Справа № 200/4335/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Справа№200/4335/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27 червня 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 27 червня 2024 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року індексацію грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованій величині 4 426,48 грн на місяць;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року індексації грошового забезпечення в повному розмірі, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до приписів абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, у фіксованій величині 4 426,48 грн на місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

08 липня 2024 року суд постановив ухвалу про поновлення строку звернення до суду.

08 липня 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі сторони повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

З клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін учасники справи до суду не зверталися, а тому на підставі ч. 5 ст. 260 КАС справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Як на час прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 06 травня 2024 року № 271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ), який перебуває на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За період проходження військової служби з 01 січня 2016 року по 08 квітня 2024 року відповідач не в повному обсязі нарахував і виплатив індексацію грошового забезпечення.

Позивач доводив, що має право на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, обчисленої із застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року індексації відповідно до абз. абз. 4-6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, (далі Порядок № 1078) в щомісячному розмірі 4 426,48 грн.

Вважаючи протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року індексації в щомісячному розмірі 4 426,48 грн відповідно до абз. абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Відповідач покликався на норми ст. ст. 1, 2, 4, 5, 6 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282), п. п. 1-1, 2, 4, 5, 6 Порядку № 1078 і зазначив, що нарахування та виплата індексації за період з 01 березня 2018 року проводилось із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року.

За висновком відповідача, право на індексацію грошового забезпечення відповідно до п. п. 4-6 п. 5 Порядку № 1078 у позивача не виникло.

Причини ненарахування та невиплати позивачу індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року у відзиві на позовну заяву відповідач не вказав.

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України № НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

З 26 грудня 2006 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи від 07 липня 2020 року № 22-15/5-1907.

Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_4 24 листопада 2015 року.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_7 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) зареєстрований як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

В структуру ІНФОРМАЦІЯ_3 входять відокремлені підрозділи без статусу юридичної особи, в тому числі ІНФОРМАЦІЯ_8 (далі ІНФОРМАЦІЯ_9 ) та ІНФОРМАЦІЯ_10 (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

З приводу проходження ОСОБА_1 військової служби в період з січня 2016 року по квітень 2024 року на підставі витягу з його послужного списку суд встановив такі обставини:

[…]

31 березня 2015 року на підставі Указу Президента України від 14 січня 2015 року № 15/2015 та наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_11 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_12 » (далі ІНФОРМАЦІЯ_13 ) від 31 березня 2015 року № 32 ОСОБА_1 був призваний у Збройні Сили України по мобілізації.

З 31 березня 2015 року по 31 жовтня 2020 року на підставі наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_14 від 31 березня 2015 року № 32 позивач проходив військову службу в Збройних Силах України на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів Слов`янського ОМВК, ВОС 2904003.

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 13 березня 2015 року № Д-322/1/8ДСК, Командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_12 » від 16 березня 2015 року № Д-6ДСК, ІНФОРМАЦІЯ_15 з підпорядкованими районними (міськими) військовими комісаріатами перепідпорядковано Командувачу військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_16 ».

Відповідно до ст. 20 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232), п. п. 18, 26, 81 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 року, (далі - Положення № 1153), ОСОБА_1 уклав контракт осіб офіцерського складу строком на 6 місяців з 29 лютого 2016 року по 29 серпня 2016 року.

Відповідно до п. 27 Положення № 1153 позивач уклав новий контракт строком на 6 місяців з 29 серпня 2016 року по 01 березня 2017 року; наказ командира Військової частини НОМЕР_4 від 05 серпня 2016 року № 154.

Відповідно до п. 27 Положення № 1153 ОСОБА_1 уклав новий контракт строком на 6 місяців з 01 березня 2017 року по 01 вересня 2017 року; наказ командира Військової частини НОМЕР_4 від 31 січня 2017 року № 13.

Відповідно до п. 27 Положення № 1153 позивач уклав новий контракт строком на 6 місяців з 01 березня 2017 року по 01 березня 2018 року; наказ командира Військової частини НОМЕР_4 від 28 липня 2017 року № 133.

Відповідно до п. 27 Положення № 1153 ОСОБА_1 уклав новий контракт строком на 3 роки з 01 березня 2018 року по 01 березня 2021 року; наказ командира Військової частини НОМЕР_4 від 19 січня 2018 року № 13.

Відповідно до спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 23 грудня 2019 року № Д-322/1/11дска, Директиви Командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_16 » від 10 березня 2020 року № Д-5дск ІНФОРМАЦІЯ_13 з 01 листопада 2020 року переформовано в ІНФОРМАЦІЯ_17 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_16 » Сухопутних військ Збройних Сил України (далі ІНФОРМАЦІЯ_9 ).

З 31 жовтня 2020 року по 13 липня 2021 року на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_4 від 31 жовтня 2020 року № 303-РС ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника відділення офіцерів запасу і кадрів ІНФОРМАЦІЯ_18 , ВОС 290400.

Відповідно до п. 27 Положення № 1153 позивач уклав новий контракт строком до досягнення граничного віку з 01 березня 2021 року по 09 квітня 2024 року; наказ командира Військової частини НОМЕР_4 від 15 січня 2021 року № 11.

З 13 липня 2021 року по 08 квітня 2024 року на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_4 № 177 позивач проходив службу на посаді старшого офіцера першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_19 Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_16 » Сухопутних військ Збройних Сил України (далі ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Як свідчить витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_20 (по стройовій частині) від 14 липня 2021 року № 1, майор ОСОБА_1 , призначений наказом Командувача військ Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_16 » від 13 липня 2021 року № 177 на посаду старшого офіцера ІНФОРМАЦІЯ_21 , з 14 липня 2021 року був зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення.

Згідно з наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_20 (по стройовій частині) від 08 квітня 2024 року № 103 майор ОСОБА_1 , старший офіцер ІНФОРМАЦІЯ_21 , звільнений з військової служби наказом командира Військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 02 березня 2024 року № 104 у відставку за пп. «а» (за віком у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі) відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 26 Закону № 2232, виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 08 квітня 2024 року.

Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_20 (по стройовій частині) від 08 квітня 2024 року № 103 не передбачав нарахування та виплату позивачеві індексації грошового забезпечення за період проходження ним військової служби.

Отже, ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з січня 2016 року по 12 липня 2021 року в ІНФОРМАЦІЯ_22 , який в подальшому реорганізовано в ІНФОРМАЦІЯ_9 , а з 13 липня 2021 року по 08 квітня 2024 року в ІНФОРМАЦІЯ_23 .

Спірні правовідносини виникли з приводу нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, а саме:

за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно поточної індексації;

за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року включно індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

На підставі архівних відомостей за 2016-2024 роки суд встановив такі обставини щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за час проходження ним військової служби: в січні 2016 року нарахована і виплачена індексація в сумі 0,00 грн, в лютому 2016 року 0,00 грн, в березні 2016 року 0,00 грн, в квітні 2016 року 0,00 грн, в травні 2016 року 0,00 грн, в червні 2016 року 0,00 грн, в липні 2016 року 0,00 грн, в серпні 2016 року 0,00 грн, у вересні 2016 року 0,00 грн, в жовтні 2016 року 0,00 грн, в листопаді 2016 року 0,00 грн, в грудні 2016 року 0,00 грн, в січні 2017 року 0,00 грн, в лютому 2017 року 0,00 грн, в березні 2017 року 0,00 грн, в квітні 2017 року 0,00 грн, в травні 2017 року 0,00 грн, в червні 2017 року 0,00 грн, в липні 2017 року 0,00 грн, в серпні 2017 року 0,00 грн, у вересні 2017 року 0,00 грн, в жовтні 2017 року 0,00 грн, в листопаді 2017 року 0,00 грн, в грудні 2017 року 0,00 грн,

в січні 2018 року 0,00 грн, в лютому 2018 року 0,00 грн, в березні 2018 року 0,00 грн, в квітні 2018 року 0,00 грн, в травні 2018 року 0,00 грн, в червні 2018 року 0,00 грн, в липні 2018 року 0,00 грн, в серпні 2018 року 0,00 грн, у вересні 2018 року 0,00 грн, в жовтні 2018 року 0,00 грн, в листопаді 2018 року 0,00 грн, в грудні 2018 року 71,08 грн;

в січні 2019 року 71,08 грн, в лютому 2019 року 71,08 грн, в березні 2019 року 134,47 грн, в квітні 2019 року 134,47 грн, в травні 2019 року 134,47 грн, в червні 2019 року 134,47 грн, в липні 2019 року 206,72 грн, в серпні 2019 року 206,72 грн, у вересні 2019 року 206,72 грн, в жовтні 2019 року 0,00 грн, в листопаді 2019 року 206,72 грн, в грудні 2019 року 206,72 грн;

в січні 2020 року 216,51 грн, в лютому 2020 року 216,51 грн, в березні 2020 року 216,51 грн, в квітні 2020 року 216,51 грн, в травні 2020 року 216,51 грн, в червні 2020 року 216,51 грн, в липні 2020 року 216,51 грн, в серпні 2020 року 226,29 грн, у вересні 2020 року 226,29 грн, в жовтні 2020 року 226,29 грн, в листопаді 2020 року 226,29 грн, в грудні 2020 року 226,29 грн;

в січні 2021 року 233,81 грн, в лютому 2021 року 331,42 грн, в березні 2021 року 331,42 грн, в квітні 2021 року 331,42 грн, в травні 2021 року 415,41 грн, в червні 2021 року 415,41 грн, в липні 2021 року 415,41 грн, в серпні 2021 року 540,03 грн, у вересні 2021 року 540,03 грн, в жовтні 2021 року 540,03 грн, в листопаді 2021 року 540,03 грн, в грудні 2021 року 540,03 грн;

в січні 2022 року 563,19 грн, в лютому 2022 року 563,19 грн, в березні 2022 року 672,35 грн, в квітні 2022 року 672,35 грн, в травні 2022 року 672,35 грн, в червні 2022 року 913,01 грн, в липні 2022 року 1 017,21 грн, в серпні 2022 року 1 066,00 грн, у вересні 2022 року 1 281,80 грн, в жовтні 2022 року 1 281,80 грн, в листопаді 2022 року 1 281,80 грн, в грудні 2022 року 1 424,80 грн;

в січні 2023 року 1 470,83 грн, в лютому 2023 року 0,00 грн, в березні 2023 року 0,00 грн, в квітні 2023 року 0,00 грн, в травні 2023 року 0,00 грн, в червні 2023 року 0,00 грн, в липні 2023 року 0,00 грн, в серпні 2023 року 0,00 грн, у вересні 2023 року 0,00 грн, в жовтні 2023 року 0,00 грн, в листопаді 2023 року 0,00 грн, в грудні 2023 року 0,00 грн;

в січні 2024 року 0,00 грн, в лютому 2024 року 0,00 грн, в березні 2024 року 0,00 грн, в квітні 2024 року 0,00 грн.

Аналіз архівних відомостей про грошове забезпечення свідчить, що ІНФОРМАЦІЯ_15 , а в подальшому ІНФОРМАЦІЯ_2

в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно не нараховував і не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення;

в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно нараховував і виплачував поточну індексацію із застосуванням місяця підвищення доходу березень 2018 року; однак нарахування та виплату індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 не проводив;

в період з 01 січня 2023 року по 08 квітня 2024 року включно не нараховував і не виплачував позивачу як поточну індексацію, так і індексацію-різницю.

Також суд встановив, що в лютому 2018 року ОСОБА_1 нараховано грошове забезпечення в сумі 16 283,20 грн, в тому числі посадовий оклад 1 060,00 грн, оклад за військовим званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років 474,00 грн, надбавка за таємність 106,00 грн, премія 4 770,00 грн, винагорода АТО 4 500,00 грн, надбавка за особливості проходження військової служби 10% 829,50 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 60% 4 418,70 грн, яке було виплачено в березні 2018 року.

В березні 2018 року позивачу нараховано грошове забезпечення в сумі 16 406,25 грн, в тому числі посадовий оклад 4 650,00 грн, оклад за військовим званням 1 340,00 грн, надбавка за вислугу років 2 995,00 грн, премія 2 022,75 грн, винагорода АТО 4 500,00 грн, надбавка за особливості проходження військової служби 10% 898,50 грн, яке було виплачено в квітні 2018 року.

У відповідь на адвокатський запит представника позивача адвоката Єрьоміної В.А. від 27 березня 2024 року (вх. від 10 квітня 2024 року № 3354) листом від 10 квітня 2024 року № 09/02/283 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив таку інформацію щодо індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 .

В грудні 2015 року до Порядку № 1078 внесені зміни Постановою КМУ № 1013, якими запроваджено єдиний підхід для проведення індексації, в тому числі грошового забезпечення.

Відповідно до п. 3 Постанови КМУ № 1013 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення починається з січня 2016 року.

П. 5 Порядку № 1078 в редакції, чинній з 09 грудня 2015 року, визначено, що в разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому підстав для зміни місяця підвищення грошових доходів, з якого здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, немає. Такий механізм Порядком № 1078 не передбачений.

За висновком відповідача, застосовувати новий єдиний підхід для проведення індексації, запроваджений Постановою КМУ № 1013, необхідно після збільшення військовослужбовцям посадових окладів, тобто з березня 2018 року, (відповідно до Постанови КМУ № 704).

Відповідно до п. 1.14 розділу І Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260, (далі Інструкція № 260), яка діяла з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року, роз`яснення з питань застосування норм цієї Інструкції та інших нормативно-правових актів з питань виплати грошового забезпечення надаються директором Департаменту фінансів Міністерства оборони України та іншими посадовими особами в межах їх компетенції відповідно до законодавства України.

Згідно з листом директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року № 248/3/9/1/2 індексація грошового забезпечення військовослужбовцям починаючи з 01 січня 2016 року припинена до окремого рішення у зв`язку з відсутністю механізму її нарахування.

Відповідно до роз`яснень Міністерства соціальної політики України від 08 серпня 2017 року № 13700/3 та № 78/0/66-17 механізму нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди немає.

Згідно зі ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення лише в межах фонду грошового забезпечення, а відповідно до ст. 5 Закону № 1282 та п. 6 Порядку № 1078 індексація грошових доходів здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.

Військова частина є бюджетною організацією, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації є Державний бюджет України, яким з січня 2016 року по лютий 2018 року не було передбачено асигнувань на індексацію грошового забезпечення. Грошове забезпечення, в тому числі індексація, виплачувалась в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Як наслідок, індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року позивачу не нараховувалась і не виплачувалась у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань для цих виплат.

Згідно з листом Юридичного департаменту Міністерства оборони України від 03 жовтня 2019 року № 298/5/2867 при зверненні до військової частини осіб, звільнених з військової служби та в установленому законодавством порядку виключених зі списків особового складу військової частини, виплату індексації слід здійснювати на підставі відповідних рішень суду після набрання ними законної сили.

У зв`язку з тим, що в березні 2018 року відбулося збільшення посадових окладів військовослужбовців відповідно до Постанови КМУ № 704 індексація грошового забезпечення за цей місяць не проводиться; обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації розраховується з квітня 2018 року (місяця, наступного за місяцем, в якому відбувається підвищення посадових окладів).

Індексація здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, з урахуванням якого величина індексу споживчих цін за попередні місяці (наростаючим підсумком) перевищила поріг індексації 103%.

Індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з квітня 2018 року по жовтень 2018 року, (який опубліковано в листопаді 2018 року), перевищив поріг індексації і становив 103,7% (100,8% х 100,0% х 100,0% х 99,3% х 100,0% х 101,9% х 101,7%). У зв`язку з цим, тільки в грудні 2018 року у військовослужбовців виникло право для проведення індексації грошового забезпечення по індексу 3,7% (103,7% - 100%).

Відповідно до абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 та додатку 4 до цього Порядку у зв`язку з підвищенням посадового окладу під час порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації у місяці підвищення повинні враховуватись всі складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру виплати.

Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 04 липня 2017 року № 58/0/66-17 порівняння суми підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах місяця, у якому відбулося таке підвищення, (тобто порівнюються не попередні місяці нарахованого грошового забезпечення з поточним місяцем нарахованого грошового забезпечення, а в умовах місяця підвищення грошового забезпечення, в якому враховані всі його складові, встановлені з 01 березня 2018 року для посадового окладу до 01 березня 2018 року та для посадового окладу з 01 березня 2018 року (приклад обчислення індексації наведений в додатку 4 до Порядку № 1078).

ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначив, що ОСОБА_1 був встановлений посадовий оклад до 01 березня 2018 року 1 060,00 грн, з 01 березня 2018 року 4 650,00 грн. Грошове забезпечення до 01 березня 2018 року становило 4 500,60 грн, з 01 березня 2018 року склало 12 255,00 грн. Як наслідок, сума підвищення грошового забезпечення склала 7 754,40 грн, що перевищує суму індексації, яка склалася в березні 2018 року по базовому місяцю січень 2008 року 4 463,15 грн.

Таким чином, індексація грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року ОСОБА_1 не нараховувалась і не виплачувалась у зв`язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування на виплату індексації.

Індексація грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року нарахована і виплачена відповідно до законодавства.

Також ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив, що Законом України від 03 листопада 2022 року № 2710-ХІ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року зупинена дія Закону № 1282. Відтак, з 01 січня 2023 року індексація грошового забезпечення не проводиться.

Так, як свідчить розрахунок індексації грошового забезпечення військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, наданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній проводив обчислення індексації грошового забезпечення у наведений нижче спосіб:

січень 2008 року прожитковий мінімум «-», індекс «-», сума індексації «-»;

лютий 2008 року прожитковий мінімум «-», індекс «-», сума індексації «-»;

березень 2008 року прожитковий мінімум «-», індекс «-», сума індексації «-»;

квітень 2008 року прожитковий мінімум 647,00 грн, індекс 2,7%, сума індексації 17,47 грн;

травень 2008 року прожитковий мінімум 647,00 грн, індекс 6,6%, сума індексації 42,70 грн;

червень 2008 року прожитковий мінімум 647,00 грн, індекс 9,9%, сума індексації 64,05 грн;

липень 2008 року прожитковий мінімум 649,00 грн, індекс 11,3%, сума індексації 73,34 грн;

серпень 2008 року прожитковий мінімум 649,00 грн, індекс 11,3%, сума індексації 73,34 грн;

вересень 2008 року прожитковий мінімум 649,00 грн, індекс 11,3%, сума індексації 73,34 грн;

жовтень 2008 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 11,3%, сума індексації 75,60 грн;

листопад 2008 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 12,8%, сума індексації 85,63 грн;

грудень 2008 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 14,7%, сума індексації 98,34 грн;

січень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 16,4%, сума індексації 109,72 грн;

лютий 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 18,9%, сума індексації 126,44 грн;

березень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 22,3%, сума індексації 149,19 грн;

квітень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 24,1%, сума індексації 161,23 грн;

травень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 25,9%, сума індексації 173,27 грн;

червень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 25,9%, сума індексації 173,27 грн;

липень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 27,6%, сума індексації 184,64 грн;

серпень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 29,1%, сума індексації 194,68 грн;

вересень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 29,1%, сума індексації 194,68 грн;

жовтень 2009 року прожитковий мінімум 669,00 грн, індекс 29,1%, сума індексації 216,50 грн;

листопад 2009 року прожитковий мінімум 744,00 грн, індекс 29,1%, сума індексації 229,90 грн;

грудень 2009 року прожитковий мінімум 744,00 грн, індекс 30,9%, сума індексації 229,90 грн;

січень 2010 року прожитковий мінімум 869,00 грн, індекс 32,3%, сума індексації 280,69 грн;

лютий 2010 року прожитковий мінімум 869,00 грн, індекс 32,3%, сума індексації 280,69 грн;

березень 2010 року прожитковий мінімум 869,00 грн, індекс 35,9%, сума індексації 311,97 грн;

квітень 2010 року прожитковий мінімум 884,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 340,34 грн;

травень 2010 року прожитковий мінімум 884,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 340,34 грн;

червень 2010 року прожитковий мінімум 884,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 340,34 грн;

липень 2010 року прожитковий мінімум 888,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 341,88 грн;

серпень 2010 року прожитковий мінімум 888,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 341,88 грн;

вересень 2010 року прожитковий мінімум 888,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 341,88 грн;

жовтень 2010 року прожитковий мінімум 907,00 грн, індекс 38,5%, сума індексації 349,20 грн;

листопад 2010 року прожитковий мінімум 907,00 грн, індекс 43,3%, сума індексації 392,73 грн;

грудень 2010 року прожитковий мінімум 922,00 грн, індекс 43,3%, сума індексації 399,23 грн;

січень 2011 року прожитковий мінімум 941,00 грн, індекс 43,3%, сума індексації 407,45 грн;

лютий 2011 року прожитковий мінімум 941,00 грн, індекс 45,6%, сума індексації 429,10 грн;

березень 2011 року прожитковий мінімум 941,00 грн, індекс 45,6%, сума індексації 429,10 грн;

квітень 2011 року прожитковий мінімум 960,00 грн, індекс 48,4%, сума індексації 464,64 грн;

травень 2011 року прожитковий мінімум 960,00 грн, індекс 50,4%, сума індексації 483,84 грн;

червень 2011 року прожитковий мінімум 960,00 грн, індекс 52,4%, сума індексації 503,04 грн;

липень 2011 року прожитковий мінімум 960,00 грн, індекс 52,4%, сума індексації 503,04 грн;

серпень 2011 року прожитковий мінімум 960,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 520,32 грн;

вересень 2011 року прожитковий мінімум 960,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 520,32 грн;

жовтень 2011 року прожитковий мінімум 985,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 533,87 грн;

листопад 2011 року прожитковий мінімум 985,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 533,87 грн;

грудень 2011 року прожитковий мінімум 1 004,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 544,17 грн;

січень 2012 року прожитковий мінімум 1 073,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 581,57 грн;

лютий 2012 року прожитковий мінімум 1 073,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 581,57 грн;

березень 2012 року прожитковий мінімум 1 073,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 581,57 грн;

квітень 2012 року прожитковий мінімум 1 094,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 592,95 грн;

травень 2012 року прожитковий мінімум 1 094,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 592,95 грн;

червень 2012 року прожитковий мінімум 1 094,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 592,95 грн;

липень 2012 року прожитковий мінімум 1 102,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 597,28 грн;

серпень 2012 року прожитковий мінімум 1 102,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 597,28 грн;

вересень 2012 року прожитковий мінімум 1 102,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 597,28 грн;

жовтень 2012 року прожитковий мінімум 1 118,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 605,96 грн;

листопад 2012 року прожитковий мінімум 1 118,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 605,96 грн;

грудень 2012 року прожитковий мінімум 1 134,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 614,63 грн;

січень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

лютий 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

березень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

квітень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

травень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

червень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

липень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

серпень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

вересень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

жовтень 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

листопад 2013 року прожитковий мінімум 1 147,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 621,67 грн;

грудень 2013 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 660,16 грн;

січень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 660,16 грн;

лютий 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 660,16 грн;

березень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 660,16 грн;

квітень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 54,2%, сума індексації 660,16 грн;

травень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 57,3%, сума індексації 697,91 грн;

червень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 62,5%, сума індексації 761,25 грн;

липень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 68,7%, сума індексації 836,77 грн;

серпень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 68,7%, сума індексації 836,77 грн;

вересень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 71,0%, сума індексації 864,78 грн;

жовтень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 71,0%, сума індексації 864,78 грн;

листопад 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 71,0%, сума індексації 864,78 грн;

грудень 2014 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 77,4%, сума індексації 942,73 грн;

січень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 85,1%, сума індексації 1 036,52 грн;

лютий 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 90,6%, сума індексації 1 103,51 грн;

березень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 96,5%, сума індексації 1 175,37 грн;

квітень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 106,9%, сума індексації 1 302,04 грн;

травень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 129,3%, сума індексації 1 574,87 грн;

червень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 161,4%, сума індексації 1 965,85 грн;

липень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 167,1%, сума індексації 2 035,28 грн;

серпень 2015 року прожитковий мінімум 1 218,00 грн, індекс 167,1%, сума індексації 2 035,28 грн;

вересень 2015 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 167,1%, сума індексації 2 302,64 грн;

жовтень 2015 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 167,1%, сума індексації 2 302,64 грн;

листопад 2015 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 167,1%, сума індексації 2 302,64 грн;

грудень 2015 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 167,1%, сума індексації 2 302,64 грн;

січень 2016 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 171,2%, сума індексації 2 359,14 грн;

лютий 2016 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 171,2%, сума індексації 2 359,14 грн;

березень 2016 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 171,2%, сума індексації 2 359,14 грн;

квітень 2016 року прожитковий мінімум 1 378,00 грн, індекс 171,2%, сума індексації 2 359,14 грн;

травень 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 171,2%, сума індексації 2 482,40 грн;

червень 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 186,9%, сума індексації 2 710,05 грн;

липень 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 186,9%, сума індексації 2 710,05 грн;

серпень 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 186,9%, сума індексації 2 710,05 грн;

вересень 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 186,9%, сума індексації 2 710,05 грн;

жовтень 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 186,9%, сума індексації 2 710,05 грн;

листопад 2016 року прожитковий мінімум 1 450,00 грн, індекс 186,9%, сума індексації 2 710,05 грн;

грудень 2016 року прожитковий мінімум 1 600,00 грн, індекс 198,6%, сума індексації 3 177,60 грн;

січень 2017 року прожитковий мінімум 1 600,00 грн, індекс 198,6%, сума індексації 3 177,60 грн;

лютий 2017 року прожитковий мінімум 1 600,00 грн, індекс 198,6%, сума індексації 3 177,60 грн;

березень 2017 року прожитковий мінімум 1 600,00 грн, індекс 210,0%, сума індексації 3 360,00 грн;

квітень 2017 року прожитковий мінімум 1 600,00 грн, індекс 210,0%, сума індексації 3 360,00 грн;

травень 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 210,0%, сума індексації 3 536,40 грн;

червень 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 221,5%, сума індексації 3 730,06 грн;

липень 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 221,5%, сума індексації 3 730,06 грн;

серпень 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 221,5%, сума індексації 3 730,06 грн;

вересень 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 221,5%, сума індексації 3 896,78 грн;

жовтень 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 231,4%, сума індексації 3 896,78 грн;

листопад 2017 року прожитковий мінімум 1 684,00 грн, індекс 231,4%, сума індексації 3 896,78 грн;

грудень 2017 року прожитковий мінімум 1 762,00 грн, індекс 241,7%, сума індексації 4 258,75 грн;

січень 2018 року прожитковий мінімум 1 762,00 грн, індекс 241,7%, сума індексації 4 258,75 грн;

лютий 2018 року прожитковий мінімум 1 762,00 грн, індекс 241,7%, сума індексації 4 258,75 грн;

березень 2018 року прожитковий мінімум 0,00 грн, індекс 0,0%, сума індексації 0,00 грн, а разом сума індексації 141 790,40 грн.

Як свідчить порівняння суми підвищення грошового забезпечення із сумою індексації від 10 квітня 2024 року № 09/02/284, при вирішенні питання щодо наявності у ОСОБА_1 права на отримання індексації відповідно до пп. пп. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 ІНФОРМАЦІЯ_2 виходив з такого.

Відповідач порівнював грошове забезпечення позивача в березні 2018 року в розмірах до підвищення відповідно до Постанови КМУ № 704 та після такого підвищення:

основні види грошового забезпечення, які мають постійний характер:

посадовий оклад до підвищення 1 060,00 грн, після підвищення 4 650,00 грн, сума підвищення 3 590,00 грн;

оклад за військовим званням до підвищення 1 340,00 грн, після підвищення 1 340,00 грн, сума підвищення 0,00 грн;

надбавка за вислугу років 50% до підвищення 1 200,00 грн, після підвищення 2 995,00 грн, сума підвищення 1 795,00 грн;

таємність 10% до підвищення 106,00 грн, після підвищення 465,00 грн, сума підвищення 359,00 грн;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення, які мають постійний характер, але за рішенням Міністра оборони України змінюються в розмірах в залежності від бюджетних асигнувань з Державного бюджету України:

надбавка за особливості проходження військової служби 10% до підвищення 360,00 грн, після підвищення 898,50 грн, сума підвищення 538,50 грн;

премія 41% до підвищення 434,60 грн, після підвищення 1 906,50 грн, сума підвищення 1 471,90 грн;

разом грошове забезпечення до підвищення 4 500,60 грн, після підвищення 12 255,00 грн, сума підвищення 7 754,40 грн.

Відповідач покликався на абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 та додаток 4 до цього Порядку і зазначав, що у зв`язку з підвищенням посадового окладу під час порівняння суми підвищення заробітної плати та суми індексації у місяці підвищення повинні враховуватися всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру виплати.

Порівняння суми підвищення грошового забезпечення із сумою індексації здійснюється в умовах місяця, у якому відбулося таке підвищення, (тобто порівнюється не попередній місяць з поточним місяцем, а в умовах місяця підвищення).

Індексація в березні 2018 року по базовому місяцю січень 2008 року (1 762,00 грн х 253,30% = 4 463,15 грн).

Посадовий оклад до підвищення становив 1 060,00 грн; крім того, у березні 2018 року індексація складає 4 463,15 грн.

Також ОСОБА_1 отримував оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, премію (з 01 березня 2018 року в нових розмірах, встановлених окремими рішеннями Міністра оборони України відповідно до Постанови КМУ № 704).

Усього грошове забезпечення з урахуванням індексації в березні до підвищення становило: 8 963,75 грн (4 463,15 грн + 4 500,60 грн).

Посадовий оклад підвищився в березні 2018 року на 3 590,00 грн і становив 4 650,00 грн, відповідно зросли всі складові грошового забезпечення.

У зв`язку з підвищенням посадового окладу під час порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації у місяці підвищення з урахуванням суми підвищення посадового окладу та складових грошового забезпеченні його розмір після підвищення становив 12 255,00 грн.

Отже, сума підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року становила 7 754,40 грн (12 255,00 грн 4 500,60 грн).

У зв`язку з тим, що сума підвищення грошового забезпечення в березні 2018 року (7 754,40 грн) перевищила суму індексації, яка склалась у зазначеному місяці, (4 463,15 грн), в березні 2018 року індексація не нараховується.

Для проведення подальшої індексації індекс споживчих цін розраховується наростаючим підсумком з квітня 2018 року.

Ухвалою від 08 липня 2024 року серед іншого суд витребував у відповідача розрахунок індексації (поточної та індексації-різниці) грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 08 квітня 2024 року, яка була нарахована і фактично виплачена позивачу, із зазначенням застосованих місяців підвищення доходу, а також відомостей про застосування норм абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 та нарахування і виплати індексації-різниці.

На виконання ухвали від 08 липня 2024 року в цій частині ІНФОРМАЦІЯ_2 надав письмові пояснення від 15 липня 2024 року № 09/02/655 щодо обчислення, нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення, в яких навів відомості аналогічні тим, що викладені в його листі від 10 квітня 2024 року № 09/02/283.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України установлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

Поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Об`єкти індексації грошових доходів населення визначає ст. 2 Закону № 1282, відповідно до якої індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Ст. 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1282 індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначає ст. 4 Закону № 1282.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 в редакції, що була чинною до 01 січня 2016 року, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

На підставі п. 21 розділу І Закону України від 24 грудня 2015 року № 911-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2016 року, у ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 цифри «101» замінені цифрами «103».

Таким чином, до 01 січня 2016 року індексація грошових доходів населення проводилась в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, який був встановлений в розмірі 101%; з 01 січня 2016 року поріг індексації встановлений в розмірі 103%.

Інші положення ст. 4 Закону № 1282 з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, ч. 2 ст. 4 Закону № 1282 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1282 для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 1282 підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 1282 у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Ч. 2 ст. 6 Закону № 1282 передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

П. 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи ст. ст. 3, 4 Закону № 1282, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація.

Так, п. 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06 лютого 2003 року № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абз. абз. 2, 4 п. 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в ч. 6 ст. 2 Закону № 1282.

Так, абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

При цьому абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 визначено, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абз. 6 п. 4 Порядку № 1078, а з 15 березня 2018 року врегульоване абз. 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі Постанова КМУ № 1013), яка набрала чинності 15 грудня 2015 року.

Згідно з п. 6 Постанови КМУ № 1013 ця постанова застосовується з 01 грудня 2015 року.

Отже, з 01 грудня 2015 року п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції на підставі Постанови КМУ № 1013.

Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

28 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 141 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 141), яка набрала чинності з 15 березня 2018 року.

31 березня 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 278), яка набрала чинності з 02 квітня 2021 року.

Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 в період з 15 березня 2018 року по 01 квітня 2021 року включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року дотепер діє у редакції Постанови КМУ № 141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01 грудня 2015 року дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01 грудня 2015 року по 01 квітня 2021 року включно в редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

З 02 квітня 2021 року абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 застосовується в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 року № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 278) і передбачає, що у разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.

Абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 діяв з 01 грудня 2015 року у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15 березня 2018 року по 01 квітня 2021 року включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

З 02 квітня 2021 року діє в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 2021 року № 278 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (далі Постанова КМУ № 278), відповідно до якого до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

На підставі Постанови КМУ № 1013 викладений в новій редакції п. 10-2 Порядку № 1078, який підлягав застосуванню з 01 грудня 2015 року по 02 квітня 2021 року і передбачав, що для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

З 02 квітня 2021 року п. 10-2 Порядку № 1078 застосовується в редакції Постанови КМУ № 278, і передбачає, що для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби) для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу, посадова особа митної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011 передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі Порядок № 260), набрав чинності 20 липня 2018 року.

П. 2 розділу І Порядку № 260 у первинній редакції передбачав, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

На підставі наказу Міністерства оборони України від 01 червня 2020 року № 180 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» внесені зміни до переліку щомісячних додаткових та щомісячних одноразових видів грошового забезпечення.

Цей наказ набрав чинності 30 червня 2020 року.

Відтоді п. 2 розділу І Порядку № 260 установлено, що до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Стосовно одноразових додаткових видів грошового забезпечення, то п. 2 розділу І Порядку № 260 саме у зазначеній редакції передбачав, що до них належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Індексація грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Позивач доводить, що в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно індексація його грошового забезпечення мала здійснюватися із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

Як свідчать надані відповідачем архівні відомості, в період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно нарахування та виплата індексації грошового забезпечення не проводились.

У контексті спірних правовідносин насамперед слід зауважити, що Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, містив поняття «базовий місяць».

Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати).

Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Аналіз положень п. п. 6, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 в редакції, яка застосовувалася до 01 грудня 2015 року, зумовлює висновок, що до 01 грудня 2015 року новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На ці особливості попереднього правового регулювання Верховний Суд звертав увагу, зокрема, в п. 45 постанови від 19 травня 2022 року у справі № 200/3859/21.

09 грудня 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 1013.

Згідно з Пояснювальною запискою до проекту Постанови № 1013, мета цього акта полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

Постановою КМУ № 1013 внесені зміни до Порядку № 1078.

Відповідно до Пояснювальної записки до проекту Постанови № 1013, ці зміни передбачали:

- здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну «базовий місяць»;

- зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний на той час механізм передбачав зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади).

Крім цього, п. п. 1, 3 Постанови КМУ № 1013 було встановлено, що:

- підвищуються посадові оклади з 01 грудня 2015 року працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

- підвищуються з 01 грудня 2015 року на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078.

Отже, з 01 грудня 2015 року Постановою КМУ № 1013 були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Крім того, вказана постанова передбачала підвищення розмірів посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також перегляд постійний додаткових виплат, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого непідвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 1013.

У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм Постанови КМУ № 1013 дають підстави для висновку, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати тим працівникам, яким були підвищені оклади з 01 грудня 2015 року.

Водночас норми Постанови КМУ № 1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для позивача «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)», з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 1013).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у п. 58 постанови від 21 березня 2023 року у справі № 620/7687/21 і п. 62 постанови від 22 березня 2023 року у справі № 380/1730/22.

Разом з цим, до числа основних змін, які внесені Постановою КМУ № 1013 до Порядку № 1078 та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, окремими положеннями яких установлено таке:

- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;

- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;

- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз указаних положень свідчить, що внаслідок змін, запроваджених Постановою КМУ № 1013, з 01 грудня 2015 року діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їх прийняття, переведення чи виходу на роботу.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01 грудня 2015 року, не містить поняття «базовий місяць» і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів всіх працівників.

Для проведення індексації з 01 грудня 2015 року замість терміну «базовий місяць» використовується поняття «місяць підвищення доходу», яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення п. 5 Порядку № 1078 у редакції, яка була запроваджена з 01 грудня 2015 року.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож з 01 грудня 2015 року зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття «місяць підвищення доходу» від терміну «базовий місяць», позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас вилучення терміну «базовий місяць» та запровадження поняття «місяць підвищення доходу» не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у «базовому місяці», так і у «місяці підвищення доходу» індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01 грудня 2015 року не був прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу, переведення на іншу посаду тощо.

Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він обіймав.

Системний спосіб тлумачення приписів Постанови КМУ № 1013 у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, дають підстави для висновку, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 01 грудня 2015 року належало переглянути «базовий місяць», визначений за старими правилами, змінивши його на «місяць підвищення доходу», тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною позивачем.

Посадові оклади військовослужбовців визначаються постановами Кабінету Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 1294), яка була чинною з 01 січня 2008 року по 28 лютого 2018 року включно.

Від січня 2008 року посадовий оклад позивача не змінювався.

Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова КМУ № 704), якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та з огляду на правила п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078 суд дійшов висновку, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 30 березня 2023 року у справі № 380/16409/21, від 04 квітня 2023 року у справі № 300/5628/21 та інших.

На основі усталеної практики тлумачення поняття дискреційних повноважень та з огляду на об`єкти, підстави й умови для проведення індексації, що встановлені ст. ст. 2, 4 Закону № 1282, п. п. 1-1, 2, 5, 10-2 Порядку № 1078 Верховний Суд дійшов висновку, що повноваження військової частини стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу військовослужбовця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно, не є дискреційними.

Цей висновок пояснюється тим, що місяць підвищення доходу для такої індексації визначається нормативно і залежить тільки від місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймав позивач. Відповідно зростання інших постійних складових грошового забезпечення, без підвищення таких ставок (окладів), не має наслідком зміну місяця підвищення доходу позивача. Відтак відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць місяцем підвищення грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займала позивач.

У випадку ОСОБА_1 законодавець установив один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки ІНФОРМАЦІЯ_3 з 01 грудня 2015 року, а саме: здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації наростаючим підсумком із місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), та провести індексацію грошового забезпечення, коли величина цього індексу перевищить поріг індексації у розмірі 101% (до 01 січня 2016 року) чи 103% (після 01 січня 2016 року).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 30 березня 2023 року у справі № 380/16409/21, від 04 квітня 2023 року у справі № 300/5628/21 та інших.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить захистити його право на отримання індексації грошового забезпечення, обчисленої з дотриманням вимог чинного законодавства, за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та виходячи з правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС суд дійшов висновку, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року, підлягає визнанню протиправною.

При обранні належного та ефективного способу захисту порушеного права позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, обчисленого відповідно до вимог законодавства, суд враховує таке.

Верховний Суд в п. 62 постанови від 31 травня 2021 року у справі № 420/7110/19 зазначав, що обраний позивачем спосіб захисту повинен:

а) відповідати змісту порушеного права (вимога повинна співвідноситися із обставинами порушення права чи законного інтересу);

б) забезпечувати реальне поновлення прав у випадку задоволення позову (у результаті виконання рішення суду особа фактично повернеться в той стан, у якому перебувала до моменту порушення її права чи законного інтересу).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово, зокрема у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, від 21 серпня 2019 року у справі № 911/3681/17, зазначала, що застосування конкретного способу захисту права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Отже, для захисту порушеного права позивача належить застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, (далі Порядок № 44).

З приводу заперечень відповідача, які ґрунтуються на відсутності бюджетного фінансування, суд зауважує таке.

Як зазначив Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року (справа № 825/1987/17), від 20 листопада 2019 року (справа № 620/1892/19), від 05 лютого 2020 року (справа № 825/565/17), індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Крім того, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (п. 23). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

При цьому реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17.

Щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Ст. 40 Закону № 2232 визначено, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються, зокрема, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічний, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону № 2011, соціальний захист військовослужбовців діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Гарантії соціального і правого захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає ст. 1-2 Закону № 2011.

Одна з таких гарантій полягає у тому, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації, які не можуть бути скасовані чи призупинені без їх рівноцінної заміни.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Ч. 4 ст. 9 Закону № 2011 визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Справляння податку на доходи фізичних осіб регламентує розділ ІV Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 Податкового кодексу України фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи, є платником податку.

В силу положень пп. пп. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидентів є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з абз. абз. 1-2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 164.1.2 п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, серед іншого, включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту), що передбачено пп. 164.2.1 пп. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України.

П. 167.1 ст. 167 Податкового кодексу України встановлено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. п. 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Порядок нарахування, утримання та сплати (перерахування) податку до бюджету регламенту ст. 168 Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 168.3 ст. 168 Податкового кодексу України розрахунок податкових зобов`язань з оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого у джерела його виплати, проводиться податковим агентом (у тому числі роботодавцем, органами Пенсійного фонду України).

Відповідно до п. 168.4 ст. 168 Податкового кодексу України податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до відповідних бюджетів згідно з Бюджетним кодексом України.

П. 168.5 ст. 165 Податкового кодексу України установлено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі Порядок № 44).

Відповідно до п. 1 Порядку № 44 цей Порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошова компенсація).

Згідно з абз. 1 п. 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

П. 3 Порядку № 44 передбачено, що виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

П. 5 Порядку № 44 установлено, що грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз наведених вище норм Податкового кодексу України та Порядку № 44 зумовлює висновок, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів; виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку на доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Крім того, за висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 26 березня 2020 року у справі № 813/189/18, компенсація податку на доходи фізичних осіб належить до компенсаційних платежів і має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців.

Індексація грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Позивач доводить, що в період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року включно індексація грошового забезпечення мала здійснюватися з урахуванням вимог абз. абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078, що передбачало виплату індексації у фіксованій величині 4 426,48 грн на місяць.

В свою чергу, відповідач доводить, що оскільки в березні 2018 року сума підвищення грошового забезпечення позивача перевищила суму можливої індексації, останній не набув право на отримання індексації відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078; з 01 січня 2023 року нарахування та виплата індексації взагалі припинені через зупинення дії Закону № 1282.

Перш за все, суд вважає за необхідне відзначити, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці».

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01 січня 2016 року встановлений у розмірі 103% (абз. 2 п. 1-1, абз. 6 п. 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100% (абз. абз. 2, 5 п. 4 Порядку № 1078).

У цьому контексті правовідносини щодо нарахування і виплати ОСОБА_1 поточної індексації в період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року включно не є спірними.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон № 1282 і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте Постановою КМУ № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому в Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01 грудня 2015 року в абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття «індексації-різниці», право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абз. абз. 3, 4 п. 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз п. 1, абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку №1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Саме такі висновки наведені Верховним Судом в п. п. 97, 98 постанови від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21.

З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова КМУ № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абз. абз. 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що в березні 2018 року як місяці підвищення доходу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_24 належало вирішити питання, чи має він право на отримання суми індексації-різниці.

Як свідчать архівні відомості, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року включно.

До спірних правовідносин суд застосовує висновок Верховного Суду, наведений в постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, який полягає у такому:

«[…]

102. У цьому контексті Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

102.1. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

[…]

104. Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Суд звертає увагу на таке.

105. Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

105.1. розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

105.2. суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

105.3. чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

106. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

106.1. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

107. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

108. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

109. Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

[…]».

При вирішенні питання про те, чи має ОСОБА_1 право на отримання індексації-різниці з березня 2018 року, суд виходить з такого.

На підставі архівних відомостей за 2018 рік з урахуванням положень п. 8 Порядку № 260, відповідно до якого щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення виплачуються в поточному місяці за минулий, суд встановив, що

за любий 2018 року позивачу нараховано грошове забезпечення в сумі 16 283,20 грн, в тому числі посадовий оклад 1 060,00 грн, оклад за військовим званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років 474,00 грн, надбавка за таємність 106,00 грн, премія 4 770,00 грн, винагорода АТО 4 500,00 грн, надбавка за особливості проходження військової служби 10% 829,50 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 60% 4 418,70 грн;

за березень 2018 року позивачу нараховано грошове забезпечення в сумі 16 406,25 грн, в тому числі посадовий оклад 4 650,00 грн, оклад за військовим званням 1 340,00 грн, надбавка за вислугу років 2 995,00 грн, премія 2 022,75 грн, винагорода АТО 4 500,00 грн, надбавка за особливості проходження військової служби 10% 898,50 грн.

Суд зауважує, що винагорода за безпосередню участь в АТО є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичного характеру, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції, так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

За таких обставин, винагорода за безпосередню за участь в АТО не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не враховуються при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року та, зважаючи на подані сторонами розрахунки, ця обставина не є спірною.

Також не є щомісячною виплатою, яка має постійний характер, і допомога на оздоровлення.

З приводу щомісячної додаткової винагороди суд вважає за необхідне зазначити таке.

Щомісячна додаткова грошова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» (далі Постанова КМУ № 889), відповідає ознакам щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, оскільки є щомісячною та має постійний характер.

Таке правозастосування відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постановах від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 та від 10 листопада 2021 року у справі № 825/997/17.

Отже, щомісячна додаткова винагорода підлягає врахуванню при порівнянні розміру грошового забезпечення позивача в лютому і березні 2018 року для цілей визначення права на отримання індексації-різниці.

Таким чином, для визначення права на отримання індексації-різниці грошове забезпечення ОСОБА_1 в лютому 2018 року становить 11 783,20 грн, в тому числі посадовий оклад 1 060,00 грн, оклад за військовим званням 125,00 грн, надбавка за вислугу років 474,00 грн, надбавка за таємність 106,00 грн, премія 4 770,00 грн, надбавка за особливості проходження військової служби 829,50 грн, щомісячна додаткова грошова винагорода 60% 4 418,70 грн.

Грошове забезпечення позивача в березні 2018 року для цілей індексації становить 11 906,25 грн, в тому числі посадовий оклад 4 650,00 грн, оклад за військовим званням 1 340,00 грн, надбавка за вислугу років 2 995,00 грн, премія 2 022,75 грн, надбавка за особливості проходження військової служби 898,50 грн.

Отже, розмір підвищення грошового забезпечення ОСОБА_1 в березні 2018 року склав: 11 906,25 грн 11 783,20 грн = 123,05 грн.

Суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року суд визначає як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100%.

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розрахована наступним шляхом:

лютий 2008 року 102,7% (індекс споживчих цін до попереднього місяця згідно з даними Держстату) = 1,027;

березень 2008 року 103,8% = 1,038;

квітень 2008 року 103,1% = 1,031;

травень 2008 року 101,3% = 1,013;

вересень 2008 року 101,3% = 100,8% (червень 2008 року) х 99,5% (липень 2008 року) х 99,9% (серпень 2008 року) х 101,1% (вересень 2008 року) = 1,013;

жовтень 2008 року 101,7% = 1,017;

листопад 2008 року 101,5% = 1,015;

грудень 2008 року 102,1% = 1,021;

січень 2009 року 102,9% = 1,029;

лютий 2009 року 101,5% = 1,015;

березень 2009 року 101,4% = 1,014;

травень 2009 року 101,4% = 100,9% (квітень 2009 року) х 100,5% (травень 2009 року) = 1,014;

червень 2009 року 101,1% = 1,011;

жовтень 2009 року 101,4% = 99,9% (липень 2009 року) х 99,8% (серпень 2009 року) х 100,8 (вересень 2009 року) х 100,9% (жовтень 2009 року) = 1,014;

листопад 2009 року 101,1% = 1,011;

січень 2010 року 102,7% = 100,9% (грудень 2009 року) х 101,8% (січень 2010 року) = 1,027;

лютий 2010 року 101,9% = 1,019;

вересень 2010 року 103,5% = 100,9% (березень 2010 року) х 99,7% (квітень 2010 року) х 99,4% (травень 2010 року) х 99,6% (червень 2010 року) х 99,8% (липень 2010 року) х 101,2% (серпень 2010 року) х 102,9% (вересень 2010 року) = 1,035;

грудень 2010 року 101,6% = 100,5% (жовтень 2010 року) х 100,3% (листопад 2010 року) х 100,8% (грудень 2010 року) = 1,016;

березень 2011 року 103,3% = 101,0% (січень 2011 року) х 100,9% (лютий 2011 року) х 101,4% (березень 2011 року) = 1,033;

квітень 2011 року 101,3% = 1,013;

червень 2011 року 101,2% = 100,8% (травень 2011 року) х 100,4% (червень 2011 року) = 1,012;

березень 2014 року 101,98% = 98,7% (липень 2011 року) х 99,6% (серпень 2011 року) х 100,1% (вересень 2011 року) х 100,0% (жовтень 2011 року) х 100,1% (листопад 2011 року) х 100,2% (грудень 2011 року) х 100,2% (січень 2012 року) х 100,2% (лютий 2012 року) х 100,3% (березень 2012 року) х 100,0% (квітень 2012 року) х 99,7% (травень 2012 року) х 99,7% (червень 2012 року) х 99,8% (липень 2012 року) х 99,7% (серпень 2012 року) х 100,1% (вересень 2012 року) х 100,0% (жовтень 2012 року) х 99,9% (листопад 2012 року) х 100,2% (грудень 2012 року) х 100,2% (січень 2013 року) х 99,9% (лютий 2013 року) х 100,0% (березень 2013 року) х 100,0% (квітень 2013 року) х 100,1% (травень 2013 року) х 100,0% (червень 2013 року) х 99,9% (липень 2013 року) х 99,3% (серпень 2013 року) х 100,0% (вересень 2013 року) х 100,4% (жовтень 2013 року) х 100,2% (листопад 2013 року) х 100,5% (грудень 2013 року) х 100,2% (січень 2014 року) х 100,6% (лютий 2014 року) х 102,2% (березень 2014 року) = 1,020;

квітень 2014 року 103,3% = 1,033;

травень 2014 року 103,8 = 1,038;

липень 2014 року 101,4% = 101,0% (червень 2014 року) х 100,4% (липень 2014 року) = 1,014;

вересень 2014 року 103,72% = 100,8% (серпень 2014 року) х 102,9% (вересень 2014 року) = 1,037;

жовтень 2014 року 102,4% = 1,024;

листопад 2014 року 101,9% = 1,019;

грудень 2014 року 103,0% = 1,030;

січень 2015 року 103,1% = 1,031;

лютий 2015 року 105,3 = 1,053;

березень 2015 року 110,8% = 1,108;

квітень 2015 року 114% = 1,140;

травень 2015 року 102,2% = 1,022;

листопад 2015 року 101,55% = 100,4% (червень 2015 року) х 99,0% (липень 2015 року) х 99,2% (серпень 2015 року) х 102,3% (вересень 2015 року) х 98,7% (жовтень 2015 року) х 102,0% (листопад 2015 року) = 1,016;

квітень 2016 року 105,79% = 100,7% (грудень 2015 року) х 100,9% (січень 2016 року) х 99,6 (лютий 2016 року) х 101,0% (березень 2016 року) х 103,5 (квітень 2016 року) = 1,058;

жовтень 2016 року 104,0% = 100,1% (травень 2016 року) х 99,8% (червень 2016 року) х 99,9% (липень 2016 року) х 99,7% (серпень 2016 року) х 101,8% (вересень 2016 року) х 102,8% (жовтень 2016 року) = 1,040;

січень 2017 року 103,85% = 101,8% (листопад 2016 року) х 100,9% (грудень 2016 року) х 101,1% (січень 2017 року) = 1,038;

квітень 2017 року 103,74% = 101,0% (лютий 2017 року) х 101,8% (березень 2017 року) х 100,9% (квітень 2017 року) = 1,037;

липень 2017 року 103,13% = 101,3% (травень 2017 року) х 101,6% (червень 2017 року) х 100,2% (липень 2017 року) = 1,031;

жовтень 2017 року 103,12% = 99,9% (серпень 2017 року) х 102,0% (вересень 2017 року) х 101,2% (жовтень 2017 року) = 1,031;

січень 2018 року 103,44% = 100,9% (листопад 2017 року) х 101,0% (грудень 2017 року) х 101,5% (січень 2018 року) = 1,034.

1,027 х 1,038 х 1,031 х 1,013 х 1,013 х 1,017 х 1,015 х 1,021 х 1,029 х 1,015 х 1,014 х 1,014 х 1,011 х 1,014 х 1,011 х 1,027 х 1,019 х 1,035 х 1,016 х 1,033 х 1,013 х 1,012 х 1,020 х 1,033 х 1,038 х 1,014 х 1,037 х 1,024 х 1,019 х 1,030 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,140 х 1,022 х 1,016 х 1,058 х 1,040 х 1,038 х 1,037 х 1,031 х 1,031 х 1,034 = 3,533 або 353,3%

353,3% (наростаючий індекс споживчих цін) 100% = 253,3% (величина приросту індексу споживчих цін)

В березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762,00 грн.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100:

1 762,00 грн х 253,30% / 100 = 4 463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становила 4 463,15 грн.

Вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд виходить того, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 123,05 грн, а сума можливої індексації в березні 2018 року 4 463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Отже, в період з 01 березня 2018 року у позивача виникло право на отримання індексації-різниці.

Відповідно до абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн 123,05 грн = 4 340,10 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у ненарахуванні та невиплаті індексації відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з 01 березня 2018 року по 08 квітня 2024 року.

Верховний Суд в постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 200/564/23, серед іншого, зазначив:

«[…]

70. Верховний Суд не може погодитися з цим висновком з огляду на таке.

За змістом абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 додатково указував, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Оскільки військова частина НОМЕР_6 нарахувала й виплатила ОСОБА_1 індексацію (індексацію-різницю) грошового забезпечення за період служби з 1 березня 2018 року до 26 червня 2018 року та виплату йому цю індексацію у фіксованому розмірі: 4107,13 грн на місяць, і до 4 січня 2022 року Уряд не здійснював чергового підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, то відповідно до абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 позивач має право на отримання індексації-різниці у фіксованому розмірі: 4107,13 грн в місяць за період з 29 червня 2018 року до 4 січня 2022 року під час служби у військовій частині НОМЕР_7 .

Необхідність і умови продовження виплати такої індексації у разі продовження військової служби визначаються нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для нарахування й виплати позивачу цієї індексації.

Факт невиплати позивачу цієї індексації грошового забезпечення свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності та обґрунтованість заявленого позову.

[…]».

Повертаючись до обставин справи, що розглядається, суд відзначає наступне.

Станом на березень 2018 року ОСОБА_1 проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_22 , який з 01 листопада 2020 року перетворено у ІНФОРМАЦІЯ_9 , з 13 липня 2021 року у ІНФОРМАЦІЯ_23 .

З огляду на те, що з березня 2018 року по квітень 2024 року включно позивач продовжував проходити військову службу в Збройних Силах України, (факту звільнення позивача з військової служби не було), а також враховуючи, що в цей період Кабінет Міністрів України не приймав рішення про чергове підвищення тарифних ставок (посадових окладів) військовослужбовців, суд дійшов висновку, що в силу положень абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 ОСОБА_1 мав право на отримання індексації-різниці у фіксованому розмірі 4 340,10 грн на місяць і в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року.

На підставі п. 3 Прикінцевих положень Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (далі Закон № 2710) на 2023 рік дія Закону № 1282 була зупинена.

П. 3 Прикінцевих положень Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» (далі Закон № 3460) подібних положень щодо зупинення дії Закону № 1282 не містить.

Як наслідок, з 01 січня 2024 року Закон № 1282 відновив свою дію.

Відтак, внаслідок зупинення дії Закону № 1282 на 2023 рік не було правових підстав для нарахування та виплати позивачеві індексації, в тому числі індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, в період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року включно.

Таким чином, в періоди з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року включно ОСОБА_1 мав право на отримання індексації-різниці в щомісячному розмірі 4 340,10 грн.

Позивач доводить, що має право на отримання індексації в щомісячному розмірі 4 426,48 грн, однак таке твердження позивача не підтверджено жодними розрахунками.

Водночас суд відзначає помилковість висновку відповідача про відсутність у ОСОБА_1 права на отримання індексації-різниці, оскільки наданий ним розрахунок (від 10 квітня 2024 року № 09/02/284 та від 15 липня 2024 року № 09/02/655) не відповідає алгоритму розрахунку, наведеному в абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, з урахуванням висновків Верховного Суду щодо застосування цих норм.

Листи-роз`яснення, на які покликається відповідач, не є джерелом права в розумінні ст. 7 КАС, а тому вони не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин та відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС суд дійшов висновку, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078, за період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року включно, підлягає визнанню протиправною.

Таким чином, з урахуванням висновку Верховного Суду щодо належного способу захисту порушеного права, викладеного в постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, та відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС суд дійшов висновку, що для належного та ефективного захисту порушеного права позивача слід застосувати такий спосіб захисту як зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 за періоди з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року включно, виходячи з її щомісячного розміру 4 340,10 грн, та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку № 44.

Позовні вимоги в частині, яка стосується нарахування та виплати індексації-різниці відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 за період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року включно, не підлягають задоволенню, оскільки на 2023 рік дія Закону № 1282 була зупинена.

Позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням абз. абз. 4-6 п. 5 Порядку № 1078 в фіксованому розмірі в розмірі 4 426,48 грн на місяць з урахуванням вже виплаченої суми індексації, задоволенню не підлягають.

Цей висновок суду ґрунтується на тому, що визначена позивачем сума індексації 4 426,48 грн на місяць є наслідком помилкового розрахунку. До того ж в період з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно відповідач нараховував і виплатив лише поточну індексацію, нарахування та виплата індексації-різниці за цей період взагалі не проводилась; в період з 01 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року включно ІНФОРМАЦІЯ_2 взагалі не нараховував і не виплачував індексацію грошового забезпечення, що зумовлює висновок про відсутність підстав для покладання на відповідача обов`язку провести виплату «з урахуванням вже виплаченої суми індексації за цей період».

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Розподіл судових витрат.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Докази здійснення позивачем інших судових витрат суду не надані.

Отже, відповідно до ст. 139 КАС судові витрати розподілу не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 нарахувати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходу та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

4. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації-різниці за періоди з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року включно відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 нарахувати ОСОБА_1 індексацію-різницю за періоди з 01 березня 2018 року по 31 грудня 2022 року включно та з 01 січня 2024 року по 08 квітня 2024 року відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, виходячи з її щомісячного розміру 4 340,10 грн, та провести її виплату з компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

6. В іншій частині позовних вимог відмовити.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

9. Повне судове рішення складено 23 липня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко