Справа № 420/17631/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 липня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вовченко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання неправомірними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 06.06.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, у якому позивач просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/391ДАБК від 03.12.2018 року, яким скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками № ОД73 від 17.05.2018;

- визнати неправомірними та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/392ДАБК від 03.12.2018, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації № ОД53 від 19.11.2018;

- зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію та/або зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками № ОД73 від 17.05.2018 «Реконструкція з частковим демонтажем існуючих конструкцій жилого будинку літ. А та сараю літ. Б без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані з набудовою 2 поверху та мансарди для розміщення квартир за адресою: АДРЕСА_1 », замовник ОСОБА_1 в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи (Реєстр дозвільних документів);

- зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію та/або зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками № ОД53 від 19.11.2018«Реконструкція з частковим демонтажем існуючих конструкцій жилого будинку літ. А та сараю літ. Б без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані з набудовою 2 поверху та мансарди для розміщення квартир за адресою: АДРЕСА_1 », замовник ОСОБА_1 в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи (Реєстр дозвільних документів).

Ухвалою суддів від 20.06.2024 року позов залишено без руху.

01.07.2024 року від позивача до суду надійшов позов разом із доказами сплати судового збору у розмірі 2422,00 грн.

Так, у позовній заяві позивач просить суд:

- визнати дії Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради протиправними, які полягають у скасуванні Наказів Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/391 ДАБК від 03.12.2018 року та №01-13/392ДАБК від 03.12.2018 року;

- визнати неправомірним та скасувати Наказ Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/391 ДАБК від 03.12.2018 року, яким скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками № ОД73 від 17.05.2018 року;

- визнати неправомірним та скасувати Наказ Управління державного архітектурно- будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/392ДАБК від 03.12.2018 року, яким скасовано реєстрацію декларації про готовність об`єкту до експлуатації №ОД 53 від 19.11.2018 року;

- зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію та/або зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками № ОД73 від 17.05.2018 року «Реконструкція з частковим демонтажем існуючих конструкцій жилого будинку літ. А та сараю літ. Б без зміни геометричних розмірів фундаментів в плані з набудовою 2 поверху та мансарди для розміщення квартир за адресою: м. Одеса, пров. Садовий ЗА», замовник ОСОБА_1 в Реєстрі будівельної діяльності електронної системи (Реєстр дозвільних документів);

- зобов`язати Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради поновити реєстрацію та/або зареєструвати повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками № ОД73 від 17.05.2018 року реконструкція з частковим демонтажем існуючих конструкцій жилого декларації про готовність об`єкту до експлуатації №ОД 53, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками № ОД53 від 19.11.2018 року «Реконструкція з частковим демантажем існуючих конструкцій жилого будинку літ. А та сараю літ. Б без зімни геометричних розмірів фундаментів в плані з набудовою 2 поверху та мансарди для розміщення квартир за адресою: м. Одеса, пров. Садовий ЗА», замовник ОСОБА_1 Реєстр будівельної діяльності електронної системи (Реєстрі дозвільних документів).

10.07.2024 року від представника позивача до суду надійшли пояснення.

Вирішуючи питання про усунення недоліків позову суддя зазначає таке.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Частиною 2 статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 3 статті 6 Закону України Про судовий збір визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Частиною 3 статті 4 Закону України Про судовий збір визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб 3028,00 гривень.

Таким чином, за подання даного позову, який містить три вимоги немайнового характеру сума судового збору складає 3633,60 грн. (3028*0,43).

Однак, позивачем надано до суду докази слати судового збору лише у розмірі 2422,00 грн.

Отже, позивачу необхідно надати до суду докази доплати судового збору у розмірі 1211,60 грн.

Щодо заяви позивача про поновлення строків звернення до суду, суддя зазначає.

Як стверджує позивач про існування наказів №01-13/391ДАБК від 03.12.2018 року та №01-13/392ДАБК від 03.12.2018 року йому стало відомо лише під час розгляду судової справи №522/4905/19. Проте, рішенням Приморського районного суду від 02.10.2019 року по справі №522/4905/19 позовну заяву заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської міської ради, Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до державного реєстратора Одеської області філії КП «Центр державної реєстрації» Іскрова О.В., Коломийчука А.В. та Годованюка В.М. про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання недійним договору купівлі-продажу, знесення самочинно збудованого об`єкту та приведення земельної ділянки до попереднього стану задоволено, а відтак на той час не було підстав для скасування Наказів Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/391ДАБК від 03.12.2018 року та №01-13/392ДАБК від 03.12.2018 року у зв`язку із відсутністю у ОСОБА_1 права власності на об`єкт нерухомості.

В той же час, позивач покликається на прийняття постанови Одеського апеляційного суду від 10.10.2023 року , якою апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі та скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.10.2019 року у справі №522/4905/19 та що повний текст постанови складений 30.10.2023 року, позивач отримав завірену належним чином постанову лише 12.12.2023 року, а відтак строк для звернення до суду із позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії слід рахувати саме з цієї дати.

В першу чергу, суддя зазначає, що наявність судового провадження по справі №522/4905/19 не перериває та не нівелює встановлені приписами ст.122 КАС України строки звернення до суду.

При цьому суддя при розгляді заяви про поновлення строків звернення до суду вищевказані доводи позивача може оцінювати лише в контексті поважності пропуску строків звернення до суду.

Розглядаючи заяву позивача суддя враховує, що зі змісту постанови від 10.10.2023 року вбачається, що представник ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні на якому прийнято дане рішення суду.

Тобто вже 10.10.2023 року позивачу було достеменно відомо, що обставини, які на його думку були свідченням відсутності підстав для скасування Наказів Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/391ДАБК від 03.12.2018 року та №01-13/392ДАБК від 03.12.2018 року відпали.

В той же час, з даним позовом позивач звернувся 06.06.2024 року.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При цьому, приписами ч. 5 ст. 122 КАС України встановлено спеціальний строк звернення до суду у відносинах публічної служби, якою передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суддя наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд звертає увагу на те, що строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

При цьому, незнання про можливе порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не вказує на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку

З урахуванням вищевикладеного, суддя вважає, що зазначені позивачем доводи не можуть слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Отже, позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку та не надавши належним чином обґрунтованої заяви про його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суддя вважає за необхідне продовжити позивачу строк для усунення недоліків позову.

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду та доказів доплати судового збору.

Керуючись ст.ст.121, 123, 160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Продовжити позивачу строк на усунення недоліків позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про визнання неправомірними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Вовченко