Справа № 580/11666/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльності щодо відмови у підготовці та наданні Головному управлінню Пенсійного фонду України у Черкаській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням грошового забезпечення відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, у розмірі 2684 грн шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704) з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038 відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-XII), ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - ЗУ №2011-ХІІ) та з урахуванням положень Постанови КМУ №704 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії;

зобов`язати відповідача виготовити та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 для перерахунку пенсії із зазначенням у ній посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням для обчислення розміру грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня календарного року у розмірі 2684 грн відповідно до Закону №2262-XII, ст.9 ЗУ №2011-ХІІ та з урахуванням положень Постанови КМУ №704 з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до Постанови КМУ №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про змінені, збільшені розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премій, перелік яких визначено у довідці відповідача від 31.07.2020 №21/522.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо підготовки і надання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням грошового забезпечення відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038 відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Черкаській області (18000, місто Черкаси, вул.Гоголя, будинок 240; ) підготувати і направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 01.01.2023 із зазначенням у ній посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням для обчислення розміру грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня календарного року, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 у сумі 2684,00 грн, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в цій частині та прийняти нове рішення, яким вказану позовну вимогу задовольнити.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно застосував до спірних правовідносин положення ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-ІХ, якою установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, з 1 січня становить 2102 гривні, оскільки положення вказаної норми не поширюються на осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-XII. На думку апелянта, до спірних правовідносин підлягає застосуванню прожитковий мінімум для працездатних осіб, визначений ст.7 Закону №2710-ІХ, який з 01.01.2023 становить 2684 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Відповідач зазначає, що останнє підвищення грошового забезпечення військовослужбовців рішенням КМ України відбулося 01.03.2018 з прийняттям Постанови № 704, в результаті якого у складі грошового забезпечення діючих військовослужбовців посадовий оклад і оклад за військове звання визначено множенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2018, у розмірі 1762 грн.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 481 від 12.05.2023 встановлено механізм розрахунку розмірів посадових окладів військовослужбовців з розміру 1762 грн, тому вимога позивача щодо застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2684 грн. є такою, що не підлягає до задоволення.

Також відповідач зазначає, що саме підвищення грошового забезпечення, а не зростання прожиткового мінімуму, є підставою для перерахунку пенсії, відповідно, для виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення. Зростання прожиткового мінімуму, яке не спричинило зростання існуючих розмірів грошового забезпечення, не може бути визнане юридичним фактом в розумінні базової норми статті 63 Закону №2262-XII.

Позивач на спростування доводів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, подав письмові пояснення, у яких зазначив, що відповідач безпідставно посилається на постанову Кабінету Міністрів України № 481 від 12.05.2023, оскільки ця Постанова набрала чинності 20.05.2023, при цьому, жодним із її положень не надано зворотної дії в часі застосування її норм, в тому числі у період з 29.01.2020 - дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови по справі №826/6453/18, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування п.6 Постанови №103, яким внесено зміни до п.4 Постанови №704.

Також позивач послався на правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 02.04.2024 у справі № 340/608/23, згідно з якою норма статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» в частині встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів з 1 січня в розмірі 2102 гривні, не поширюється на осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що довідкою до акта огляду МСЕК серії 10ААА №358845 підтверджується те, що позивачу встановлена ІІ група інвалідності. Згідно з посвідченням від 22.11.2016 серії НОМЕР_2 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Протоколом від 18.10.2010 в пенсійній справі № підтверджується те, що позивачу призначена пенсія за вислугу років, про що видане відповідне пенсійне посвідчення від 12.07.2016 серії НОМЕР_3 .

31.07.2020 відповідач видав позивачу довідку №21/522 про розмір грошового забезпечення, встановленого за відповідною (аналогічною) (на день звільнення зі служби) за посадою заступника начальника Управління СБ України в Черкаській області станом на 05.03.2019 згідно з Постановою КМУ №704. У довідці зазначені такі види грошового забезпечення: посадовий оклад - 9455,74грн, оклад за військовим званням (полковник) - 1480,00грн, надбавка за вислугу років 50% - 5467,87грн, надбавка за особливості проходження служби 52% - 8529,88грн, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% - 1418,36грн, доплата військовослужбовцям оперативних підрозділів, які постійно співробітничають з особами, залученими до участі в оперативно-службовій діяльності на конфіденційній основі 15% - 1418,36грн, преміювання 10% - 945,57грн (усього 28715,78грн).

На виконання рішень Черкаського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 у справі №580/4501/20 та від 03.08.2022 у справі №580/2754/22 третя особа з 01.07.2021, з 01.03.2022, з 01.11.2022 та з 01.03.2023 провела перерахунки пенсії позивача на підставі вказаної вище довідки, що підтверджується відповідними перерахунками пенсії в пенсійній справі позивача.

22.09.2023 позивач звертався із заявою до відповідача, в якій просив видати йому та надати третій особі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 20.02.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) і премії для здійснення обчислення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року для перерахунку основного розміру пенсій на підставі Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.02.2007 №3-1.

Листом від 28.09.2023 №73/21/Н-405/14 відповідач повідомив про відсутність правових підстав для надання третій особі запитуваних довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Вказав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями з 01.03.2018 (з набранням чинності постановою КМУ №704) і до цього часу працюючим військовослужбовцям розраховуються з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018. Списки після проведеного перерахунку пенсій у 2018 році від третьої особи до нього не надходили.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови йому у підготовці довідки та наданні її третій особі протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що відповідач протиправно не видав позивачу довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, допустивши бездіяльність щодо підготовки і надання її третій особі.

Водночас, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог в частині застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 в сумі 2684,00 грн, в частині визнання протиправною бездіяльність щодо відмови позивачу в підготовці довідки та наданні її третій особі, в частині зобов`язання відповідача зазначати складові грошового забезпечення, перелік яких визначено у довідці відповідача від 31.07.2020 №21/5522, в частині зобов`язання відповідача вказати у зазначеній вище довідці відомості щодо її призначення, а саме: для проведення перерахунку основного розміру пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення суду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Предметом апеляційного розгляду є рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 у сумі 2684,00 грн

Суд першої інстанції, відмовляючи у вказаній частині позовних вимог, зазначив, що Закон України від 03.11.2022 №2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" (далі - Закон №2710-IX) застережень щодо застосування як розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2018 року, на 2023 рік для визначення грошового забезпечення військовослужбовців не містить. Натомість, статтею 7 Закону №2710-IX установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 2684 гривні, а для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів - 2102 гривні. Отже, прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, станом на 01.01.2023 становив 2102 гривні.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

У справі, яка розглядається, спір виник у зв`язку з відмовою відповідача оформити та направити до органу Пенсійного фонду України довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача, визначеного станом 01.01.2023 відповідно до Постанови № 704 із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, за зверненням позивача до відповідача у зв`язку з підвищенням розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» на 01.01.2023.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді та зокрема у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, Верховний Суд дійшов таких висновків:

(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова величина для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У подальшому аналогічні висновки також викладені Верховним Судом ще у ряді у постанов, зокрема від 31.08.2022 у справі № 120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі № 500/1813/21, від 22.09.2022 у справі № 500/3840/21, від 16.11.2022 у справі № 120/648/22-а, від 22.03.2023 у справі № 340/10333/21 та від 06.02.2023 у справі № 160/2775/22, від 19.09.2023 у справі № 160/15756/21.

Також у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 Верховний Суд зазначив, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом України про Державний бюджет на відповідний рік виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-XII, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

При цьому, відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів з 1 січня становить 2102 гривні.

Однак, зазначений розмір прожиткового мінімуму не може бути застосований для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з Постановою № 704, які враховуються для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, з огляду на таке.

Як зазначав Конституційний Суд України у рішенні № 7-рп/2016 від 20.12.2016 захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частини перша, друга, п`ята статті 17 Основного Закону України).

Забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей закріплено у частині п`ятій статті 17 розділу I "Загальні засади" Конституції України, який визначає такі основи конституційного ладу в Україні, як, зокрема, суверенітет, територіальна цілісність та недоторканність України, захист яких покладається на Збройні Сили України та інші військові формування.

Особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою в Конституції України виокремлюються певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави; до них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі, у тому числі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, органах, що забезпечують суверенітет і територіальну цілісність, її економічну та інформаційну безпеку (рішення від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (частина перша статті 17 Основного Закону України).

Конституційний Суд України зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 року № 5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 № 7-рп/2004).

Конституційний Суд України вважає, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

За змістом статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення військовослужбовців - це гарантоване державою достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Його визначають залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Крім того, військовослужбовці, враховуючи особливий вид їх службової діяльності та спеціальний статус, не відносяться до працівників інших державних органів, про яких йдеться в статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік».

З урахуванням викладеного норма статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» в частині встановлення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів з 1 січня в розмірі 2102 гривні, не поширюється на осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 02 квітня 2024 року у справі № 340/608/23.

Статтею 7 Закону №2710-IX установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 2684 гривні.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач протиправно не видав позивачу довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023, допустивши бездіяльність щодо підготовки і надання її третій особі.

Проте, суд першої інстанції не врахував зазначених положень нормативно-правових актів та висновки Верховного Суду та безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про застосування для обчислення розміру грошового забезпечення позивача прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 саме у розмірі 2684 грн, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

За встановлених обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження. Натомість апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Щодо посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України №481 від 12.05.2023, якою внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, то колегія суддів вважає таке посилання необґрунтованим, з огляду на таке.

Даною постановою Уряду України вирішено:

1. Скасувати підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (Офіційний вісник України, 2018 р., № 20, ст. 662).

2. Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., № 77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

3. Установити, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.

Щодо такого нового правового регулювання спірних правовідносин та можливості застосування до спірних правовідносин коментованої постанови Уряду України № 481, колегія суддів враховує, що положеннями вказаної Постанови № 481 не надано зворотної дії в часі та можливості застосування її приписів, в тому числі в період з 29.01.2020 - дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у справі № 826/6453/18, якою залишено в силі рішення суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103, яким внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України № 704.

За загальними правилами, застосування норм права в часі, відповідний нормативно-правовий акт врегульовує правовідносини із дати набрання ним чинності (в залежності від обставин опублікування тощо), із дати значно пізніше від дати прийняття і набрання чинності, вказівку про що містить такий акт, або із дати, яка в календарному застосуванні передує даті прийняття акту, відомості у зв`язку із чим повинні зазначатися в останньому.

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" № 794-VІІ від 27.02.2014 постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Отже, враховуючи відсутність приписів в Постанові № 481 про її застосування із іншої дати ніж дати набрання чинності в суду, станом на час вирішення спору, відсутні підстави формувати інші висновки, ніж ті, які містяться в усталеній практиці Верховного Суду.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що Урядом України в даній постанові не розкрито зміст, яким чином врегульовувати спірні правовідносини щодо врахування сталої величини (1762 гривень) для розрахунку розмірів посадового окладу і окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, за період з 29.01.2020 (дня ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови у справі № 826/6453/18) до 12.05.2023 (дня прийняття Урядом України Постанови № 481).

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з частиною першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною четвертою ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи в оскаржуваній частині рішення, неправильно застосував норми матеріального права, що зумовлює часткове задоволення апеляційної скарги позивача та зміну рішення суду першої інстанції.

Розподіл судового збору за подання апеляційної скарги у цій справі не здійснюється, оскільки апелянт не сплачував судовий збір за подання апеляційної скарги, з підстав наявності у нього пільг щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - змінити.

Абзаци другий та третій резолютивної частини рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року - викласти у наступній редакції:

«Визнати протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Черкаській області щодо підготовки і надання Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 із застосуванням при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням грошового забезпечення відповідно до прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038 відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»), ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зобов`язати Управління Служби безпеки України в Черкаській області (18000, місто Черкаси, вул.Гоголя, будинок 240; ) підготувати і направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 01.01.2023 із зазначенням у ній посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням для обчислення розміру грошового забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», станом на 01 січня 2023 року у розмірі 2684,00 грн, відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з внесеними змінами постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2020 №1038, помноженого на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії».

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

В.П. Мельничук