Справа № 160/34305/23
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРищенко А. Ю.
за участі секретаря судового засіданняБойко О.О.
представника позивача представника відповідача Авер`янової Є.В. Ясніцької Т.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕТАЛ УКРАЇНА" до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, -
27.12.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "РЕТАЛ УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної податкової служби України (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати повністю індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України №3098/ІПК/99-00-21-02-02-06 від 20.09.2023.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримана ним оскаржувана податкова консультація не відповідає вимогам, передбаченим нормами Податкового кодексу України, оскільки фактично не надає відповіді на питання, порушене у його зверненні. Вказує на те, що у податковій консультації відповідач обмежився лише цитуванням норм податкового законодавства, не надавши роз`яснення щодо практичного застосування норм податкового кодексу з урахуванням фактичних обставин та доданих платником документів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 позовну заяву ТОВ "РЕТАЛ УКРАЇНА" було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю останньої вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.
На виконання вимог ухвали суду, 10.01.2024 позивачем були усунуті недоліки позовної заяви.
04.03.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ДПС України розглянула звернення ТОВ "РЕТАЛ УКРАЇНА" у межах своїх повноважень та позивачу було надано індивідуальну податкову консультацію, що відповідає положенням чинного законодавства. Окремо відповідачем зазначено, що в контексті положень статей 14 та 52 Податкового кодексу України - податкові консультації не мають сили нормативно-правового акту. Така форма оприлюднення офіційного розуміння окремих положень законодавства, що регулює податкові правовідносини, не породжує для відповідних суб`єктів настання будь-яких юридичних наслідків. Отже, відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
07.03.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій було підтримано аналогічну правову позицію, що і в позовній заяві.
14.03.2024 від представника відповідача надійшли письмові заперечення.
19.03.2024 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення.
Представник позивача у судовому засіданні, призначеному на 25.03.2024, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 25.03.2024, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що міститься в матеріалах справи, у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01.08.2023, 31.08.2023 та 11.09.2023 ТОВ "РЕТАЛ УКРАЇНА" зверталось до Державної податкової служби України із зверненнями щодо застосування норми п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України в редакції Закону України від 30.06.2023 №3219-IX «Про внесення змін до Податкового Кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» станом на 01.08.2023 до перехідних операцій, здійснених у третьому кварталі 2022 року з урахуванням ст. 58 Конституції України.
20.09.2023 Державною податковою службою України було надано ТОВ "РЕТАЛ УКРАЇНА" індивідуальну податкову консультацію №3098/ІПК/99-00-21-02-02-06, в якій зазначено, що відповідно до п.п. 9-1.1 п. 9 підрозділу 8 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу платники єдиного податку третьої групи, які станом на 31 липня 2023 року використовували особливості оподаткування, встановлені п. 9 цього підрозділу, та не відмовилися від їх використання самостійно, з 1 серпня 2023 року автоматично вважаються такими, що застосовують систему оподаткування, на якій такі платники податку перебували до обрання особливостей оподаткування, передбачених п. 9 цього підрозділу.
З метою усунення подвійного оподаткування операцій з відвантаження (надання) товарів (робіт, послуг), які було розпочато в період сплати єдиного податку та завершено в період сплати податку на прибуток підприємств змінами до Кодексу п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу викладено у новій редакції.
Відповідно до п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу у редакції, чинній з 01.08.2023 фінансовий результат до оподаткування податкового (звітного) періоду збільшується на суму доходу, отриманого як оплата за товари (роботи, послуги), відвантажені (надані) під час перебування на спрощеній системі оподаткування, вартість яких згідно з правилами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності визнано у складі доходу під час перебування на такій системі. Водночас фінансовий результат до оподаткування зменшується на суму собівартості таких товарів (робіт, послуг), що врахована у складі витрат згідно з правилами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності під час перебування платника на спрощеній системі оподаткування.
Фінансовий результат до оподаткування податкового (звітного) періоду зменшується на суму доходу, визнаного згідно з правилами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у вигляді вартості товарів (робіт, послуг), відвантажених (наданих) у такому періоді, в частині суми їх попередньої (авансової) оплати, отриманої під час перебування платника на спрощеній системі оподаткування, та оподаткованого єдиним податком. Водночас фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму собівартості відвантажених (наданих) таких товарів (робіт, послуг), що врахована у податковому (звітному) періоді у складі витрат згідно з правилами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
У разі отримання під час перебування платника на спрощеній системі оподаткування попередньої (авансової) оплати частини вартості товарів (робіт, послуг), відвантажених (наданих) у подальшому у звітному (податковому) періоді перебування такого платника на сплаті податку на прибуток підприємств, фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму частини собівартості таких товарів (робіт, послуг), що врахована у такому періоді у складі витрат згідно з правилами національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, яка так відноситься до собівартості таких товарів (робіт, послуг), як сума такої попередньої (авансової) оплати до загальної вартості таких відвантажених (наданих) товарів (робіт, послуг).
Положення цього пункту застосовуються незалежно від того, чи прийняв платник відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 цього Кодексу рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від?ємного значення об?єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років та коригувань, визначених підпунктом 140.4.8 пункту 140.4 та підпунктом 140.5.16 пункту 140.5 статті 140 цього Кодексу), визначені відповідно до положень розділу ІІІ цього Кодексу.
Положення цього пункту не поширюються на платників податків, які були платниками єдиного податку четвертої групи.
Отже, норми п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу у редакції, чинній з 01.08.2023 застосовуються до операцій, що здійснюються починаючи з 1 серпня 2023 року, та не можуть застосовуватись до операцій, здійснених у третьому кварталі 2022 року.
Не погоджуючись із такою податковою консультацією, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 14.1.172-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що індивідуальна податкова консультація це роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.
Згідно з пунктами 52.1, 52.2, 52.3 статті 52 Податкового кодексу України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.
За вибором платника податків індивідуальна податкова консультація надається в усній, у паперовій або електронній формі. Індивідуальна податкова консультація, надана у паперовій або електронній формі, обов`язково повинна містити назву - індивідуальна податкова консультація, реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій, опис питань, що порушуються платником податків, з урахуванням фактичних обставин, зазначених у зверненні платника податків, обґрунтування застосування норм законодавства та висновок з питань практичного використання таких норм законодавства.
Відповідно до пункту 53.2 статті 53 Податкового кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому у паперовій або електронній формі індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.
Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.
Отже, індивідуальна податкова консультація як роз`яснення контролюючого органу надається платнику податків для правильності практичного застосування конкретної норми закону або нормативно-правового акту з питань адміністрування, нарахування та сплати податків чи зборів безпосередньо у його податковому обліку при здійсненні ним господарської діяльності, має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому така консультація надана. При цьому, надаючи податкову консультацію, контролюючий орган не встановлює (змінює чи припиняє) відповідну норму законодавства, а лише надає роз`яснення щодо практичного її застосування.
Метою податкової консультації є викладення (роз`яснення) платнику податків офіційного розуміння контролюючим органом змісту конкретної правової норми з питань оподаткування для забезпечення правильного її застосування.
При цьому, платнику податків надано право оскаржити до суду як правовий акт індивідуальної дії податкову консультацію контролюючого органу у випадку, якщо вона, на його думку, суперечить законодавству або змісту відповідного податку чи збору.
Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище по тексту рішення, питанням позивача у заяві щодо надання податкової консультації було: «Чи має право ТОВ "РЕТАЛ УКРАЇНА" застосувати норми п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу в редакції Закону №3219-IX станом на 01.08.2023 до перехідних операцій, здійснених у третьому кварталі 2022 року, у зв?язку з поверненням ТОВ з єдиного податку за спеціальною ставкою 2 відсотки на загальну систему з 01.07.2022 року?».
На вказане питання 20.09.2023 відповідачем у індивідуальній податковій консультації №3098/ІПК/99-00-21-02-02-06 зазначено, зокрема, що норми п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу у редакції, чинній з 01.08.2023 застосовуються до операцій, що здійснюються починаючи з 1 серпня 2023 року, та не можуть застосовуватись до операцій, здійснених у третьому кварталі 2022 року.
Із викладеного слідує, що відповідачем у індивідуальній податковій консультації №3098/ІПК/99-00-21-02-02-06 від 20.09.2023 надано вичерпну відповідь на питання позивача щодо можливості застосування норми п. 4-1 підрозділу 4 розділу ХХ «Перехідні положення» Кодексу в редакції Закону №3219-IX станом на 01.08.2023 до перехідних операцій, здійснених у третьому кварталі 2022 року.
При цьому, суд наголошує, що не виправдання прийнятою ДПС України спірною ІПК сподівань та очікувань позивача з приводу порушених питань не є підставою для визнання такої консультації протиправною.
За наведених вище обставин, суд уважає, що відповідач, надаючи індивідуальну податкову консультацію діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений Конституцією України та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено протиправність прийнятого відповідачем рішення, тому позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Правові підстави для відшкодування судового збору у порядку ст. 139 КАС України відсутні.
Керуючись ст. ст. 241-246 КАС України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕТАЛ УКРАЇНА" до Державної податкової служби України про визнання протиправними дій - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 квітня 2024 року.

Суддя А. Ю. Рищенко