Справа № 460/7254/24
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 липня 2024 року м. Рівне №460/7254/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Пилипюк Ю.Ю. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув, третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось в суд з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання штрафу від 02.07.2024 в розмірі 5100,00 грн., накладеного в межах виконавчого провадження №72908856.

Ухвалою від 15.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/7254/24, залучено в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та у порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України призначено судове засідання на 25.07.2024 на 10:30 год.

В судове засідання позивач, відповідач і третя особа участі представників не забезпечили, подали клопотання про слухання справи у їх відсутність.

Відповідно до частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з позовною заявою, вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ґрунтуються на тому, що на виконання рішення суду у справі №460/27400/22 ним проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії з пенсійної справи № - МВС та розрахунком на доплату пенсії. Новий розмір пенсії становить 24757,05 грн. та виплачено в основний період виплати пенсії. Здійснення виплати доплати до пенсії, нарахованої на виконання відповідного судового рішення за минулий період буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України. Позивач посилається на те, що умовами для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання судового рішення та відсутність поважних причин невиконання судового рішення. Вважає, що у спірному випадку наявні поважні причини такого невиконання, оскільки невиплата пенсії за минулий період пов`язана з відсутністю відповідного фінансового забезпечення, а тому підстави для застосування штрафу за невиконання рішення суду відсутні. Відтак, при прийняті постанови про накладення штрафу у ВП №72908856 від 02.07.2024 державний виконавець діяв всупереч вимог чинного законодавства.

Згідно з відзивом на позов, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позовні вимоги не визнає. В основу свої заперечень покликається на те, що в результаті вчинення виконавчих дій встановлено, що рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №460/27400/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області виконане не в повному обсязі. Ураховуючи викладене 02.07.2024 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу в сумі 5100,00 грн. Сторона відповідача зауважила, що державний виконавець накладаючи на боржника штраф діяла у повній відповідності до правил статті 63 Закону України «Про виконавче провадження». За наведеного, доводила, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою та просила в позові відмовити за його безпідставністю.

Третя особа пояснень до суду не подала.

Дослідженням письмових доказів про справі судом встановлено таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №460/27400/22, яке набрало законної сили 08.02.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язано провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіального медичного об`єднання МВС України по Рівненській області» про розмір грошового забезпечення №545 від 14.07.2021, з урахуванням раніше виплачених сум, без обмеження її максимальним розміром (https://reestr.court.gov.ua/Review/107317883).

На виконання вказаного рішення 30.05.2023 видано виконавчий лист, який 09.08.2023 стягувачем подано до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

24.11.2023 державним виконавцем вказаного Відділу відкрито виконавче провадження №729008856 з виконання виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 30.05.2023 у справі №460/27400/23.

25.06.2024 державним виконавцем Відділу у даному виконавчому провадженні сформовано для боржника вимогу державного виконавця щодо негайного надання інформації про виконання рішення з наданням підтверджуючих документів.

На вказану вимогу Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом №1700-0802-8/38732 від 02.07.2024 надало інформацію, що на виконання рішення суду у справі за №460/27400/22 проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії з пенсійної справи № - МВС та розрахунком на доплату пенсії. Новий розмір пенсії становить 24757,05 грн. та виплачено в основний період виплати пенсії. Сума доплати за період з грудня 2019 року по березень 2023 року становить 171048,67 грн, та буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У цьому ж листі боржник просив закінчити виконавче провадження.

02.07.2024 державним виконавцем у виконавчому провадженні №72908856 винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду на боржника, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, накладено штраф в сумі 5100 грн.

Вважаючи дії та постанову щодо накладення штрафу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VIII, від 02.06.2016.

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

За вимогами статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За правилами частини п`ятої статті 26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За вимогами ж частини шостої цієї статті, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до статті 63 цього Закону, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Розмір відповідальності за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі встановлений статтею 75 Закону №1404-VIII.

Так, відповідно до частини першої цієї статті, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Суд враховує, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Висновки аналогічного змісту викладені у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №812/1813/18.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду у справі №460//27400/22 Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи «Територіального медичного об`єднання МВС України по Рівненській області» про розмір грошового забезпечення №545 від 14.07.2021. Згідно такого перерахунку новий розмір пенсії склав 24757,05 грн. та виплачується в поточному періоді. Також відповідно до вказаного перерахунку Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області визначена сума заборгованості за минулий період , а саме з грудня 2019 року по березень 2023 року. Виплату цієї заборгованості, сума яка становить 171048,67 грн., не проведено.

Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомлено, що заборгованість в сумі 171048,67 грн. буде виплачена після виділення коштів із державного бюджету на ці цілі, оскільки статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09.04.1992 передбачено, що виплата пенсії забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, як на підставу щодо невиконання судового рішення у справі №460/27400/22, позивач вказує на відсутність фінансування необхідного на виплату коштів за судовим рішенням.

Відсутність у позивача достатніх бюджетних асигнувань станом на час винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу на час розгляду справи судом підтверджується Тимчасовим розписом доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2024 року, затвердженим наказом голови правління Пенсійного фонду України №218 від 29.12.2022, та Тимчасовим розписом доходів і видатків Пенсійного фонду України на ІІ квартал 2024 року, затвердженим наказом голови правління Пенсійного фонду України №32 від 28.03.2023, якими не передбачені кошти на виконання рішень суду.

З огляду наведене, суд вважає, що фактичне та у повному обсязі виконання позивачем судового рішення у справі №460/27400/22 можливе за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

При цьому, доказів виділення боржнику коштів для виплати суми заборгованості матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що листом від 02.07.2024 на вимогу про надання інформації, позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду у добровільному порядку, надавши протокол перерахунку пенсії. Також пенсійним органом зазначено, що погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань.

Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано мотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі №560/594/20 зазначив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

В свою чергу, Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 зазначив, невиконання судового рішення Головним управління Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

У відповідності до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлені обставини справи в їх сукупності свідчать, що невиконання рішення суду у повному обсязі в даному випадку обумовлене об`єктивними причинами, які не залежали від позивача.

Поряд з цим, суд враховує, що з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець наділений повноваженнями проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконання відповідно до цього Закону, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб та інших учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію необхідну для проведення виконавчих дій (п.п.1,3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII).

Тобто, державний виконавець був зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення "боржником", оскільки підставою для накладення відповідного штрафу є саме невиконання рішення без поважних причин.

У свою чергу, відповідачем до суду не було надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що державний виконавець, після надходження вказаного вище листа позивача від 02.07.2024, витребував від нього відповідні пояснення, довідки або ж розрахунок, які необхідні для перевірки виконання ним судового рішення. Будь-яких заходів щодо оцінки причини невиконання рішення суду відповідачем не вжито.

Враховуючи, що позивачем не виконано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 у справі №460/27400/22, в частині проведення ОСОБА_1 виплати суми доплати до пенсії за минулий період з огляду на її перерахунок, суд дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про накладення штрафу від 02.07.2024, не врахував усіх обставин справи. Відтак, постанова про накладення штрафу від 02.07.2024 ВП №72908856 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак підлягає скасуванню.

З огляду на наведене позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати, понесені ним на сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Надмірно сплачена сума судового збору може бути повернута за відповідним клопотанням.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 5100 грн. від 02.07.2024 у виконавчому провадженні №72908856.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати із сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 25 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Суддя Н.В. Друзенко