Справа № 520/9787/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

25 липня 2024 року справа № 520/9787/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат, Билим Олександр Миколайович діючи в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №61 від 07.03.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 21390940, місцезнаходження юридичної особи: вул. П`ятницька, буд. 83а, м. Чернігів, призначити та виплатити з дня звернення 27.02.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, зарахувавши періоди роботи з 06.04.1989 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.08.1994 року, з 01.09.1994 року по 23.09.1994 року, з 19.04.1995 року по 31.03.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2000 року по 31.10.2001 року, 01.11.2001 року по 30.09.2002 року, з 01.10.2002 року по 28.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 30.07.2014 року, з 19.12.2016 року по 07.12.2023 року до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що після досягнення ним 55 річного віку та маючи трудового стажу на посаді тракториста - машиніста в сфері сільського господарства 30 років 1 місяць 10 днів позивач 27.02.2024 звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 1 відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням від 07.03.2024 №61 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії через відсутність підтвердження первинними документами необхідного стажу роботи трактористом - машиністом 20 років, що передбачено статтею 114 Закону Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Позивач, з рішенням відповідача від 07.03.2024 №61 про відмову в призначені пенсії не згодний, оскільки вважає, що він досяг відповідного віку та має необхідний загальний стаж, в тому числі спеціальний стаж роботи. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень п. 3 та п. 10 ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 257 КАС України, справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Суд зазначає, що відповідачем не зазначено поважних причин неподання відзиву на позов, відповідно суд кваліфікує неподання відзиву на позов як визнання позову відповідачем.

Крім того, витребувані судом документи встановлені в ухвалі суду від 17.04.2024 відповідачем не надано, причин неможливості надання доказів суду не повідомлено.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.1968 року народження, ОСОБА_1 досяг віку 55 років та маючи трудовий стаж на посаді тракториста - машиніста в сфері сільського господарства понад 20 років, подав відповідні документи для оформлення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове страхування».

07.03.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернігівській області прийнято рішення №61 про відмову в призначені пенсії за віком згідно п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Визначено: вік заявника 55 років 3 місяці 7 днів; страховий стаж 30 років 1 місяць 10 днів. Пільговий стаж відсутній. Крім того, зазначено, що до страхового Необхідний пільговий стаж визначений пунктом 3 частини другої статті 114 Закону №1058 - становить не менше 20 років на зазначеній роботі. Результати розгляду документів, доданим до заяви - за доданими документами до страхового стажу зараховані всі періоди. Крім того, вказано, що до страхового стажу не зараховано: період роботи з 06.04.1989 по 31.12.1991 в радгоспі ім. Кірова згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 , оскільки підставою звільнення є протокол від 28.02.1992 №1 загальних зборів колгоспників; період роботи в колгоспі з 01.01.1992 по 31.08.1994 згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 , оскільки відсутня довідка про кількість відпрацьованих вихододнів. Для зарахування до страхового стажу: періоду роботи з 06.04.1989 по 31.12.1991 необхідно надати уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи та довідку про реорганізацію; періоду роботи в колгоспі з 01.01.1992 по 31.08.1994 необхідно надати уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи, довідку про кількість відпрацьованих вихододнів та встановлений мінімум, довідку про реорганізацію.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи: з 19.04.1995 по 31.03.1999, оскільки не прослідковується повна реорганізація, дані про правонаступництво відсутні. Відповідно до довідки від 15.01.2024 № УБГ 241-1, оскільки довідка видана БУ "Укрбургаз". Згідно з архівною довідкою від 07.11.2023 № 01-51/25, зокрема, 01 вересня 1994 року колгосп "Маяк" перейменовано в підсобне господарство "Маяк" Укрбургаза, а 1 липня 2000 року підсобне господарство "Маяк" хлібної бази 80 перейменовано в Дочірнє сільськогосподарське підприємство "Маяк" ТОВ "Хлібопродукт". Згідно з архівною довідкою від 10.11.2023 № 01-18/89 дані про заробітну плату містяться у архівному фонді Р-73 ДСП "Маяк" ВАТ "Хлібопродукт"; з 01.03.2003 по 30.07.2014 відповідно до довідки від 27.11.2023 № 27/1, оскільки у підставах видачі довідки не зазначені документи, що підтверджують зайнятість заявника у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві; з 19.12.2016 по 07.12.2023 відповідно до довідки від 07.12.2023 № 742, оскільки з довідки не можна зрозуміти чим саме займався заявник: був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві, чи на протязі календарного року в тваринництві.

Не погоджуючись із відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду.

Перевіряючи оскаржуване рішення відповідача на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Питання пільгового пенсійного забезпечення окремих категорій сільського господарства врегульовано нормами ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі за текстом - Закон № 1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, трактористи-машиністи безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі за текстом - Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, такого страхового стажу, зокрема, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Верховний Суд у постанові від 27.02.2018 у справі № 681/813/17 дійшов висновку, що термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Згідно з п. п. 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства» до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо). Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. Трактористи допоміжних сільських господарств, які не мають самостійного балансу і знаходяться в складі промислових, будівельних, транспортних та інших підприємств і організацій, мають право на пільгову пенсію при виконанні умов, передбачених пунктом 1 цього роз`яснення.

Єдина назва професії «тракторист - машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

З додатку до цього роз`яснення, яким встановлено форму такої довідки, вбачається, що в ній повинно бути зазначено періоди роботи трактористом-машиністом та те, що він був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, і вказано, що зазначені періоди роботи зараховуються до стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, згідно з пунктом «в» статті 13 Закону № 1788-ХІІ, та на підставі яких документів видана довідка.

Статтею 62 Закону № 1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію вказаної норми Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" затвердив Порядок № 637.

У пунктах 1 та 2 Порядку № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

При цьому, визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді тракториста та встановлення безпосередньої зайнятості позивача у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Як слідує із матеріалів справи спір про зарахування певних періодів відсутній.

Як визначено відповідачем в спірному рішенні за доданими документами до страхового стажу зараховано 30 років 1 місяць 10 днів.

Так, згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 позивач працював трактористом та трактористом - машиністом, що також підтверджується наявним в матеріалах справи посвідчення трактористом-машиністом від 05.06.2001.

При дослідженні вказаної трудової книжки судом встановлено, що відомості про роботу, внесені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України від 29 липня 1993 року № 58. Записи про періоди роботи зроблені чітко, без виправлень з відтисками печаток.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що подані позивачем документи у повній мірі підтверджують зайнятість його на роботах, передбачених пунктом 3 частини другої статті 114 Закону України № 1058-IV.

В оскаржуваному рішенні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зазначило, що для підтвердження спеціального (пільгового) стажу позивач мав надати уточнюючі довідки відповідно до п. 20 Порядку № 637, в яких мають бути вказані: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а також наведені відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

З цього приводу суд зауважує, що записами з трудової книжки позивача підтверджується трудовий стаж на посаді, що дає право на призначення пільгової пенсії, а тому вимога відповідача додатково надати уточнюючі довідки підприємств про пільговий характер робіт є необґрунтованою та суперечить положенням законодавства.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Крім того, відповідачем - ГУ ПФУ в Чернігівській області в оскаржуваному рішенні вказано, а отже визнано, що "Згідно матеріалів пенсійної справи страховий стаж позивача становить 30 років 1 місяць 10 днів. Необхідний пільговий стаж визначений пунктом 3 частини другої статті 114 Закону № 1058 - становить не менше 20 років на зазначеній роботі".

Отже, всупереч вимогам п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що з огляду на встановлені фактичні обставини та зміст правових норм, які регулюють спірні правовідносини, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №61 від 07.03.2024 про відмову в призначенні пенсії підлягає визнанню протиправним. Висновок суду про протиправність рішення ґрунтується на тому, що воно не відповідає критеріям, наведеним у п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованим та не може вважатися таким, що прийнято добросовісно і розсудливо. Оскільки рішення №61 від 07.03.2024 є протиправним, порушене право позивача підлягає поновленню шляхом скасування цього рішення.

Відносно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити призначення пенсії та зарахування періодів роботи, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії передбачені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків як, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку 20.11.2023, а звернувся з заявою 07.03.2024, то пенсія йому має бути призначена з 07.03.2024.

У свою чергу, суд враховує, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 227/3208/16-а.

Враховуючи наведене, виходячи з того, що позивач станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досяг 55 років, мав страховий стаж понад 30 років, з них понад 20 років пільгового стажу, суд дійшов висновку про те, що він має право на призначення пенсії відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV з 21.02.2022.

Підсумовуючи викладене вище, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувавши періоди роботи ОСОБА_1 з 06.04.1989 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.08.1994 року, з 01.09.1994 року по 23.09.1994 року, з 19.04.1995 року по 31.03.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2000 року по 31.10.2001 року, з 01.11.2001 року по 30.09.2002 року, з 01.10.2002 року по 28.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 30.07.2014 року, з 19.12.2016 року по 07.12.2023 року до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 з 07.03.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, з нарахуванням та виплатою зазначеної пенсії.

За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, ) про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №61 від 07.03.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, ) зарахувавши періоди роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) з 06.04.1989 року по 31.12.1991 року, з 01.01.1992 року по 31.08.1994 року, з 01.09.1994 року по 23.09.1994 року, з 19.04.1995 року по 31.03.1999 року, з 01.04.1999 року по 30.06.2000 року, з 01.07.2000 року по 31.10.2001 року, з 01.11.2001 року по 30.09.2002 року, з 01.10.2002 року по 28.02.2003 року, з 01.03.2003 року по 30.07.2014 року, з 19.12.2016 року по 07.12.2023 року до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) з 07.03.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як трактористу - машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві, з нарахуванням та виплатою зазначеної пенсії.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, буд. 83А, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14005, ).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення складено та підписано 25.07.2024.

Суддя Ю.О. Супрун