Справа № 120/1983/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 липня 2024 р. Справа № 120/1983/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

19.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що з 15.01.2024 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Вказала, що звернулась до відповідача із заявою про переведення її на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Вподальшому, вказана заява була передана для розгляду та прийняття відповідного рішення за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №37 від 22.01.2024 року їй відмовлено в переведенні на інший вид пенсії, у зв`язку з невідповідністю наданих довідок про заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця вимогам постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року.

При цьому, у оскаржуваному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області зазначено, що станом на 01.05.2016 року позивач має 17 років 8 місяців 18 днів стажу державної служби, а тому право на розмір виплат за останнім місцем роботи на державній службі відсутнє.

На переконання позивача, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою суду від 26.02.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15.03.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що стаття 37 Закону України "Про державну службу" №3723 передбачає, що для осіб які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, крім тривалості стажу цієї роботи, визначає такі умови на одержання пенсії державного службовця: чоловіки мають досягти віку 62 роки, а жінки - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058, особи повинні мати страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбачений абзацом першим частини першої статті 28 Закону №1058, тобто 35 років для чоловіків та 30 років для жінок.

Стаж державної служби позивача складає 17 років 8 місяців 18 днів, відтак, станом на 01.05.2016 року, на день набрання чинності Законом №889 року, позивач не перебувала на посаді державного службовця та не має стажу роботи на посадах державної служби 20 років, отже норми пунктів 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, не дотримуються.

З огляду на викладене, представник відповідача вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

20.03.2024 року представником Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що довідка про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця до заяви щодо переведення на інший вид пенсії не подавалась, а лист, який доданий до заяви позивача про середній розмір надбавок, премій та інших виплат за відповідною посадою містить інформативний характер та не виданий на ім`я позивача. Відтак, представник відповідача підтримує рішення про відмову, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що відсутні підстави для задоволення даного адміністративного позову.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 15.01.2024 року.

Позивач звернулась до відповідача із заявою про переведення її на інший вид пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу".

Вподальшому, заява позивача була передана для розгляду та прийняття відповідного рішення за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №37 від 22.01.2024 року позивачу відмовлено в переведенні на інший вид пенсії, у зв`язку з невідповідністю наданих довідок про заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця вимогам Постанови КМУ №622

На переконання позивача, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За приписами частини 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 10 вказаного Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (частина 3 статті 45 Закону №1058-IV).

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Цими пунктами передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" №889-VIII встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що після 01.05.2016 року зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-XII лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII вік і страховий стаж.

Таким чином, законодавець зберіг за такою категорією осіб, як позивач, право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому відсутні перешкоди для переходу за бажанням самого позивача, з пенсії за віком, яку на сьогодні позивач отримує на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.

Судом встановлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №37 від 22.01.2024 року підтверджено стаж державної служби позивача, станом на 01.05.2016 року 17 років 8 місяців 18 днів.

Разом з тим, як вбачається зі змісту довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0200-0602-8/5170 від 15.01.2024 року, загальний стаж державної служби позивача становить 25 років 5 місяців 11 днів.

Оскільки, позивач станом на 01.05.2016 мала стаж державної служби понад 10 років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців і загальний стаж державного службовця на момент звільнення становить понад 25 роки, суд вважає, що позивач має право на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №37 від 22.01.2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується посилання відповідача на невідповідність наданих довідок про заробітну плату для обчислення пенсії державного службовця вимогам постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 року № 622 (далі - Порядок № 622), пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно пункту 5 Порядку № 622 визначено, що форма довідки про заробітну плату, яка подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики України.

Таким чином, особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України №889-VIII, пенсія призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права на неї. При цьому, розмір пенсії обраховується органами пенсійного фонду, зокрема, на підставі довідок, виданих за встановленою формою уповноваженим державним органом, в якому працювала особа, або його правонаступником.

Форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року № 1-3, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048 (далі - Постанова № 1-3), зокрема:

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

- форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до форми довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, яка є додатком до постанова №1-3, у відповідній довідці зазначаються такі складові: середні розміри надбавок, премій та інших виплат за ___ року* (*Не раніше травня 2016 року), що передує місяцю звернення за призначенням пенсії ** (**Виплати (надбавки, місячні премії) зазначаються в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії. Матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, зазначаються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді, виходячи із середнього розміру таких виплат у місяці, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, визначеного з урахуванням кількості відповідних (прирівняних) посад): надбавка за інтенсивність праці; надбавка за виконання особливо важливої роботи; надбавка за роботу з відомостями, що становлять державну таємницю; виплати за додаткове навантаження; премія місячна; інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при звернені із заявою про призначення пенсії додано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №0200-0602-8/5170 від 15.01.2024 року та №0200-0602-8/5174 від 15.01.2024 року.

Дослідивши зміст довідки №0200-0602-8/5170 від 15.01.2024 року, суд встановив, що така за формою та змістом відповідає вимогам до довідки, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17 січня 2017 року, а отже, і підстав для неврахування такої довідки у пенсійного органу не було.

Разом з тим, довідка №0200-0602-8/5174 від 15.01.2024 року не відповідає формі довідки, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України № 1-3 від 17 січня 2017 року. Поряд з цим, суд враховує, що незважаючи на те, що така довідка видана Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області (відповідачем у даній справі) у формі листа, однак містить всі необхідні відомості та дані, що передбачені Постановою № 1-3 від 17.01.2017 (інформацію про середні розміри надбавок, премій та інших виплат за грудень 2023 року), а відтак підлягає врахуванню при призначенні позивачу пенсії державного службовця.

Враховуючи право позивача на призначення пенсії відповідно до ст. 37 ЗУ "Про державну службу", суд вважає, що для належного захисту прав позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області призначити з 16.01.2024 року пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити нарахування й виплату призначеної пенсії в розмірі 60 % суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках про складові заробітної плати №0200-0602-8/5170 та №0200-0602-8/5174 від 15.01.2024 року, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, з врахуванням виплачених сум.

Що ж до іншої позовної вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу недоплачену суму пенсії, то суд враховує те, що задоволення судом позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідача здійснити нарахування й виплату позивачу пенсії на підставі ст. 37 Закону N 3723-XII з урахуванням уже виплачених сум якраз і матиме наслідок для відповідача здійснити виплату позивачу усіх недоплачених сум, на які остання мала право, без зайвої конкретизації про це у судовому рішенні. Отже підстав для задоволення позову в цій частині немає.

Згідно з частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення даного позову.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №37 від 22.01.2024 року про відмову ОСОБА_1 в переведенні на інший вид пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перевести ОСОБА_1 з 16.01.2024 року на пенсію за віком як державному службовцю відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та здійснити нарахування й виплату їй призначеної пенсії в розмірі 60 % від суми заробітної плати, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначеної у довідках про складові заробітної плати №0200-0602-8/5170 та №0200-0602-8/5174 від 15.01.2024 року, які видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, з врахуванням вже виплачених сум пенсії.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 807,46 грн. (вісімсот сім гривень сорок шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (проспект Соборний, 158-б, м. Запоріжжя, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, ).

Суддя Дончик Віталій Володимирович