Справа № 340/6152/23
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2024 року м. Дніпросправа № 340/6152/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.10.2023 року у справі №340/6152/23 (головуючий суддя першої інстанції Притула К.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування позивачеві ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, три роки роботи у галузі права та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати позивачеві ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, три роки роботи у галузі права;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити позивачеві ОСОБА_1 перерахунок, нараховувати і виплачувати довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 72% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 11.08.2020 року та виплатити різницю між належною до сплати сумою довічного грошового утримання судді у відставці та фактично виплаченою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує про протиправні дії відповідача під час призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, які полягають у неврахуванні до стажу роботи суддею повного стажу роботи суді. Вважає, що до стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має бути зараховано, додатково три роки роботи у галузі права.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про задоволення позову з підстав, зазначених в позові.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції неправильно встановлено обставини у справі, оскільки відповідач неправильно визначив позивачу стаж судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді, бо до вказаного стажу не зараховано три роки роботи у галузі права, що призвело до зменшення розміру призначеного довічного грошового утримання.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.08.2020р. за № 2354/0/15-20 ОСОБА_1 був звільнений з посади судді Устинівського районного суду Кіровоградської області у зв`язку з поданням заяви про відставку (а.с.38).

На підставі наказу в.о. голови Устинівського районного суду Кіровоградської області №44-к від 05 серпня 2020 року «Про відрахування судді ОСОБА_1 зі штату Устинівського районного суду Кіровоградської області» ОСОБА_1 відраховано зі штату судді Устинівського районного суду Кіровоградської області у зв`язку зі звільненням у відставку 10 серпня 2020 року.

Відповідно до розрахунку стажу судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді, зробленого Устинівським районним судом Кіровоградської області, стаж складає 28 р. 0 м. 2 дн., з них на посаді судді Устинівського районного суду Кіровоградської області - 25 р. 2м. 10 дн. (а.с.36).

ОСОБА_1 10.09.2020 року звернувся до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в Кіровоградській області №80 від 18.09.2020 року позивачу з 11.08.2020 року призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 90% суддівської винагороди.

Згодом рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №80 від 10.11.2020 року позивачу з 11.08.2020 року призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з розрахунку 60% суддівської винагороди.

Не погодившись із розрахунками стажу судді, що дає право на отримання довічного грошового утримання, які були враховані Головним управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при призначенні пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.11.2021р. у справі № 340/930/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо незарахування при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, періоду проходження строкової військової служби - 2 роки 5 днів та періоду роботи на посаді слідчого прокуратури 9 місяців 19 днів. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, період проходження строкової військової служби - 2 роки 5 днів, період роботи на посаді слідчого прокуратури 9 місяців 19 днів, та здійснити з 11.08.2020 року перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 66 відсотків суддівської винагороди, виходячи зі стажу судді 28 повних років (з урахуванням раніше виплачених сум).

В даному рішенні, суд прийшов до висновку, що періоди роботи ОСОБА_1 на посадах судовим виконавцем Устинівського районного народного суду Кіровоградської області та слідчим стажистом прокуратури Устинівського району Кіровоградської області не входять до стажу на посаді судді.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.06.2022р. по справі № 340/930/21, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін (а.с.45-50).

Судом встановлено, що вказане судове рішення набрало законної сили.

Таким чином, на виконання рішення суду по справі № 340/930/21 відповідачем ОСОБА_1 було зараховано до стажу судді період роботи з 11.08.1994р. по 29.05.1995р. - слідчим прокуратури Устинівського району Кіровоградської області та визначено щомісячне грошове утримання у розмірі 66 відсотків суддівської винагороди.

Отже, питання щодо перерахунку та збільшення стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці вже було предметом розгляду суду.

Щодо вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення нарахування і виплати довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 72% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання починаючи з 11.08.2020 року, то дослідивши матеріали справи, апеляційний суд та суд першої інстанції дійшли висновку, що вона є передчасною, так як позивач не звертався з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, а останнє не вчиняло будь яких дій відносно позивача щодо не застосування 72 % та не обмежувало граничним розміром щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягали.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог, тому апеляційний суд вважає необґрунтованими та не сприймає доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції вимог вищевказаного податкового законодавства.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого позову.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010р. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року в адміністративній справі №340/6152/23 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2023 року в адміністративній справі №340/6152/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко