Справа № 283/1695/24
Суддя: Саланда О. М.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/1695/24
Провадження №2-а/283/31/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 липня 2024 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Саланди О.М. з секретарем судового засідання Кравець Л.Ю., за участі: позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Дмитрієва А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

05.07.2024 представник позивача адвокат Дмитрієв А.І., який діє на підставі Ордеру на надання (правничої) правової допомоги серії АІ №1316559 від 06.12.2022, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою.

В обґрунтування позову зазначив, що 08 червня 2024 року близько 10 год. 00 хв. на позивача працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126, ч.2 ст. 122 КУпАП.

08.06.2024 біля 09 години ОСОБА_1 перебував у себе в помешканні по АДРЕСА_1 . В цей час, до нього прийшов сусід ОСОБА_2 та попросив відвезти до доньки. ОСОБА_1 йому відмовив, оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_2 за домовленістю з ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, вони разом поїхали в м. Малин. За кермом автомобіля перебував ОСОБА_2 Автомобіль стояв біля магазину в м. Малині, ОСОБА_1 пішов за кавою, до автомобіля під`їхав автомобіль патрульної поліції, двоє поліцейських підійшли до автомобіля ОСОБА_1 і почали заглядати в салон автомобіля. До них підійшов ОСОБА_1 та повідомив, що він є власником автомобіля, автомобіль заглух, скінчилось паливо. ОСОБА_1 повідомив поліцейських, що він не керував автомобілем, а приїхав з сусідом до доньки. Працівники поліції попросили надати документи на автомобіль. ОСОБА_1 надав працівникам поліції свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, працівники поліції повідомили, що будуть складати на ОСОБА_1 протокол за водіння в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, так як не керував автомобілем, а керував сусід, а тому немає підстав для проходження ним огляду на стан сп`яніння. Працівники поліції не говорили ОСОБА_1 про те, що відносно нього проводиться або буде проводитись розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Працівники поліції фактично розглянули справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, який не керував транспортним засобом. Про існування постанови серії ББА № 324959 ОСОБА_1 дізнався від свого захисника, який під час ознайомлення з протоколом щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, виявив, що в матеріалах справи № 283/1476/24 міститься постанова серії ББА № 324959 від 08.06.2024.

Вимогами позову представник ОСОБА_3 просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №324959 від 08.06.2024, складеної відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 09.07.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом представника ОСОБА_1 адвокатом Дмитрієвим А.І. до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

19.07.2024 надійшов відзив від Головного управління Національної поліції в Житомирській області на позовну заяву.

Представник відповідача - спеціаліст відділу правового забезпечення ГУНП в Житомирській області Шлапак О.М., який діє на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.02.2024, заперечив відносно позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими. 09.06.2024 близько 09 год. 20 хв. в м. Малині, вул. Шевченка, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом р.н. НОМЕР_1 обладнаним засобами пасивної безпеки був не пристебнутий ременем безпеки, не пред`явив посвідчення водія, при зупинці на вимогу не ввімкнув покажчик повороту, чим порушив п.п. 2.1 а, 2.9 в, 9.2 б ПДР України. У зв`язку з порушенням вищевказаних норм, поліцейським ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122 КУпАП. Оскаржувана постанова винесена у зв`язку із порушенням позивачем ПДР України, цей факт підтверджується матеріалами справи. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а тому підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні. У відзиві представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві просить проводити розгляд справи без його участі.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача адвокат Дмитрієв А.І. в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив задовольнити.

Суд, заслухавши позивача, представника позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Зі змісту постанови серії ББА № 324959 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.06.2024 вбачається, що 08 червня 2024 року близько 09 год. 20 хв. в м. Малині по вул. Шевченка ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому був непристебнутий паском безпеки, не мав при собі посвідчення водія, при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п.п. 2.3 «в», 2.1 «а», 9.2 «б» Правил дорожнього руху та скоїв правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6).

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення, що 08.06.2024 він прийшов до ОСОБА_1 та попросив відвезти його до доньки, яка проживає у м. Малині, щоб вона зробила йому ін`єкцію ліків. ОСОБА_1 відмовився їхати за рулем, оскільки був в стані алкогольного сп`яніння та запропонував, щоб свідок їхав за рулем автомобіля. Разом вони поїхали в м. Малин. В місті заглох автомобіль на якому вони їхали, оскільки закінчився бензин. Свідок пішов до доньки, а ОСОБА_1 пішов до магазину по каву. Працівникам поліції свідок надавав пояснення, що саме він керував автомобілем, проте вони не звертали на це уваги.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні надала пояснення, що ОСОБА_2 приїхав до неї на автомобілі ОСОБА_1 , вона пояснювала працівниками поліції, що за кермом був її батько.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На підтвердження обставин, викладених в постанові серії ББА № 324959 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.06.2024, відповідачем - Головним управління Національної поліції в Житомирській області надано диск із відеозаписом події від 08.06.2024.

При огляді вказаного диска встановлено, що відсутній відеозапис на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем та вчинення порушення ним вимог п.п. 2.1 «а», 2.3 «в», 9.2 «б» Правил дорожнього руху.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП відповідачем не надано. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_5 підтвердили обставини, зазначені в позовній заяві. Свідчення свідків були послідовними та узгоджувалися між собою.

Суд також зазначає, що при винесенні постанови працівником патрульної поліції не з`ясовано всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винний ОСОБА_1 у його вчиненні, чи підлягає він притягненню до адміністративної відповідальності, передбаченій ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП. Відповідно до вимог ст.77 КАС України не доведено правомірність своїх дій та прийнятого рішення, належними доказами не спростовані доводи, викладені у позовній заяві.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості особи (правова позиція Верховного Суду від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а).

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, та, беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити, скасувати постанову серії ББА № 324959 від 08.06.2024 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із поданням адміністративного позову до суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи той факт, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі та дотримуючись вимог ст.139 КАС України, суд вирішив стягнути на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст. 5, 6, 9, 20, 139,246, 262,286 КАС України, ч.5 ст.121, ч.1 ст. 126, ч.2 ст.122, 288, 293 КУпАП,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ББА № 324959 від 08.06.2024 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Камаренком А.А. про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч. 1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ч. 1 ст.126 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області 605,60 грн. витрат за сплати судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Саланда