Справа № 201/5977/24
Суддя: Батманова В. В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/5977/24
Провадження №2-а/201/79/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Батманова В.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 24 травня 2024 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2024 суддею визначено суддю Батманову В.В., яка ухвалою від 24 травня 2024 року залишила позов без руху та після усунення недоліків ухвалою від 07 червня 2024 року прийняла позов до свого провадження та призначила справу до розгляду в спрощеному провадженні (а.с. № 10, 60).

В обґрунтування позову, позивач зазначав, що інспектором винесено постанови серії 4АВ № 05257682 від 17.03.2024, серії 4АВ № 05260336 від 17.03.2024, серії 4АВ № 05260585 від 17.03.2024, серії 4АВ № 05262559 від 17.03.2024 та серії 4АВ № 05291221 від 19.03.2024 згідно із якими позивач, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 перевищила встановлене обмеження швидкості руху більше як на 20 км/год, та за постановою серії 4АВ № 05257682 від 17.03.2024 перевищила встановлене обмеження швидкості руху більше як на 50 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладами Expert-FS та Каскад. Спірними постановами позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі по 340,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та 1700 грн. за ч. 4 ст. 122 КУпАП. Позивач не погоджується з даними постановами, вважає, що вони винесені із порушенням вимог ст. 254 КУпАП, інспектором не з`ясовано належним чином всі обставини у справі, оскільки позивач не керував транспортним засобом у цей час, а керував власник транспортного засобу ОСОБА_2 , який своєю заявою визнав скоєні ним правопорушення.

Відповідачу рекомендованим листом з повідомленням було направлено копію позовної заяви та копію ухвали про відкриття провадження по справі.

Представник Департаменту патрульної поліції надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити в задоволенні позову, зазначив, що позивача притягнуто до відповідальності як особу яка вказана як належний користувача транспортного засобу. Також надав відповідні докази та копії постанов.

Вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описані правопорушення, які були скоєні, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права. Водію було роз`яснено положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, а також права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст.ст. 287 - 289 КУпАП. Враховуючи викладене, просив відмовити у позові.

Категорія адміністративного позову ОСОБА_1 підпадає під правила розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до п. 20, ч.1 ст. 4, ч. 2 ст. 12, ст. 257, 286 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В обґрунтування звернення з позовом до адміністративного суду позивач посилався на норми Кодексу адміністративного судочинства України. За приписами ч. 1, 3, 4 ст. 3 КАС України Порядок здійснення адміністративного судочинства встановлюється Конституцією України, цим Кодексом та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

Згідно зі ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

При розгляді справи встановлено, що 19.03.2024 о 17 год. 23 хв., позивач, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 по а/д НОМЕР_2 Київ-Чоп 21+730 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 31 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладом Каскад, 049-1219. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

17.03.2024 о 12 год. 14 хв., позивач, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 по а/д НОМЕР_3 -Чоп 490+400 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 31 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладом Каскад, 022-1219. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

17.03.2024 о 12 год. 29 хв., позивач, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 по а/д НОМЕР_3 -Чоп 510+120 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 23 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладом Каскад, 111-1120. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

17.03.2024 о 13 год. 51 хв., позивач, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 по а/д НОМЕР_4 Львів- Шегині 16+153 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладом Каскад, 097-1120. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

17.03.2024 о 09 год. 36 хв., позивач, керуючи транспортним засобом «Mazda 6», д/н НОМЕР_1 по а/д НОМЕР_3 -Чоп 247+134 перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 66 км/год, чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладом Expert-FS, Е75053467. Спірною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700 грн. за ч. 4 ст. 122 КУпАП

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено, що може бути оскаржено постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, в районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими законом.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Для висновків вказаних в оскаржуваній постанові у особи, яка винесла постанову, були підстави. При розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, також посадовою особою було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи. Постанова інспектора патрульної служби є законною та такою, що не підлягає скасуванню.

Згідно з частиною другою статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена частиною другою статті 33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. У Кодексі конкретизовано й інші конституційні принципи, зокрема принцип рівності громадян перед законом (стаття 248). Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. У контексті питання, що розглядається, Конституційний Суд України враховує положення статей 9, 33, 248, 268 Кодексу. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб`єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку). Статтею 268 Кодексу встановлено перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема: особа має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права; справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи, зокрема, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, вирішити її в точній відповідності до закону тощо (статті 245, 280 Кодексу). Згідно з Кодексом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 статті 247); справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці (частина перша статті 249); оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності (стаття 252) тощо. Положення зазначених статей визначають систему процесуальних механізмів, які в сукупності з наведеними конституційними нормами унеможливлюють притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка не вчиняла правопорушення. Зміст постанови, що оскаржується, відповідає і вимогам статті 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Варто зазначити, що позивач у своїй позовній заяві, у якості підстав скасування постанови посилається зокрема на те, що вона не керувала транспортним засобом у цей час, а керував власник транспортного засобу ОСОБА_2 , який своєю заявою визнав скоєні ним правопорушення.

За правилами, встановленими частиною першою статті 142 адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідачем надано витяг з реєстраційної картки ТЗ відповідно до якого належним користувачем є саме ОСОБА_1 .

За таких обставинах вважаю, що дії Департаменту патрульної поліції при розгляді справи про адміністративне правопорушення правомірні, а постанови серії 4АВ № 05257682 від 17.03.2024, серії 4АВ № 05260336 від 17.03.2024, серії 4АВ № 05260585 від 17.03.2024, серії 4АВ № 05262559 від 17.03.2024 та серії 4АВ № 05291221 від 19.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1,4 ст. 122 КУпАП слід вважати такими, які винесені правомірно, вони основані не на припущеннях і без порушень прав позивача, а тому не підлягають скасуванню.

Не можна прийняти до уваги аргументи зазначені по тексту позовної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджуються та зводяться до намагання уникнути відповідальності за вчинені правопорушення.

Таким чином, вважаю, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, вони не ґрунтуються на законі, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У порядку статті 139 КАС судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 41, 55, 124 Конституції України, ст. ст. 255, 2565, 258, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 4, 12, 46, 72, 77, 229, 241-256, 257, 286 КАС України, суддя,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом десяти днів шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Суддя: В.В. Батманова