Справа № 560/18719/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/18719/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

25 липня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просила визнати протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у призначенні пенсії, зобов`язання нарахувати та виплатити пенсію по інвалідності державного службовця.

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що з 22.01.2002 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV).

За заявою від 30.12.2006 позивачку переведено на пенсію за віком, згідно з Законом України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХХІІ, а з 01.03.2019 - на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, 16.01.2023 звернулась із заявою щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу № 3723- XII від 16.12.1993 з врахуванням довідок про заробітну плату від 13.01.2023 №12, 13, виданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.03.2023 № 07 позивачці відмовлено щодо перерахунку пенсії за нормами Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII, оскільки зазначеним законом не передбачено проведення вказаного перерахунку пенсії. Про це позивачку повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 2200-0304-8/23132 від 24.03.2023.

В подальшому, позивач 08.06.2023 повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою щодо переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 1058-ІV, на пенсію по інвалідності згідно з Законом України «Про державну службу» з урахуванням змісту довідок від 13.01.2023 № 12 та № 13, виданих територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Хмельницькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 14.06.2023 № 07 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію по інвалідності за нормами Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII, оскільки зазначеним законом не передбачено перерахунок раніше призначених пенсій з підстав, про які зазначала позивачка.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, 01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), згідно з ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень якого визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Нормами пунктів 10 і 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII визначено, що на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закон України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Положеннями статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених ч. 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особам, визнаним інвалідами I або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів I або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно до цього Закону призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.

За змістом частини 1 статті 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності внаслідок загального захворювання (в тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства) за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Частиною 1 статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особи, визнані інвалідами, мають право на пенсію по інвалідності за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: до досягнення особою 23 років включно 2 роки; від 24 років до досягнення особою 26 років включно 3 роки; від 27 років до досягнення особою 31 року включно 4 роки; для осіб 32 років і старших 5 років.

Аналізуючи частину дев`яту статті 37 Закону № 3723-XII, можна дійти висновку, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV:

- особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років; або

- особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах.

Судом встановлено, що другу групу інвалідності позивачці встановлено 09.05.2023 (довідка МСЕК серії 12 ААГ № 129423 від 09.05.2023).

Із записів трудової книжки позивачки вбачається, що у період, коли їй було встановлено інвалідність, вона не працювала на посадах, що відносяться до категорій посад державних службовців.

З матеріалів справи встановлено, що з 19.12.2006 позивачка припинила державну службу у зв`язку з виходом на пенсію.

Із заявою про призначення пенсії по інвалідності державного службовця позивачка звернулась вперше 16.01.2023, отже безпосередньо перед зверненням за призначенням пенсії вона не обіймала посади державної служби. Це свідчить про те, що за призначенням пенсії по інвалідності відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ позивач звернулась не безпосередньо після перебування на посадах державного службовця.

Таким чином, позивач не набула право на призначення цього виду пенсії також і як особа з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, оскільки безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вона не працювали на зазначених посадах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.