Справа № 420/32397/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/32397/23

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі № 420/32397/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ» до Одеської митниці, як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2023 року представник ТОВ «СТАЙНОРТ» звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UА500300/2023/000530/2 від 06.08.2023;

- визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2023/001080 від 06.08.2023;

- зобов`язати Одеську митницю повернути суми надмірно сплачених платежів у розмірі 27221,23 грн на користь ТОВ «Стайнорт».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості є протиправним. Під час декларування товарів, позивачем було подано повний пакет документів, необхідний для митного оформлення вказаного в декларації товару. На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано документи. Не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних, передбачених митним кодексом України документів, відповідачем було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості за резервним методом. Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання; законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Відповідач процесуальним правом на поданні відзиву на позовну заяву у суді першої інстанції не скористався.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 13.03.2024 у справі № 420/32397/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЙРНОРТ» до Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення про коригування митної вартості товарів №UА500300/2023/000530/2 від 06.08.2023.

Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2023/001080 від 06.08.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЙРНОРТ» суму судового збору в розмірі 2684,00 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 1475 від 14.09.2023 та в розмірі 2684,00 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № 1501 від 05.12.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник Одеської митниці подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Обставини справи.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ» () відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстроване 30.05.2008 року за адресою: Україна, 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Промислова, будинок 28а.

Види економічної діяльності: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

18.05.2023 між «hp chemicals joint stock company», Вь`єтнам (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ», Україна, (покупець) укладено контракт №НР/05-23, за умовами якого: 1.1. В порядку та на умовах цього Контракту, Постачальник зобов`язується систематично поставляти Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується приймати вказаний товар і оплачувати його вартість.

Відповідно до п.п.1.2. Контракту найменування товару, що поставляється; одиниці виміру; кількість товару; ціна за одиницю товару; сума вартості товару; валюта платежу; термін та умови поставки; умови оплати; спосіб переходу права власності на товар (партію товару) зазначаються в Специфікаціях на поставку кожної окремої партії товару. Специфікації є додатками до Контракту.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №23UA79U0 від 27.07.2023, відповідно до якої на митну територію України надійшов товар ТОВ «СТАЙНОРТ», а саме:

- Суміш карбонату кальцію і поліетилену, крейдяна добавка у вигляді твердих гранул білого кольору,упаковано в мішках, використовується як наповнювач у процесі виробництва виробів з пластмаси, не містить наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів. Filler Masterbatch HP-L84F 25кд-11000кг. Filler Masterbatch HP-L80F 25кд-1000кг.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Стайнорт» для підтвердження митної вартості товарів за основним методом договору (контракту) з митною декларацією (МД) №23UA79U0 від 27.07.2023 до митного органу були подані наступні документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № HP /05-23 від 18.05.2023;

- специфікація №1 від 18.05.2023;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HP /05-23/1/INV від 29.05.2023;

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 141 від 24.05.2023;

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 145 від 07.07.2023;

- контракт на надання транспортно-експедиторських послуг №02/ТЕО-23 від 03.01.2023;

- довідка про транспортні витрати доставки вантажу за вих. №2407-1 від 24.07.2023;

- довідка про транспортні витрати доставки вантажу за вих. №15 від 25.07.2023;

- коносамент SGN1859827 від 01.06.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № 210701 від 21.07.2023;

- страховий поліс № 23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023;

- паспорт безпеки МСДС б/н від 01.01.2022;

- електронне повідомлення №14 від 27.07.2023;

- пакувальний лист № HP /05-23/1/PL від 29.05.2023;

- прайс лист б/н від 10.07.2023;

- калькуляція б/н від 10.07.2023;

- договір вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- додаткова угода №1 від 08 січня 2017 р.;

- договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №Х020623-71 від 02.06.2023;

- договір поставки №01-06.08/П від 06.08.2019;

- додаткова угода № 1 від 30.12.2019;

- сертифікат походження № від 14.06.2023.

За результатами перевірки документів та відомостей митним органом було надіслано електронне повідомлення, в якому поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку яких товарів, митна вартість визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 8) копію перекладу митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми-виробника товару; переклад митної декларації країни відправлення.

На виконання цієї вимоги, листом №04/VIII-23 від 04.08.2023, наданим уповноваженою особою декларанта, були надані запитувані наступні документи:

1. Для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ) надавались транспортні документи, а саме:

Послуги перевезення вантажу:

- копію договору вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- копію додаткової угоди №1 від 08 січня 2017 р. до договору вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- копію рахунку на оплату № МАС00000018 від 25.07.2023;

- копію довідки про транспортні витрати № 15 від 25.07.2023;

- копію платіжного доручення № 1452 від 31.07.2023;

- копію акту надання послуг від 31.07.2023.

Транспортно-експедиційні послуги:

- копію договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №Х020623-71 від 02.06.2023;

- копію рахунку на оплату № 2710 від 27.07.2023;

- копію довідки про транспортні витрати № 2407-24 від 24.07.2023;

- копію платіжного доручення № 1449 від 31.07.2023;

- копію акту здачі приймання робіт № 2599 01.08.2023.

2. Для підтвердження включення до митної вартості товарів вартості упаковки та пакувальних матеріалів була надані:

- зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № HP /05-23 від 18.05.2023;

- специфікацію №1 від 18.05.2023;

- рахунок-проформу (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № HP /05-23/1/INV від 29.05.2023;

- пакувальний лист №HP /05-23/1/PL від 29.05.2023; прайс лист б/н від 10.07.2023;

- калькуляцію б/н від 10.07.2023.

3. Для підтвердження пункту географічного переходу відповідальності за

втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця було надано

копію перекладу митної декларації № 40 від 01.08.2023.

4. Для підтвердження митної вартості товарів були надані на англійській мові, що прямо передбачено митним законодавством:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HP /05-23/1/INV від 29.05.2023;

- коносамент SGN1859827 від 01.06.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № 210701 від 21.07.2023;

- страховий поліс № 23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023;

- паспорт безпеки МСДС б/н від 01.01.2022;

- сертифікат походження № від 14.06.2023;

- висновок експерта про вартісні характеристики товару №20-31/07-2023 від 17.07.2023.

Як вбачається зі змісту рішень про коригування митної вартості товарів, на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №23UA79U0 від 27.07.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2023/000530/2 від 06.08.2023, а саме:

« 1 ) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі - М К У ) подаються транспортні документи, а також документи, щ о містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 №599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт чи послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Банківські та платіжні документ, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не надано;

2 ) відповідно до ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари,додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. У наданих до митного контролю документах (інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3 ) в копії митної декларації країни відправлення від 29.05.2023 №40 зазначено умови поставки CIF, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

4 ) в рахунку-фактурі від 29.05.2023 №НР/05-23/1/INV не вказано номер договору (контракту);

5 ) копія митної декларації країни відправлення, страховий поліс, паспорт безпеки надано без перекладу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування (стаття 254 Митного кодексу України).».

Одеською митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001080 від 06.08.2023.

11.08.2023 позивачем було направлено скаргу щодо рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000530/2 від 06.08.2023 разом із документами, що підтверджують митну вартість товару. Митним органом у задоволенні скарги ТОВ «Стайнорт» відмовлено.

Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг 15.08.2023 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ. Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 27221,23 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

Позивач, вважаючи, що оскаржувані рішення відповідача є протиправними звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, з приводу яких виник даний спір, регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до статей 49, 50 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 51, частиною першою статті 52 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено частиною 2 статті 52 Митного кодексу України, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина 5 статті 53 Митного кодексу України).

З аналізу наведених норм вбачається, що положення статті 53 Митного кодексу України містять вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 54 Митного кодексу України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

За правилами частини 6 статті 54 Митного Кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування (пункти 2, 5 частини 2 статті 55 Митного Кодексу України).

Зазначені положення зобов`язують митницю у рішенні про коригування митної вартості зазначати конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 (визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів) і 60 (визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 (визначення митної вартості на основі віднімання вартості) Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 (визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ» () відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань зареєстроване 30.05.2008 року за адресою: Україна, 65031, Одеська область, місто Одеса, вулиця Промислова, будинок 28а.

Види економічної діяльності: 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (основний); 46.13 Діяльність посередників у торгівлі деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

18.05.2023 між «hp chemicals joint stock company», Вь`єтнам (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ», Україна, (покупець) укладено контракт №НР/05-23, за умовами якого: 1.1. В порядку та на умовах цього Контракту, Постачальник зобов`язується систематично поставляти Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується приймати вказаний товар і оплачувати його вартість.

Відповідно до п.п.1.2. Контракту найменування товару, що поставляється; одиниці виміру; кількість товару; ціна за одиницю товару; сума вартості товару; валюта платежу; термін та умови поставки; умови оплати; спосіб переходу права власності на товар (партію товару) зазначаються в Специфікаціях на поставку кожної окремої партії товару. Специфікації є додатками до Контракту.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №23UA79U0 від 27.07.2023, відповідно до якої на митну територію України надійшов товар ТОВ «СТАЙНОРТ», а саме:

- Суміш карбонату кальцію і поліетилену, крейдяна добавка у вигляді твердих гранул білого кольору,упаковано в мішках, використовується як наповнювач у процесі виробництва виробів з пластмаси, не містить наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів. Filler Masterbatch HP-L84F 25кд-11000кг. Filler Masterbatch HP-L80F 25кд-1000кг.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Стайнорт» для підтвердження митної вартості товарів за основним методом договору (контракту) з митною декларацією (МД) №23UA79U0 від 27.07.2023 до митного органу були подані наступні документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме:

- зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № HP /05-23 від 18.05.2023;

- специфікація №1 від 18.05.2023;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HP /05-23/1/INV від 29.05.2023;

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 141 від 24.05.2023;

- платіжний документ, що підтверджує вартість товару № 145 від 07.07.2023;

- контракт на надання транспортно-експедиторських послуг №02/ТЕО-23 від 03.01.2023;

- довідка про транспортні витрати доставки вантажу за вих. №2407-1 від 24.07.2023;

- довідка про транспортні витрати доставки вантажу за вих. №15 від 25.07.2023;

- коносамент SGN1859827 від 01.06.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № 210701 від 21.07.2023;

- страховий поліс № 23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023;

- паспорт безпеки МСДС б/н від 01.01.2022;

- електронне повідомлення №14 від 27.07.2023;

- пакувальний лист № HP /05-23/1/PL від 29.05.2023;

- прайс лист б/н від 10.07.2023;

- калькуляція б/н від 10.07.2023;

- договір вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- додаткова угода №1 від 08 січня 2017 р.;

- договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №Х020623-71 від 02.06.2023;

- договір поставки №01-06.08/П від 06.08.2019;

- додаткова угода № 1 від 30.12.2019;

- сертифікат походження № від 14.06.2023.

За результатами перевірки документів та відомостей митним органом було надіслано електронне повідомлення, в якому поставлено вимогу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку яких товарів, митна вартість визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 8) копію перекладу митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми-виробника товару; переклад митної декларації країни відправлення.

На виконання цієї вимоги, листом №04/VIII-23 від 04.08.2023, наданим уповноваженою особою декларанта, були надані запитувані наступні документи:

1. Для підтвердження витрат на транспортування відповідно до ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (далі МКУ) надавались транспортні документи, а саме:

Послуги перевезення вантажу:

- копію договору вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- копію додаткової угоди №1 від 08 січня 2017 р. до договору вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- копію рахунку на оплату № МАС00000018 від 25.07.2023;

- копію довідки про транспортні витрати № 15 від 25.07.2023;

- копію платіжного доручення № 1452 від 31.07.2023;

- копію акту надання послуг від 31.07.2023.

Транспортно-експедиційні послуги:

- копію договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №Х020623-71 від 02.06.2023;

- копію рахунку на оплату № 2710 від 27.07.2023;

- копію довідки про транспортні витрати № 2407-24 від 24.07.2023;

- копію платіжного доручення № 1449 від 31.07.2023;

- копію акту здачі приймання робіт № 2599 01.08.2023.

2. Для підтвердження включення до митної вартості товарів вартості упаковки та пакувальних матеріалів була надані:

- зовнішньоекономічний контракт на поставку товарів № HP /05-23 від 18.05.2023;

- специфікацію №1 від 18.05.2023;

- рахунок-проформу (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023;

- рахунок-фактуру (інвойс) (Commercial invoice) № HP /05-23/1/INV від 29.05.2023;

- пакувальний лист №HP /05-23/1/PL від 29.05.2023; прайс лист б/н від 10.07.2023;

- калькуляцію б/н від 10.07.2023.

3. Для підтвердження пункту географічного переходу відповідальності за

втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця було надано

копію перекладу митної декларації № 40 від 01.08.2023.

4. Для підтвердження митної вартості товарів були надані на англійській мові, що прямо передбачено митним законодавством:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № HP /05-23/1/INV від 29.05.2023;

- коносамент SGN1859827 від 01.06.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № 210701 від 21.07.2023;

- страховий поліс № 23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023;

- паспорт безпеки МСДС б/н від 01.01.2022;

- сертифікат походження № від 14.06.2023;

- висновок експерта про вартісні характеристики товару №20-31/07-2023 від 17.07.2023.

Як вбачається зі змісту рішень про коригування митної вартості товарів, на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №23UA79U0 від 27.07.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2023/000530/2 від 06.08.2023, а саме:

« 1 ) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України (далі - М К У ) подаються транспортні документи, а також документи, щ о містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 №599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт чи послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу, що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Банківські та платіжні документ, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури не надано;

2 ) відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. У наданих до митного контролю документах (інвойсі, транспортних (перевізних) документах тощо) відсутня будь-яка інформація щодо здійснення/не здійснення страхування оцінюваних товарів під час їх перевезення, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самих товарів;

3 ) в копії митної декларації країни відправлення від 29.05.2023 №40 зазначено умови поставки CIF, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця;

4 ) в рахунку-фактурі від 29.05.2023 №НР/05-23/1/INV не вказано номер договору (контракту);

5 ) копія митної декларації країни відправлення, страховий поліс, паспорт безпеки надано без перекладу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування (стаття 254 Митного кодексу України).».

Надаючи оцінку вказаним зауваженням митного органу, які стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, колегія суддів виходить з такого.

Щодо тверджень відповідача про відсутність інформації про страхування товарів під час їх перевезення.

Колегією суддів за матеріалів справи встановлено, що відповідно до п.п.2.1. Контракту кількість товару, що поставляється, зазначається в Специфікаціях на окрему партію товару.

Відповідно до п.п.3.1. Контракту поставка товару (партії товару) здійснюватиметься за умовами EXW Інкотермс 2010. Поставка товару (партії товару) може здійснюватись за іншими умовами Інкотермс 2010, які будуть фіксуватися в Специфікаціях на кожну окрему поставку (партію).

В матеріалах справи наявна та до митного органу надавалася специфікація № 1 в якій зазначено, що партія товару постачається на умовах Інкотермс 2010: CIF PORT CONSTANTA ROMANIA.

За офіційними правилами тлумачення торгівельних правил Інкотермс 2010 термін CIF (Вартість, страхування та фрахт) означає, що поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Продавець зобов`язаний понести витрати та оплатити фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення, проте ризик втрати чи пошкодження товару, а також будь-які додаткові витрати, спричинені подіями, що виникають після здійснення поставки, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Згідно із ст. А 9 зазначеного правила продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару. Пакування товару продавець здійснює у спосіб, прийнятний для його перевезення.

Отже, невід`ємною частиною витрат продавця/постачальника за умовами CIF є витрати на морське страхування товару.

На виконання умов Контракту «hp chemicals joint stock company», оформлений на користь бенефіціара товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЙНОРТ» на товар оформлений страховий поліс № 23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023. Включення до ціни товару вартості страхування перевезення до порту призначення також підтверджується прайс-листом та калькуляцією від 10.07.2023.

Відповідно до базових умов поставки товару страхування не є обов`язковим. Водночас, ані позивачем, ані продавцем страхування товару від порту Констанція (Румунія) до Орлівки (Україна) не здійснювалось. Вказане підтверджується також, довідкою виданою самим перевізником №15 від 25.07.2023, в якій зазначено, що вантаж додатково не страхувався.

З огляду на викладене, твердження митного органу щодо неможливості перевірки складових митної вартості через відсутність інформації щодо страхування товару є необґрунтованими та безпідставними.

Щодо аргументів митного органу про те, що в копії митної декларації країни відправлення від 29.05.2023 №40 зазначено умови поставки CIF, проте, не зазначено географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця.

Апеляційний суд зазначає що, згідно з матеріалами справи, зокрема з наданого ТОВ «СТАЙНОРТ» перекладу митної декларації країни відправлення від 29.05.2023 №40, географічний пункт переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця чітко зазначений в графах: «Країна (регіон) торгівлі: (ROU) Румунія»; «Країна (регіон) призначення: (ROU) Румунія»; «Порт призначення: (ROU006) Констанца (Румунія)».

Даний пункт призначення та умови поставки CIF також вказані, зокрема, в специфікація №1 від 18.05.2023, рахунок-проформа (Proforma invoice) № HP /05-23/01 від 23.05.2023, рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) №HP/05-23/1/INV від 29.05.2023, страховий поліс №23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023, пакувальному листі 29.05.2023.

Таким чином, твердження митниці про відсутність відомостей щодо географічного пункту переходу відповідальності за втрату товарів та витрат на транспортування товарів від продавця до покупця є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо аргументів митного органу відсутність даних щодо вартості транспортування товару, як складової митної вартості товару.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що декларантом до митного оформлення надавалися такі документи, зокрема:

- контракт на надання транспортно-експедиторських послуг №02/ТЕО-23 від 03.01.2023;

- довідка про транспортні витрати доставки вантажу за вих. №2407-1 від 24.07.2023;

- довідка про транспортні витрати доставки вантажу за вих. №15 від 25.07.2023;

- коносамент SGN1859827 від 01.06.2023;

- автотранспортна накладна (CMR) № 210701 від 21.07.2023;

- страховий поліс № 23/04/05/ННХК/Р000365 від 31.05.2023;

- договір вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- додаткова угода №1 від 08 січня 2017 р.;

- договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №Х020623-71 від 02.06.2023;

- договір поставки №01-06.08/П від 06.08.2019;

- додаткова угода № 1 від 30.12.2019;

Окрім того, на виконання вимоги митного органу, листом №04/VIII-23 від 04.08.2023, наданим уповноваженою особою декларанта, були надані запитувані наступні документи:

- копію договору вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- копію додаткової угоди №1 від 08 січня 2017 р. до договору вантажоперевезення №01-В/14 від 08 січня 2014 р.;

- копію рахунку на оплату № МАС00000018 від 25.07.2023;

- копію довідки про транспортні витрати № 15 від 25.07.2023;

- копію платіжного доручення № 1452 від 31.07.2023;

- копію акту надання послуг від 31.07.2023.

- копію договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів №Х020623-71 від 02.06.2023;

- копію рахунку на оплату № 2710 від 27.07.2023;

- копію довідки про транспортні витрати № 2407-24 від 24.07.2023;

- копію платіжного доручення № 1449 від 31.07.2023;

- копію акту здачі приймання робіт № 2599 01.08.2023.

Враховуючи вищевказані докази, які підтверджують вартість транспортування товарів та є частиною митної вартості товарів, а також надавалися митному органу, виходить, що твердження відповідача про відсутність в наданих документах відомостей про вартість витрат на транспортування товару є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо аргументів митного органу про те, що в рахунку-фактурі від 29.05.2023 №НР/05-23/1/INV не вказано номер договору (контракту).

Колегія суддів, як і суд першої інстанції, зазначає, що з наданої до суду копії вказаного комерційного інвойсу (складений англійською мовою) та копії його перекладу вбачається, що в правому верхньому куті документа розташована окрема рамка під заголовком «REFERENCE» (ПОСИЛАННЯ), в якій, зокрема, зазначені як контракт на поставку товарів № HP /05-23 від 18.05.2023, так і специфікація №1 від 18.05.2023.

З огляду на вказане, є правильними на думку колегії суддів висновки суду першої інстанції про необґрунтованість зауважень митного органу стосовно відсутності посилань на контракт, викладене в спірному рішенні.

Щодо доводів митниці про не надання копії митної декларації країни відправлення, страхового полісу, паспорта безпеки без перекладу.

Відповідно до ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при Документ сформований в системі «Електронний суд» 21.09.2023 7 здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Апеляційним судом встановлено, що до митного органу декларантом надавались всі вищевказані документи, відомості в яких викладені або дублюються англійською мовою, що не суперечить ст. 254 МКУ.

Разом з тим, на виконання вимоги митного органу декларантом подано копію перекладу експортної митної декларації від 29.05.2023 №40.

Отже, як правильно виснував суд першої інстанції, дане зауваження митного органу не може братись до уваги, як обґрунтована підстава для коригування митної вартості товару, оскільки в матеріалах справи, наявні всі належні відомості.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що документи, подані позивачем до митного органу з метою підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товарів, відповідають переліку документів, встановлених ч. 2 ст. 53 МК України та не містять розбіжностей.

Як вбачається з матеріалів справи, декларант надав всі необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, надані документи підтверджують числове значення митної вартості товару та не містять розбіжностей.

За таких обставин, у силу положень частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Водночас, неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 у справі № 540/2219/18.

Апеляційний суд відхиляє доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованого товару з підстав, наведених у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу в документи, підтверджують ціну імпортованого товару та жодних розбіжностей не містять.

Також, підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак, колегія суддів зазначає, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Окрім того, відповідно до частини 2 статті 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів № №UА500300/2023/000530/2 від 06.08.2023 відповідачем використано для коригування митної вартості товару митну декларацію від 07.07.2023 № UA500080/2023/005282.

Проте, спірне рішення містить лише посилання на таку митну декларацію, однак не містить пояснень про те, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості.

Також відповідачем не зазначено порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем положень частини 2 статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.03.2020 у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Водночас, відповідачем не підтверджено належними доводами та відповідними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар. Правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, а наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За наведених обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваного рішення митниці про коригування митної вартості та картки відмови.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2024 у справі № 420/32397/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк