здійснити поставку 20 кухонних наборів (table 80x130 and 6 chairs) вартістю 1800 доларів США при наступній поставці. Замовлення від 30.01.2024 включає 20 кухонних наборів (table 80x130 and 6 chairs) вартістю 1800 доларів США, які вже оплачені покупцем. Продавець приймає оплату за proforma invoice №TAS026 від 30.01.2024 в розмірі 18400,00 доларів США, оскільки 20 кухонних наборів (table 80x130 and 6 chairs) вже оплачені покупцем. Всі інші умови контракту залишаються незмінними.

Оскільки, у попередньому рахунку (Proforma invoice від 30.01.2024) визначено умови оплати за товар 100% оплата під час завантаження товару, покупець оплатив 100% вартості товару на суму 18400,00 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією (MUR) 7 від 31.01.2024.

01.02.2024 продавцем товару складено комерційний інвойс (commercial invoice) №TAS028 (загальною кількістю 230 одиниць та вартістю 20200,00 доларів США), з відомостями про те, що оплата за товар здійснена відповідно до проформи-інвойс №TAS026 від 30.01.2024.

Така ж інформація про товар та його вартість наведена у складеному продавцем рахунку на експорт (e-FATURA) №TAS028 від 01.02.2024.

У пакувальному листі від 01.02.2024 наведені відомості щодо придбаного позивачем товару: 230 кухонних наборів, вага нетто - 15 150 кг, вага брутто - 15 450 кг. Термін оплати: оплата за товар здійснена відповідно до проформи-інвойс №TAS026 від 30.01.2024. Також, наведені наступні відомості: посилання на Контракт №PRO07112023 від 07.11.2023, посилання на інвойс TAS028 від 01.02.2024, інформація про транспортний засіб 27 АОЕ 738 - 27 АЕА 447.

Поставка товару здійснювалась згідно Договору №UA11/2023 від 10.11.2023, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та Компанією Helen Tasimacilik San. Ve Tic. Ltd. Sti (перевізник/експортер). Пунктом 2.3. вказаного Договору передбачено, що конкретні умови по кожному перевезенню обумовлюються в договорі-заявці. Ціна за перевезення встановлюється сторонами у договорі-заявці (п.6.1. вказаного Договору).

Поставку товару на територію України здійснено вантажним автомобілем 27 AOE 738 / 27 AEA 447 згідно транспортної заявки №HLN2024-002 від 30.01.2024 та міжнародної автотранспортної накладної №15 від 01.02.2024.

Відповідно до транспортної заявки №HLN2024-002 від 30.01.2024: відправник вантажу Taskale Mobilya Dis Tiсаret Limited Sirketi; адреса завантаження Karpuzsekisi Mah.53 CAD NO: НОМЕР_1 Hacilar Kayseri, Turkey; отримувач вантажу: ФОП ОСОБА_1 ; адреса вивантаження Мирогоща Друга, Рівненська область, 35624; країна походження Туреччина; найменування вантажу меблі; митниця відправлення Кайсері; дата і час завантаження 30.01.2024; термін доставки 8-11 днів; вартість перевезення 4000,00 доларів США; умови розрахунку 100% оплата після вивантаження; номер авто 27 AOE 738 / 27 AEA 447.

Відповідно до рахунку № НОМЕР_2 від 06.02.2024 (вказано, замовник ОСОБА_1 код НОМЕР_3 ) та інформації про транспортні витрати №019 від 06.02.2024 вартість перевезення товару з міста Kayseri (Turkey) до кордону України (пункт пропуску Порубне) складає 2750 доларів США. З пункту пропуску до с.Мирогоща Перша, Дубенського району - 1250 доларів США (тобто загальна сума 4000,00 доларів США).

CMR №15 від 01.02.2024 містить інформацію про перевізника Taskale Mobilya Dis Tiсаret Limited Sirketi, отримувача ФОП ОСОБА_1 , товаро-супровідні документи TAS028 від 01.02.2024 (скріплено виправлення), ТЗ 27 AOE 738 / 27 AEA 447.

З метою митного оформлення товару, декларантом позивача подано митну декларацію №24UA89U0.

До митного оформлення заявлено товар: «Меблі з комбінованих матеріалів для столових і житлових кімнат у наборах, у розібраному стані для зручності транспортування: Набори меблів: стіл 80х130см, стільниця зі скла з нанесеним малюнком, ніжки з металу, з 6-тю стільцями, з оббивкою у комплекті, постачаються в частково розібраному стані для зручності транспортування (dining set 1+6 Table size:130(170)x80x75) 160 наборів. Набори меблів: стіл 70х110см, стільниця зі скла з нанесеним малюнком, ніжки з металу, з 4-ма стільцями, з оббивкою у комплекті, постачаються в частково розібраному стані для зручності транспортування dining set 1+4 Table size:110(140)x70x75) 40 наборів. Набори меблів: стіл 80х130см, стільниця зі скла з нанесеним малюнком, ніжки з металу, з 6-тю стільцями, з оббивкою у комплекті, постачаються в частково розібраному стані для зручності транспортування (dining set 1+6 Metal Gold size:130(170)x80x75) 30 наборів. Загальна кількість 230 наборів».

Для визначення митної вартості товару обрано перший метод - за ціною договору. Товари заявлено на комерційних умовах поставки EXW TR KAYSERI. Митну вартість визначено на рівні 862775,42 грн, що складається з ціни товару в сумі 20200,00 (759392,74 грн) USD та витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України в сумі 2750,00 USD (103382,68 грн) х 37,5937 (курс USD щодо гривні).

На підтвердження митної вартості, декларант подав такі документи (копії) (гр.44 МД): Контракт №PRO07112023 від 07.11.2023, додаткова угода №1 від 04.01.2024 до Контракту, додаткова угода №2 від 30.01.2024 до Контракту, замовлення від 30.01.2024, проформа-інвойс TAS026 від 30.01.2024, комерційний інвойс TAS028 від 01.02.2024, специфікація до комерційного інвойсу від 01.02.2024, сертифікат про походження товару А1698055 від 01.02.2024, пакувальний лист TAS028 від 01.02.2024, платіжна інструкція (MUR)7 від 31.01.2024, рахунок на експорт (e-fatura) TAS028 від 01.02.2024 (в т.ч. переклад від 06.02.20240, договір про перевезення №UA11/2023 від 10.11.2023, транспортна заявка від 31.01.2024, рахунок на транспортні витрати №HL0020 від 06.02.2024 (в т.ч. переклад), автотранспортна накладна №15 від 01.02.2024, інформація про транспортні витрати №019 від 06.02.2024, митна декларація країни відправлення №24060600EX00003670 від 01.02.2024.

За результатами розгляду декларації митний орган надіслав декларанту електронне повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження митної вартості товарів, через наявні неточності та розбіжності у поданих документах.

На електронне повідомлення митниці декларантом надано відповідь від 09.02.2024, у якій заперечив наявність розбіжностей в документах поданих до митного оформлення та надав детальне пояснення їх застосування.

Митним органом сформовано Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000093 (далі Картка відмови), якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів.

Причини відмови: митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, оскільки декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується 3 положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994р., а надані до митного оформлення документи містять неточності. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000008/2 від 09.02.2024. Підстава: статті 49 66, 256 257 МКУ.

Відповідно до Рішення про коригування митної вартості товарів №№UA204020/2024/000008/2 від 09.02.2024, митну вартість товару скориговано за другорядним резервним методом (6).

Графа 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості»:

«I. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки:

1) декларантом не подано усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

2) подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності:

До митного оформлення заявлено умови поставки EXW KAYSERI (TR). Ціна EXW (EXW price) означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар, яка підлягає сплаті включає в себе тільки вартість самого товару без вартості митного оформлення та його доставки (фрахту), також продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Проте заявлені до митного оформлення умови поставки суперечать пункту 5.2 Контакту від 07.11.2023 № PRO07112023 (далі Контракт), де зазначено, що в ціну товару входять витрати на завантаження. Також у Контракті не вказано хто відповідає за митне очищення товару для експорту.

Наявні сумніви щодо поширення рахунка на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2023 №HL0020 на заявлену до митного оформлення партію товару, оскільки в ньому крім номера транспортного засобу відсутні відомості про товаросупровідні документи, які надані декларантом до митного оформлення та які були підставою для переміщення товару. Поряд з цим, у вищевказаному рахунку на оплату транспортно-експедиційного обслуговування вказаний код ЄДРПОУ замовника ФОП ОСОБА_2 не відповідає фактичному коду ЄДРПОУ замовника ФОП ОСОБА_2 .

У банківській платіжній інструкції від 31.01.2024 №(MUR)7 зазначено інвойс від 30.01.2024 №TAS026, що до митного оформлення не надано.

Наявні невідповідності у способі оплати за товар, а саме у документі під кодом 0380 e-fatura TAS028 від 01.02.2024 вказані умови оплати готівка, проте до митного оформлення наданий платіжний документ від 31.01.2024 №(MUR)7, що свідчить про здійснення грошового переказу за дану партію товару.

Вказані дані про виробника товару «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LIMITED SIRKETI», документально не підтверджено, також вказані дані ставлять під сумнів заповнення графи 44, в частині коду документу 4104.

Митна декларація країни відправлення від 01.02.2024 №24060600EX00003670 не містить жодних відміток митниці відправлення.

II. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України, Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів, митне оформлення здійснено за митною вартістю вищою ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 22.01.2024 №24UA49U4 4,42 дол. США/кг (товар: меблі для столових і житлових кімнат, в розібраному стані 6370 кг).

III. Заявлена декларантом митна вартість товарів може бути визнана митницею, за умови надання додаткових документів: 1) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 4) копію митної декларації заявленої країни відправлення з відмітками митної адміністрації країни відправлення; 5) інвойс від 30.01.2024 №TAS026.

У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 Митного кодексу України, митну вартість товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічного товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 22.01.2024 №24UA49U4 4,42 дол. США/кг.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 66963,00 дол.США (15150,00кг*4,42 дол.США/кг), що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2517386,9331грн (66963,00дол.США*37,5937грн/дол.США)».

09.02.2024 після винесення рішення про коригування митної вартості №UA204020/2024/000008/2, декларантом було подано МД №24UA52U8 зі сплатою платежів з урахуванням рішення про коригування митної вартості. Додатково сплаченні декларантом митні платежі 330719,85 грн.

Не погоджуючись з рішеннями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Згідно із частинами першою-третьою статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини четвертої статті 54 Митного кодексу України перебачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

В силу вимог частини шостої цієї ж статті, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

А за правилами частини сьомої цієї статті, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, то заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно частини першої до статті 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. А згідно з частиною другою цієї статті, у рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

За правилами частини першої статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини дванадцятої статті 264 Митного кодексу України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 глави 9 Митного кодексу України визначає такі методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. При цьому, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Зокрема, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог частини п`ятої цієї статті, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За правилами частини першої статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

В силу вимог частини другої цієї статті метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини четвертої статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною десятою статті 58 Митного кодексу України передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною одинадцятою статті 58 Митного кодексу України встановлено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Частиною дев`ятою статті 58 Митного кодексу України визначено, що розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, які підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Частиною першою статті 55 Митного кодексу України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на імпортерові, але, при цьому, митний орган може витребувати додаткові документи лише у випадку наявності у нього небезпідставних підозр з приводу достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівiв у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. При цьому, в розумінні вищенаведених статей, сумніви митниці є обґрунтованими тоді, коли:

- або надані декларантом документи містять розбіжності,

- або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари,

- або наявні ознаки підробки.

Відповідно, наведені норми зобов`язують митний орган зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Відповідно до Правил заповнення рішення про коригування митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195, митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у тому числі:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу III Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Як встановлено судом, у графі 33 оскаржуваного позивачем рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем вказано, що подані до митного оформлення та на вимогу митниці документи містять неточності та розбіжності, а саме: «До митного оформлення заявлено умови поставки EXW KAYSERI (TR). Ціна EXW (EXW price) означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар, яка підлягає сплаті включає в себе тільки вартість самого товару без вартості митного оформлення та його доставки (фрахту), також продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Проте заявлені до митного оформлення умови поставки суперечать пункту 5.2 Контакту від 07.11.2023 № PRO07112023 (далі Контракт), де зазначено, що в ціну товару входять витрати на завантаження. Також у Контракті не вказано хто відповідає за митне очищення товару для експорту. Наявні сумніви щодо поширення рахунка на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2023 №HL0020 на заявлену до митного оформлення партію товару, оскільки в ньому крім номера транспортного засобу відсутні відомості про товаросупровідні документи, які надані декларантом до митного оформлення та які були підставою для переміщення товару. Поряд з цим, у вищевказаному рахунку на оплату транспортно-експедиційного обслуговування вказаний код ЄДРПОУ замовника ФОП ОСОБА_2 не відповідає фактичному коду ЄДРПОУ замовника ФОП ОСОБА_2 . У банківській платіжній інструкції від 31.01.2024 №(MUR)7 зазначено інвойс від 30.01.2024 №TAS026, що до митного оформлення не надано. Наявні невідповідності у способі оплати за товар, а саме у документі під кодом 0380 e-fatura TAS028 від 01.02.2024 вказані умови оплати готівка, проте до митного оформлення наданий платіжний документ від 31.01.2024 №(MUR)7, що свідчить про здійснення грошового переказу за дану партію товару. Вказані дані про виробника товару «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LIMITED SIRKETI», документально не підтверджено, також вказані дані ставлять під сумнів заповнення графи 44, в частині коду документу 4104. Митна декларація країни відправлення від 01.02.2024 №24060600EX00003670 не містить жодних відміток митниці відправлення.».

Встановлені судом фактичні обставини справи свідчать на користь висновку про необґрунтованість такого рішення відповідача, з огляду на наступне.

Щодо зазначення відповідачем у рішенні про коригування митної вартості того, що «до митного оформлення заявлено умови поставки EXW KAYSERI (TR). Ціна EXW (EXW price) означає, що контрактна (фактурна) ціна за товар, яка підлягає сплаті включає в себе тільки вартість самого товару без вартості митного оформлення та його доставки (фрахту), також продавець не відповідає за навантаження товару на транспортний засіб, а також за митне очищення товару для експорту. Проте заявлені до митного оформлення умови поставки суперечать пункту 5.2 Контакту від 07.11.2023 № PRO07112023 (далі Контракт), де зазначено, що в ціну товару входять витрати на завантаження. Також у Контракті не вказано хто відповідає за митне очищення товару для експорту», суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, пункт 5.2 Контакту від 07.11.2023 №PRO07112023 визначає, що ціна не може бути змінена після підтвердження замовлення. В ціну товару входить вартість упаковки, маркування і витрати на тару, та витрати на завантаження в вантажний транспорт. Умови поставки - EXW TURKEY KAYSERI згідно Інкотермс 2020. Умови поставки, зазначені у рахунку-фактурі. Дата поставки: дата видачі відвантажувальних документів (п.4.1. Контракту). Перевезення товару оплачується покупцем, вантажним автомобілем (п.4.2. Контракту).

Відповідно до поданої позивачем митної декларації, товари заявлено на комерційних умовах поставки EXW TR KAYSERI.

Дійсно, згідно з правилами Інкотермс 2020, термін EXW (франко-завод) означає, що продавець не повинен завантажувати товари на транспорт.

Однак, за умовами Контракту, завантаження товару в вантажний автомобіль відбувається за рахунок продавця (п.4.6). Отже, вказане узгоджується з п.5.2 Контракту (про те, що в ціну товару входять витрати на завантаження).

Відтак, вказані зауваження митного органу є безпідставними, не відповідають фактичним обставинам справи та узгодженими між сторонами Контракту зобов`язаннями.

Щодо наявних у відповідача сумнівів щодо поширення рахунка на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2024 №HL0020 на заявлену до митного оформлення партію товару, «оскільки в ньому крім номера транспортного засобу відсутні відомості про товаросупровідні документи, які надані декларантом до митного оформлення та які були підставою для переміщення товару; поряд з цим, у вищевказаному рахунку на оплату транспортно-експедиційного обслуговування вказаний код ЄДРПОУ замовника ФОП ОСОБА_2 не відповідає фактичному коду ЄДРПОУ замовника ФОП ОСОБА_2 », слід зазначити таке.

Поставка товару здійснювалась згідно Договору №UA11/2023 від 10.11.2023, укладеного між ФОП ОСОБА_1 (замовник) та Компанією Helen Tasimacilik San. Ve Tic. Ltd. Sti (перевізник/експортер). Пунктом 2.3. вказаного Договору передбачено, що конкретні умови по кожному перевезенню обумовлюються в договорі-заявці. Ціна за перевезення встановлюється сторонами у договорі-заявці (п.6.1.).

Поставку товару на територію України здійснено вантажним автомобілем згідно транспортної заявки №HLN2024-002 від 30.01.2024 та міжнародної автотранспортної накладної №15 від 01.02.2024.

Відповідно до транспортної заявки №HLN2024-002 від 30.01.2024: відправник вантажу Taskale Mobilya Dis Tiсаret Limited Sirketi; адреса завантаження Karpuzsekisi Mah.53 CAD NO: НОМЕР_1 Hacilar Kayseri, Turkey; отримувач вантажу: ФОП ОСОБА_1 ; адреса вивантаження Мирогоща Друга, Рівненська область, 35624; країна походження Туреччина; найменування вантажу меблі; митниця відправлення Кайсері; дата і час завантаження 30.01.2024; термін доставки 8-11 днів; вартість перевезення 4000,00 доларів США; умови розрахунку 100% оплата після вивантаження; номер авто 27 AOE 738 / 27 AEA 447.

CMR №15 від 01.02.2024 містить інформацію про перевізника Taskale Mobilya Dis Tiсаret Limited Sirketi, отримувача ФОП ОСОБА_1 , товаро-супровідні документи TAS028 від 01.02.2024, ТЗ 27 AOE 738 / 27 AEA 447.

Відповідно до рахунку № НОМЕР_2 від 06.02.2024 (вказано, замовник ОСОБА_1 код НОМЕР_3 ) та інформації про транспортні витрати №019 від 06.02.2024 вартість перевезення товару з міста Kayseri (Turkey) до кордону України (пункт пропуску Порубне) складає 2750 доларів США. З пункту пропуску до с. Мирогоща Перша, Дубенського району - 1250 доларів США (тобто загальна сума 4000,00 доларів США).

Суд наголошує, що зазначення - ФОП « ОСОБА_2 » наявне лише в перекладі рахунку на оплату транспортно-експедиційного обслуговування від 06.02.2023 №HL0020, при цьому в первісному документі вказано відомості саме про позивача ОСОБА_1 (без коду ЄДРПОУ, оскільки зазначено «111»).

При цьому, інформація про транспортні витрати №19 від 06.02.2024 також містить посилання на CMR №15 від 01.02.2024.

Щодо відсутності в рахунку інформації про товаросупровідні документи, суд враховує, що позивач не може впливати на зміст такого документу, оскільки такий складено перевізником.

Судом встановлено, що витрати на транспортування включено до митної вартості. Тобто, позивачем заявлено повні та точні відомості щодо витрат на транспортування товарів, що підтверджується документально належними та необхідними документами.

Отже, наведені відповідачем розбіжності не впливають на числове значення митної вартості товарів.

З приводу зауваження митного органу, що у банківській платіжній інструкції від 31.01.2024 №(MUR)7 зазначено інвойс від 30.01.2024 №TAS026, що до митного оформлення не надано, суд наголошує, що вказане не відповідає дійсності та встановленим судом фактичних обставин справи, позаяк інвойс від 30.01.2024 №TAS026 до митного оформлення позивачем було надано. Вказане додатково підтверджується переліком документів, зазначених в картці відмови Рівненської митниці у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000093.

Зазначення відповідачем про наявні невідповідності у способі оплати за товар, а саме «у документі під кодом 0380 e-fatura TAS028 від 01.02.2024 вказані умови оплати готівка, проте до митного оформлення наданий платіжний документ від 31.01.2024 №(MUR)7, що свідчить про здійснення грошового переказу за дану партію товару», суд вважає безпідставними з огляду на таке.

Як встановлено судом, 01.02.2024 продавцем товару складено комерційний інвойс (commercial invoice) №TAS028 (загальною кількістю 230 одиниць та вартістю 20200,00 доларів США), з відомостями про те, що оплата за товар здійснена відповідно до проформи-інвойс №TAS026 від 30.01.2024. Така ж інформація про товар та його вартість наведена у складеному продавцем рахунку на експорт (e-FATURA) №TAS028 від 01.02.2024, разом з тим, вказано умови оплати: готівка.

У попередньому рахунку (Proforma invoice від 30.01.2024) визначено умови оплати за товар: 100% оплата під час завантаження товару з урахуванням Додаткових угод до Контракту.

Покупець оплатив 100% вартості товару на суму 18400,00 доларів США, що підтверджується платіжною інструкцією (MUR) 7 від 31.01.2024.

Порядок розрахунків за товар передбачений в п. 6.1. Контракту. За вказаним пунктом оплата здійснюється як передоплата: 30% від загального замовлення як депозит; 70% до випуску вантажу. Оплата здійснюється в доларах США банківським переказом на рахунок продавця.

При цьому, рахунк на експорт (e-FATURA) №TAS028 від 01.02.2024, складений саме продавцем товару, тому позивач як покупець не відповідальний за зазначення в такому документі про умови оплати: готівку.

Суд наголошує, що фактичний розрахунок відповідає умовам, які були визначені сторонами у Контракті.

Щодо зауваження з приводу того, що митна декларація країни відправлення від 01.02.2024 №24060600EX00003670 не містить жодних відміток митниці відправлення, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення подається лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Оскільки подані митному органу документи, які перелічені у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, не містять розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, а митним органом не стверджується про те, що позивачем було подано йому документи з наявними ознаками підробки або так, що не містять всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена позивачем, то відповідач навіть і не мав права вимагати від позивача такий документ.

Суд наголошує, що митна декларація країни відправлення від 01.02.2024 №24060600EX00003670 містить належні відомості про продавця та покупця товару, країну походження, умови поставки та заявлену вартість товару.

Щодо зазначення відповідачем про те, що «вказані дані про виробника товару «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LIMITED SIRKETI», документально не підтверджено, також вказані дані ставлять під сумнів заповнення графи 44, в частині коду документу 4104», суд зазначає, що коду документу 4104 - відповідає Контракт (договір) №PRO07112023 від 07.11.2023. Вказаний Контракт був укладений між Taskale Mobilya Dis Ticaret Ltd. Sti. (Республіка Туреччина), як продавцем, та ФОП ОСОБА_1 , як покупцем. Суд зауважує, що вказаний Контракт не містить відомостей про «виробника товару». При цьому, немає жодних розбіжностей у номенклатурі, ціні, особі продавця товару, країни його походження. Відтак, такі доводи відповідача є необгрунтованими.

У сукупності вищенаведеного, суд наголошує, що подані позивачем до митного офомлення документи не містять неточностей та розбіжностей в числових значеннях митної вартості товару, дозволяють ідентифікували оцінюваний товар та чітко встановлюють вартість партії товару у розмірі 20200,00 USD, як і було сплачено позивачем.

При цьому, позивачем було надано необхідні документи, передбачені пунктом 6 частиною 2 статті 53 Митного кодексу України, що підтверджують понесені декларантом витрати на транспортування товарів, які були включені до митної вартості товарів.

Суд звертає увагу, що в силу вимог частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Отже, зазначені в рішенні про коригування митної вартості зауваження не є неточностями і розбіжностями та не вливають на числові значення митної вартості, а також не спростовують реальну вартість імпортованого товару.

Судом достеменно встановлено, що декларант позивача надав відповідачу усі, передбачені частинами першою-другою статті 53 Митного кодексу України документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Контракт, рахунки-фактури (інвойси) і банківський платіжний документ про оплату імпортованих товарів не місять жодних розбіжностей ні про умови поставки, ні про номенклатуру товарів, ні про їхню ціну.

Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товарів.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Суд вважає, що дійсною причиною коригування були відомості, які містилися в інформаційних системах про раніше визнану митну вартість подібних товарів, оскільки в спірному рішенні відповідача вказано про те, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією про вартість товарів, митне оформлення здійснено за митною вартістю вищою ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 22.01.2024 №24UA49U4 4,42 дол. США/кг (товар: меблі для столових і житлових кімнат, в розібраному стані 6370 кг).

Отже, фактично в основу оскаржуваних рішень покладено лише ті обставини, що Рівненська митниця володіє ціновою інформацією щодо митної вартості товарів, яка грунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів, ввезених приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних умовах, та митне оформлення яких здійснено за МД від 22.01.2024 №24UA49U4.

Слід зауважити, що вказана митна декларація, не була долучена відповідачем до відзиву, а отже немає можливості встановити який саме товар по ній розмитнювався, з якими характеристиками, яким обсягом (кількістю), а також на яких саме умовах.

Прирівнювання цін товарів різних виробників, різного матеріалу і призначення ні за яких умов не може вважатися обґрунтованим та підставним, як і ціни різних постачальників, з різних куточків світу, що мають різні умови поставки.

Крім того, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Суд зазначає, що інформація щодо вартості аналогічних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Разом з тим, на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом (вказує лише товар: меблі для столових і житлових кімнат, в розібраному стані 6370 кг), що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Так, відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів, у ньому зазначено лише дату та номер МД, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованими у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу України.

За наведеного, суд дійшов висновку, що спірне рішення відповідача не відповідає ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.

Отже, вищенаведене не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів та коригування митної вартості товарів.

З досліджених доказів, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів та протиправність оскаржуваних рішень про коригування митної вартості і похідного від нього рішення картки відмови у прийнятті митної декларації.

Також суд зауважує на тому, що відповідно до частини другої статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Частиною третьою статті 57 Митного кодексу України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57).

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 57 Митного кодексу України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

З даного приводу суд зазначає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товару почергово, а лише містить загальні формулювання щодо неможливості їх почергового використання.

Таким чином, стороною відповідача не надано жодного доказу на підтвердження тому, що зазначена процедура взагалі проводилась, як і тому, що ним здійснювався саме послідовний вибір методу.

За правилами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

А в силу вимог частини другої цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товарів у митній декларації, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів не встановлено.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення не відповідають критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушують права та законні інтереси позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідних рішень суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 6337,22 грн.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що у позовній заяві зазначено, що судові витрати на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи становлять 10000,00 грн. Однак, суд констатує, що станом на дату розгляду справи, позивачем не подано відповідних доказів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу. Відтак, відсутні підстави для вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Рівненської митниці - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2024/000008/2 від 09.02.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204020/2024/000093.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Рівненської митниці на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 6337,22 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104, м.Рівне, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370)

Суддя Н.В. Друзенко