Справа № 580/1367/21
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1367/21 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якій просив суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.10.2020 №60 про перерахунок пенсії згідно з частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) у частині неврахування при визначенні пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року згідно зі статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII) та непризначення підвищення за понаднормовий стаж згідно з частиною 2 статті 56 вказаного Закону;

2) зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2020 згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV:

- виходячи із заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року з додаванням на заробітку на основній роботі за документами пенсійної справи при розрахунку частини пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 згідно зі статтею 57 Закону № 796-XII;

- з підвищенням розміру пенсії згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років на 22% заробітку згідно з пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII;

3) зобов`язати відповідача з 01.01.2020 виплачувати позивачу пенсію відповідно до пункту 4 розділу XV Закону № 1058-IV, розмір якої є вищим, доплативши недоотриману пенсію з урахуванням проведених виплат.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 позов задоволено частково.

- визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Черкаській області від 20.10.2020 в частині неврахування норм частини 2 статті 56 Закону № 796-XII під час обчислення пенсії за період з 01.01.2004 до 15.04.2012 з підвищенням її розміру згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років;

- зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з 01.01.2020 з підвищенням її розміру згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років за період з 01.01.2004 до 15.04.2012 згідно з частиною 2 статті 56 Закону № 796-XII, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з того, що відповідачем протиправно не враховано норми частини 2 статті 56 Закону № 796-XII під час обчислення пенсії за період з 01.01.2004 до 15.04.2012, оскільки частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом № 1058-IV або спеціальним Законом № 796-XII. Щодо позовних вимог про скасування рішення у частині неврахування при визначенні пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року згідно зі статтею 57 Закону № 796-XII, суд виходив з того, що розрахунок розміру пенсії та врахування певних складових є дискреційними повноваженнями відповідача. Крім того вказано, що спірне рішення та матеріали справи не містять доказів, що відповідачем під час обрахунку пенсії взято середній заробіток за інший, ніж червень-вересень 1986 року, період.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, сторони подали апеляційні скарги.

Позивач, посилаючись на недотримання місцевим судом вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності та обґрунтованості рішення, просить його змінити в частині задоволення позову та скасувати в частині відмови в задоволенні позову із постановленням нового рішення про задоволення позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що місцевий суд безпідставно дійшов висновку про те, що розрахунок пенсії та врахування певних складових є дискреційними повноваженнями відповідача. Наголошує, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується проведення розрахунку пенсії за період з 01 січня 2004 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки. У частині задоволення позову судом не враховано, що при розрахунку пенсії за період з 01 січня 2004 року має бути враховано кількість років роботи понад 20 років, виходячи із загального трудового стажу, а не стажу за період з 01 січня 2004 року по 15 квітня 2012 року.

Відповідач просив ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на положення частини 2 статті 27 № 1058-IV. В апеляційній скарзі наголошує, що розрахунок пенсії за періоди до 01 січня 2004 року та після цієї дати має проводитись виходячи із стажу, який позивач отримав у відповідні періоди.

Відзиви на апеляційні скарги не надходили.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.04.2021 скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.10.2020 №60 в частині неврахування норм частини 2 статті 56 Закону № 796-XII під час обчислення пенсії ОСОБА_1 з підвищенням її розміру згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року з підвищенням її розміру згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років згідно з частиною 2 статті 56 Закону № 796-XII, та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією.

У решті позову відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що правові підстави для врахування заробітку, отриманого позивачем у період з червня по вересень 1986 року за роботу на території радіоактивного забруднення, при здійсненні розрахунку пенсії на підставі положень частини 1 статті 27 Закону №1058-IV, на яку посилається позивач, відсутні. При цьому зазначено, що з урахуванням положень Закону України №2148-VІІІ, перерахунок пенсії з 01.03.2019 проведений відповідачем із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та коефіцієнта збільшення в розмірі 1,17.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.03.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд вказав, що «…у справі №580/1018/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Черкаській області, в якій він просив, зокрема, здійснити перерахунок пенсії, обчисленої на умовах частини 1 статті 27 Закону № 1058-IV, виходячи із заробітку за роботу на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року з додаванням до заробітку на основній роботі згідно з наявною у пенсійній справі довідкою ВАТ «Меліоратор» від 01.06.2006 № 49.

17. З доданої позивачем до матеріалів справи відповіді ГУ ПФУ в Черкаській області від 26.02.2021 вбачається, що пенсія ОСОБА_1 за віком обчислена згідно з частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV. Одночасно з цим, позивач у касаційній вказує на залишення поза увагою судом апеляційної інстанції його вимог, що стосуються обрахунку пенсії з урахуванням положень статті 57 Закону № 796-ХІІ та частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV.

18. Ці обставини у сукупності не дають підстав переконливо стверджувати, на яких умовах позивач просить здійснити перерахунок його пенсії та чи виявляв бажання переходу на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону № 1058-IV. Відповіді на ці питання судом апеляційної інстанції дані не були.

19. Матеріали справи не містять самого звернення ОСОБА_1 від 19.12.2019, яке було повторно розглянуто та за наслідками його розгляду прийнято рішення про перерахунок пенсії від 20.10.2020 № 60, яке є предметом оскарження цієї справи, а суд апеляційної інстанції не вжив процесуальних заходів задля його витребування.»

Також Верховний Суд вказав, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 не містить правової оцінки вимоги, що заявлялась у позовній заяві, про виплату позивачу пенсії відповідно до пункту 4 розділу XV Закону № 1058-IV, розмір якої є вищим, доплативши недоотриману пенсію з урахуванням проведених виплат. Вказана норма спрямована на недопущення зменшення розміру пенсії за результатами її перерахунку. Оскільки суд апеляційної інстанції частково задовольнив позов ОСОБА_1 , вимога щодо виплати пенсії у більшому розмірі підлягала розгляду як похідна.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2024 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що з 11.04.2001 позивачу призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії.

З 01.01.2004, дати набрання чинності Законом №1058-IV, відповідачем проведено перерахунок пенсії позивачу.

Відповідно до поданої заяви ОСОБА_1 з 01.08.2006 йому проведено перерахунок пенсії по стажу та заробітній платі. Загальний страховий стаж склав 35 років 9 місяців 10 днів (коефіцієнт - 0,35750), середньомісячний заробіток для обчислення пенсії - 859,82 грн, який обчислений за період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1989 та з 01.07.2000 по 31.07.2006 (коефіцієнт - 1,16891).

З 01.02.2012 загальний страховий стаж позивача склав 39 років 7 місяців 12 днів (коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,53438). Відповідно до персоніфікованого обліку уточнено заробітну плату за 2006 рік, середньомісячний заробіток для обчислення пенсії обчислений за період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1989 та з 01.07.2000 по 31.07.2006 (коефіцієнт - 1,17669).

З 01.09.2017 загальний страховий стаж ОСОБА_1 складав 42 роки 8 місяців 18 днів (коефіцієнт стажу - 0,42667). Середньомісячний заробіток - 5246,02 грн обчислений за період роботи з 01.01.1985 по 31.12.1989 та з 01.07.2000 по 31.07.2006 (коефіцієнт 1,19110).

Станом на 01.07.2019 розмір пенсії позивача становив 2675,02 грн, розрахований із заробітної плати (5246,02 грн) помноженої на коефіцієнт стажу (0,42667) плюс доплата за понаднормативний стаж роботи 17 років та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, що належать до 2 категорії.

Вважаючи, що зазначений розрахунок проведений без врахування понаднормативного стажу у розмірі 22 роки та без врахуванням заробітку за роботу на території радіоактивного забруднення за серпень 1986 року, позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.12.2019 про проведення перерахунку розміру пенсії виходячи із заробітку за серпень 1986 року на підставі довідки про заробітну плату за роботу на забрудненій території та призначити підвищення до пенсії за понаднормовий стаж більше 20 років в розмірі 1% заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

За результатами розгляду такої заяви листом від 03.01.2020 ГУ ПФУ в Черкаській області повідомило, що проведення перерахунку призведе до зменшення розміру пенсії, а тому його проведення недоцільне.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 у справі №580/424/20 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Черкаській області щодо неприйняття рішення за наслідками розгляду заяви позивача від 19.12.2019 щодо перерахунку пенсії та зобов`язано повторно розглянути зазначену заяву у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.09.2020 мотивувальну частину рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 змінено. У решті рішення суду залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду відповідач повторно розглянув заяву позивача від 19.10.2019 та прийняв рішення від 20.10.2020 №60, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 09.11.2020 №2300-0304-8/56436.

У вказано листі зазначено, що пенсію позивача обчислено у урахуванням страхового стажу 42 роки 8 місяців та заробітної плати, визначеної за періоди з 01.01.1985 до 31.12.1989, з 01.07.2000 до 31.07.2006 (індивідуальний коефіцієнт - 1,19110). Розмір пенсії обчислений згідно із ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV та становить 2946,4 грн.

На виконання рішення суду у справі №580/424/20 проведено розрахунок пенсії позивача згідно із ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV та визначено її розмір у сумі 2293,57 грн у тому числі:

- 168 грн - максимальний розмір пенсії, обчислений за період страхового стажу набутого до дня набрання чинності Законом №1058-IV (36 років 2 місяці) визначено на підставі раніше діючого законодавства, з урахуванням заробітної плати за період з 01.06.1986 по 30.09.1986, 71% від заробітку (55% за 20 років стажу + 16% за 36 років стажу);

- 217,59 грн - частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу набутого з дня набрання чинності Законом №1058-IV (6 років 6 місяці) з урахуванням середнього показника заробітної плати за 2014-2016 роки та відповідних коефіцієнтів;

- 1420,41 грн - доплата до прожиткового мінімуму;

- 251,2 грн - доплата до 40% мінімальної заробітної плати;

- 65,55 грн - доплата за стаж, відпрацьований після 01.01.2004;

- 170,82 грн - додаткова пенсія, як особі потерпілій від Чорнобильської катастрофи.

Зважаючи на те, що розмір пенсії після проведеного перерахунку зменшився, пенсія виплачується у встановленому раніше розмірі.

12.10.2021 позивач звернувся до відповідача із листом, в якому зазначив, що йому протиправно не враховано розмір пенсії за другою складовою з урахуванням статей 56, 57 Закону № 796-XII.

Листом від 26.02.2021 відповідач повідомив позивача, що для застосування частини 2 статті 56 Закону № 796-XII для обрахунку пенсії за другою складовою підстави відсутні.

Не погоджуючись із правильністю здійсненого обрахунку пенсії, позивач звернувся з позовом до суду.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не враховано норми частини 2 статті 56 Закону № 796-XII під час обчислення пенсії за період з 01.01.2004 до 15.04.2012, оскільки частиною 2 статті 27 Закону №1058 надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-IV або спеціальним Законом № 796-XII. Щодо позовних вимог про скасування рішення у частині неврахування при визначенні пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року згідно зі статтею 57 Закону № 796-XII, суд виходив з того, що розрахунок розміру пенсії та врахування певних складових є дискреційними повноваженнями відповідача. Крім того вказано, що спірне рішення та матеріали справи не містять доказів, що відповідачем під час обрахунку пенсії взято середній заробіток за інший, ніж червень-вересень 1986 року, період.

Щодо вказаних висновків суду першої інстанції апеляційний суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення позивачу пенсії діяла редакція пункту 2 статі 56 Закону № 796-ХІІ, згідно із якою право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

У подальшому Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148-VIII), який набрав чинності 11.10.2017, зокрема, до пункту 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ внесено зміни, згідно з якими право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини другої статті 27 Закону № 1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Отже правове регулювання щодо права на пенсію в повному розмірі із доплатою за понаднормовий стаж змінилось і у зв`язку із цими змінами Закон № 796-ХІІ пов`язує збільшення пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 цього Закону з призначенням пенсії на умовах, визначених частиною другою статі 27 Закону № 1058-IV.

Ключовим є питання про поширення пункту 2 статті 56 Закону № 796-XII в редакції змін, внесених Законом № 2148-VIII на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за правилами якого умовою для збільшення громадянам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж є призначення їм пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.06.2024 у справі №300/3435/21 сформував наступні висновки:

(1) держава гарантувала зокрема, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС особливі норми та умови пенсійного забезпечення як компенсацію особам, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, за втрачене здоров`я, моральні і фізичні страждання, обмеження в реалізації своїх здібностей та можливостей забезпечити собі гідний життєвий рівень, тому за особами, які набули право на призначення пенсії з урахуванням спеціального Закону № 796-XII, редакцією пункту 2 статі 56 якого було визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, таке право зберігається й у разі зміни нормативно-правового регулювання цих правовідносин.

У разі зміни правового регулювання набуті такими особами права на пільги, компенсації і гарантії повинні бути збережені із забезпеченням можливості їх реалізації або шляхом запровадження рівноцінних чи більш сприятливих умов соціального захисту.

(2) до осіб, яким на час призначення пенсії з урахуванням Закону № 796-XII її розрахунок мав здійснюватися згідно із пунктом 2 статті 56 Закону № 796-XII за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на один процент заробітку за рік, вказана норма повинна застосуватися у тій редакції, яка діяла на час призначення пенсії (окрім випадку покращення становища особи). Розповсюдження на таких осіб нових правил виплати надбавки за понаднормовий стаж в залежності від призначення пенсії на умовах частини другої статі 27 Закону № 1058-IV, запроваджених у зв`язку із внесенням до цієї норми змін Законом № 2148-VIII, свідчило б про звуження змісту та обсягу існуючих прав таких осіб, що в силу статті 22 Конституції України, є неприпустимим.

З урахуванням наведеного та зважаючи на те, що позивачу призначено пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ до набрання чинності Законом № 2148-VIII, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії із встановленням надбавки до пенсії за понаднормовий стаж у розмірі 1% заробітку за кожен рік понад 20 років, відповідно до частини другої статті 56 Закону № 796-XII в редакції чинній до 11.10.2017.

Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Розділу І Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Отже, перерахунок пенсії здійснюється за заявою, форма якої встановлена Порядком №22-1.

В матеріалах справи наявна заява позивача від 19.12.2019 про проведення перерахунку розміру пенсії виходячи із заробітку за серпень 1986 року на підставі довідки про заробітну плату за роботу на забрудненій території та призначити підвищення до пенсії за понаднормовий стаж більше 20 років в розмірі 1% заробітку відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ.

У вказаному листі від 09.11.2020 №2300-0304-8/56436, надісланому у відповідь на зазначену заяву позивача. повідомлено про проведення розрахунку пенсії позивача на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058-IV та про те, що розрахований таким чином розмір пенсії менший за розмір пенсії обчислений згідно із ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV. Тому, пенсія виплачується у встановленому раніше розмірі.

Таким чином, зміст вказаної заяви свідчить про те, що позивач просив провести перерахунок його пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону № 1058-IV.

У постанові від 21.10.2021 у справі № 580/424/20 Верховний Суд підтвердив вказаний висновок та вказав, що судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідач на виконання судового рішення у справі №580/424/20 у добровільному порядку здійснив перерахунок позивачу пенсії на підставі частини другої статті 27 Закону №1058-IV, про що ОСОБА_1 повідомив листом від 09.11.2020 №2300-0304-8/56436. У цьому листі відповідач повідомив, що розрахунок пенсії проведено як суму двох складових. Однак, зважаючи на те, що розмір пенсії після проведеного перерахунку зменшився, пенсія виплачується у встановленому раніше розмірі, що узгоджується із положеннями Закону №1058-IV. За результатами проведеного перерахунку було прийнято рішення від 20.10.2020 №60.

Апеляційний суд зауважує, що за змістом листа від 09.11.2020 №2300-0304-8/56436 відповідач під час обчислення пенсії врахував підвищення її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років лише при розрахунку частини за період до 01.01.2004, однак при розрахунку іншої складової пенсії позивача за період з 01.01.2004 не врахував її підвищення її розміру на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років.

За змістом статті 57 Закону № 796-ХІІ в редакції чинній на дату звернення позивача обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону №1058-IV.

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону №1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення:

- менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців;

- не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

- менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Розмір пенсії за двоскладовою формулою розраховується із двох частин: частина, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом №1058-IV, та частина пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом №1058-IV.

Колегія суддів зазначає, що позивач у заяві від 19.12.2019 просив провести перерахунок розміру пенсії виходячи із заробітку за серпень 1986 року на підставі довідки про заробітну плату за роботу на забрудненій території.

Водночас, у позовній заяві позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2020 згідно з частиною 2 статті 27 Закону № 1058-IV виходячи із заробітної плати на території радіоактивного забруднення вже за червень-вересень 1986 року з додаванням на заробітку на основній роботі за документами пенсійної справи при розрахунку частини пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 згідно зі статтею 57 Закону № 796-XII.

При цьому, за змістом листа від 09.11.2020 №2300-0304-8/56436 розмір пенсії, обчислений за період страхового стажу набутого до дня набрання чинності Законом №1058-IV (36 років 2 місяці) визначено на підставі раніше діючого законодавства, з урахуванням заробітної плати за період з 01.06.1986 по 30.09.1986, що узгоджується із вказаними вимогами статті 57 Закону № 796-ХІІ.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що норми Законів № 796-ХІІ та №1058-IV не мітять обмежень щодо можливості урахування середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення.

Більш того, наведена статті 57 Закону № 796-ХІІ прямо передбачає право того, хто звернувся за пенсією, на визначення середньомісячного фактичного заробітку для обчислення пенсії за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Колегія суддів вважає, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку на території радіоактивного забруднення за обома частинами двоскладової формули.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду, яка висловлена у постановах від 03.10.2019 у справі №676/5258/16-а, від 03.11.2021 у справі № 200/6211/19-а.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.10.2020 №60 в частині неврахування під час обчислення пенсії за період з 01.01.2004 заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року та підвищення розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років.

Як наслідок, для належного захисту та відновлення прав позивача у межах спірних правовідносин необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії позивача з 01.01.2020 згідно із ч. 2 ст. 27 Закону №1058-IV з урахуванням заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року та підвищення розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років, а також виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією.

За змістом пункту 4 розділу XV Закону № 1058-IV у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Вказана норма спрямована на недопущення зменшення розміру пенсії за результатами її перерахунку. При цьому, якщо за результатом перерахунку розмір пенсії збільшується, пенсіонеру виплачується збільшений розмір пенсії без необхідності вжиття додаткових заходів захисту права на отримання відповідного розміру пенсії за умови не допущення подальших порушень у вигляді невиплати пенсії чи її виплати у неналежному розмірі.

Апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять доказів того, що внаслідок вже проведеного перерахунку пенсії позивача та визначення її у меншому розмірі ніж до такого перерахунку, позивачу виплачувався зменшений розмір пенсії.

Також відсутні беззаперечні підстави вважати, що внаслідок перерахунку пенсії позивача на виконання рішення суду у даній справі, визначений за результатом такого перерахунку розмір пенсійної виплати буде менший за такий розмір до перерахунку, і позивачу буде виплачуватись зменшений розмір пенсії.

Колегія суддів зауважує, що суд захищає виключно порушені права осіб, однак не може зобов`язувати сторону дотримуватись вимог закону у подальшому, адже такий обов`язок вже покладено на цього суб`єкта.

Таким чином, позовну вимогу про зобов`язання відповідача з 01.01.2020 виплачувати позивачу пенсію відповідно до пункту 4 розділу XV Закону № 1058-IV, розмір якої є вищим, доплативши недоотриману пенсію з урахуванням проведених виплат, апеляційний суд вважає передчасною, а отже й такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору, інших витрат ним не понесено, а відповідачем не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 48, 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2021 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 20.10.2020 №60 про перерахунок пенсії згідно з частиною 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV у частині неврахування при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за період страхового стажу після 01.01.2004 заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року згідно зі статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та підвищення розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2020 з урахуванням при розрахунку пенсії за період страхового стажу після 01.01.2004 заробітної плати на території радіоактивного забруднення за червень-вересень 1986 року згідно зі статтею 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII та підвищення розміру пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад 20 років згідно з частиною 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

У решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено та підписано 23 липня 2024 року.