Справа № 400/15674/23
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2024 р. № 400/15674/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001,

провизнання протиправними та скасування наказів від 24.11.2023 №2575, від 06.12.2023; поновлення на посаді; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.12.2023,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі по тексту відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування Наказу № 2575 від 24 листопада 2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області»;

- визнання протиправним та скасування Наказу № 944о/с від 06 грудня 2023 року «По особовому складу» щодо звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області;

- поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з 06 грудня 2023 року;

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач не згоден з висновком службового розслідування та подальшою реалізацією накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, оскільки звільнення позивача відбулося протиправно, необґрунтовано, а висновки службового розслідування не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, у зв`язку з чим оскаржувані накази підлягають скасуванню, а позивач поновленню на службі з 12.06.2023 р.

Позивач зазначає, що при проведенні службового розслідування був порушений порядок проведення Службового розслідування: не виданий Наказ про організацію та проведення службового розслідування; відсутній Наказ про затвердження висновку службового розслідування; окрім того, Позивача не було поставлено до відома про початок проведення службового розслідування, що позбавило його можливості надання пояснень під час проведення службового розслідування. Окрім того, позивач зазначає, що ані у висновку службового розслідування, ані у Наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності не зазначено, які саме норми нормативно-правових актів порушено позивачем. Покарання, обране керівником про притягнення до дисциплінарної відповідальності вигляді звільнення, занадто суворе встановленому дисциплінарному проступку службовим розслідуванням.

Щодо фактичних обставин справи позивач зазначає, що 3-4 листопада 2023 року він не вийшов на службу через необхідність звернення до лікаря у м. Одесі (за місцем свого проживання). Про намір не вийти на службу з поважних причин ОСОБА_1 повідомив свого безпосереднього керівника начальника РУП №8 ОСОБА_2 , той надав свою згоду. А відтак, Позивач вважає, що з його боку не було допущено порушень службової дисципліни та висновки Службового розслідування про безпідставний невихід Позивача на службу 3-4.11.2023 року не відповідають дійсності. Щодо звинувачення про використання пального на власні потреби Позивач зазначає, що під час службового розслідування не знайдено доказів, що Позивач заправляв власну автівку паливом, яке належало райвідділу. Окрім того, Позивач наголошує, що при проведенні ревізії нестачі пального не виявлено, а відтак висновки службового розслідування у цій частині є видумані.

З урахуванням вищевикладеного, Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати Накази «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та «Про звільнення», поновити його на посаді в органах поліції та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

01.01.2024 року Ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та справу призначено на 23.01.2024 року (т. 1 а. с.52-53).

18.01.2024 року на адресу суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (т. 1 а. с. 58-181).

Відповідач заперечував проти позову та зазначив, що службове розслідування було проведено з дотриманням процедури проведення службових розслідувань. Позивач під час проведення службового розслідування надав письмові пояснення та навіть визнавав свою провину. Дисциплінарний проступок позивача полягає в тому, що він безпідставно не вийшов на службу 3 та 4 листопада 2023 року. Рапорт про повідомлення щодо наміру покинути межі гарнізону по команді до ГУНП не подавав. Про невихід на службу були складені відповідні Акти 3 та 4 листопада 2023 року. Щодо використання палива у власних цілях відповідач зазначив, що під час проведення службового розслідування комісією було встановлено, що Повивач на заправці «WOG» заправляв власний автомобіль BMW Х-5, використовуючи картку пального РУВП №8, яка перебувала у його розпорядженні як у посадової особи, відповідальної за використання пального РУВП № 8. Відповідач вважає, що вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 службовим розслідування цілком доведено. Щодо обрання міри дисциплінарного покарання, відповідач зазначає, що обрання міри дисциплінарного покарання є дискреційними повноваженнями керівника ГУ НП в Миколаївській області. Відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову.

23.01.2024 року від представника Позивача адвоката Зінюка О.О. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість приймати участь у судовому засіданні (т. 1 а. с. 182-183).

24.01.2024 року від представника Позивача на адресу суду надійшло клопотання про долучення додаткових документальних доказів по справі (т. 1 а. с. 192-203).

Справа слуханням була призначена на 27.02.2024 року, сторони та їх представники були повідомленні своєчасно та належним чином.

27.02.2024 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення слухання справи, у зв`язку з неможливістю прийняти участь у судовому засіданні (т. 1 а. с. 204-205). Аналогічне клопотання надійшло від представника Відповідача (т. 1 а. с. 206-207), справу слуханням було призначено на 19.03.2024 року.

18.03.2024 року від представника Позивача надійшла Відповідь на відзив (т. 1 а. с .213-216).

19.03.2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (т. 1 а. с. 217) та слухання справи було призначено судом на 08.04.2024 року.

В судових засіданнях 18.04.2024 року, 03.06.2024 року були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2

02.07.2024 року від представників сторін надійшли заяви про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , з`ясував фактичні обставини справи, оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідив матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Відповідно до Наказу №788 о/с від 21.11.2022 року Майор поліції ОСОБА_1 проходив службу на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

На підставі доповідних записок т.в.о. начальника відділення № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_8 вих.№ 5947/58-2023 від 04.11.2023 року (т. 1 а. с. 22), т.в.о. начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області полковника поліції ОСОБА_9 вих. № 23451/50-2023 від 06.11.2023 року (т. 1 а. с. 18) та Подання заступника начальника Департаменту внутрішньої безпеки Миколаївського управління підполковника поліції ОСОБА_10 вих. № 5174-2023 від 06.11.3023 року (т. 1 а. с. 128) Начальником ГУНП в Миколаївській області був виданий Наказ № 2387 від 06.11.2023 року «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку працівників поліції ВП № 8 Миколаївського РУП (т. 1 а. с. 98-99).

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 08.11.2023 року надав пояснення інспектору ВСР УГІ ГУНП ОСОБА_11 (т. 1 а. с. 20).

20.11.2023 року дисциплінарною комісією завершено службове розслідування та надано Висновок вих № 2389/43-2023 (т.1 а. с. 86-97).

Відповідно до висновку Службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлений факт порушення службової дисципліни з боку майора поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушені вимог ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 3 та ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції У країни, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337, в частині обов`язку поліцейського бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, берегти службове майно, контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень та обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування, вимог ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, щодо обов`язку поліцейського неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, вимог ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилось в порушені присяги: усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, вимог п. 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, щодо обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування, вимог п. 5 розділу І, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо здійснення поліцейським своєї діяльності відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію", інших законодавчих актах України, невиконання наказів керівництва, обрання у кожному окремому випадку той захід, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків, інформування безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його перебування на службі, вимог наказу Національної поліції України від 08.04.2022 № 242 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», в частині обов`язку поліцейського в умовах воєнного стану до його завершення (скасування) на території України працювати протягом шестиденного робочого тижня в суботу та святкові дні, вимог п. 2 наказу ГУНП № 150 від 24.01.2023 «Про заходи, щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності поліцейськими ГУНП в Миколаївській області» щодо категоричної заборони поліцейським підпорядкованим ГУНП залишати межі Миколаївського гарнізону поліції без попереднього узгодження вказаного питання з керівництвом Головного управління, вимог розподілу службового часу поліцейських визначеного наказом ГУНП від 05.12.2017 № 1570 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників ГУНП в Миколаївській області», що призвело до самоусунення від виконання службових обов`язків та відсутності на службі без поважних причин у робочі дні 03.11.2023, 04.11.2023 (всього два дні), з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи зазначеного працівника поліції, ступеня його вини, обставин, що обтяжують його відповідальність, керуючись п.п.2 п. 1 Наказу НПУ № 507 від 19.07.2022 року «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліцій», до заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Робочі дні 03.11.2023 та 04.11.2023 року (всього два дні) майору поліції ОСОБА_1 визнати прогулами».

За результатами проведеного службового розслідування Наказом Начальника ГУНП в Миколаївській області № 2575 від 24.11.2023 за порушення службової дисципліни, майора поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції (т. 1 а. с. 13-17).

28.11.2023 року Позивача ознайомлено з Наказом № 2575 від 24.11.2023 року.

Наказом начальника ГУНП в Миколаївської області № 944 о/с від 06.12.2023 «По особовому складу» заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції №8 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 06.12.2023 (т. 1 а. с. 12).

Для вирішення даної справи підлягає встановленню, зокрема, дотримання відповідачем визначеного законодавством порядку призначення, проведення, оцінки, затвердження висновків службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частиною 1 статті 62 Закону № 580 визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580 поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Щодо підстав для проведення нового службового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частини перша, третя та четверта статті 14 Дисциплінарного статуту визначають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Пунктом 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Отже, підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Щодо строків застосування дисциплінарних стягнень.

У відповідності до частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Статтею 16 Дисциплінарного статуту встановлено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно частин першої-другої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування, зокрема, зазначаються: підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

В силу вимог частин першої та другої статті 21 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу. У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

З аналізу викладених норм слідує, що:

1) накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника;

2) висновок службового розслідування - це документ, який складається за результатами службового розслідування, містить правову оцінку виявлених фактів та обставин, дій чи бездіяльності осіб рядового і начальницького складу, висновки та пропозиції;

3) дисциплінарне стягнення на поліцейського може бути накладено не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку, який у разі проведення службового розслідування, вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для призначення службового розслідування стали доповідні записки т.в.о. начальника відділення № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції Є. Чикаловського вих.№ 5947/58-2023 від 04.11.2023 року (т. 1 а. с. 22), т.в.о. начальника Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області полковника поліції ОСОБА_9 вих. № 23451/50-2023 від 06.11.2023 року (т. 1 а. с. 18) та Подання заступника начальника Департаменту внутрішньої безпеки Миколаївського управління підполковника поліції ОСОБА_10 вих. № 5174-2023 від 06.11.3023 року (т. 1 а. с. 128), що стало наслідком винесення Наказу № 2387 від 06.11.2023 року «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку працівників поліції ВП № 8 Миколаївського РУП.

Таким чином, доводи Позивача про те, що були відсутні підстави для проведення службового розслідування спростовуються наявними в матеріалах справи документами та критично оцінюються судом.

Щодо доводів Позивач про те, що порушення процедури проведення службового розслідування полягає в тому, що його не було ознайомлено з наказом «Про призначення службового розслідування», суд вважає за потрібне зазначити, що Наказ № 2387 від 06.11.2023 року було видано з метою проведення службового розслідування для перевірки фактів, вкладених у доповідних записках та Поданні, а відтак, у керівника ГУ НП в Миколаївській області відсутній обов`язок повідомляти будь-кого (у тому числі й осіб, чиї дії мають бути перевірені в ході службового розслідування) про своє рішення щодо призначення проведення службового розслідування, це дискреційне повноваження начальника ГУНП.

Позивач вважає, що оскільки ним 02.11.2023 року був написаний рапорт на ім`я т.в.о. Начальника ВП №8 ОСОБА_12 , то в нього були всі законні підстави для виїзду за межі Миколаївської області та не виходу на службу 3 та 4 листопада 2023 року. Суд критично оцінює таку позицію Позивача, оскільки посада позивача є керівною посадою у ВП № 8, яка підпорядкована безпосередньо Начальнику ГУНП в Миколаївській області. А відтак, всі Рапорти, що стосуються служби, у тому числі з питань дотримання службової дисципліни, повинні бути розглянуті керівником ГУНП області. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується самим Позивачем у судовому засіданні, Рапортів про виїзд за межі Миколаївської області та/або Рапортів про відпуску без збереження заробітної плати на 3-4 листопада 2023 року Позивач на ім`я начальника ГУНП в Миколаївській області не подавав, а відтак, суд доходить висновку, що Позивач 02.11.2023 року здійснив виїзд у м. Одеса (за межі Миколаївської області) самовільно без погодження з керівництвом ГУНП в Миколаївській області. Окрім того, відсутність Позивача на службі 3-4 листопада (не заперечується Позивачем та підтверджена документами, які містяться в матеріалах справи) також не було погоджено з керівництвом ГУНП в Миколаївській області.

Окрім того, в матеріалах справи міститься Графік несення служби відповідальними особами від керівництва ВП №8 (т. 1 а. с. 158), де 3.11.2023 року є датою, коли Позивач є відповідальною особою від керівництва ВП №8, але незважаючи на всі діючі графіки та посадові інструкції, позивач 02.11.2023 року на власний розсуд покинув межі Миколаївського гарнізону без дозволу керівництва ГУНП в Миколаївській області, та 3-4 листопада 2023 року не вийшов на службу.

При проведення службового розслідування Позивача було опитано та він 08.11.2023 року надавав свої пояснення, де серед іншого зазначив, що « 3 та 4 листопада 2023 року перебував у м. Одеса, оскільки мав необхідність звернутися до лікаря. Станом на 02.11.2023 року йому не в повній мірі був відомий порядок залишення гарнізону Миколаївської області…» (т. 1 а. с. 145-146).

Наказом ГУ НП у Миколаївській області № 150 від 24.01.2023 року «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності поліцейськими ГУНП в Миколаївській області визначений порядок покидання гарнізону Миколаївської області (виїзд за межі гарнізону). Слід зауважити, що зі змістом Наказу № 150 Позивача було ознайомлено під підпис, про що свідчить Відомість від 22.05.2023 року (т. 2 а. с. 46).

З урахуванням вищевикладеного, Судом встановлено, що Відповідачем дотримана процедура призначення та проведення службового розслідування.

Суд приходить до висновку, що службовим розслідуванням повністю доведено, що Позивачам скоєний дисциплінарний проступок (прогул 3-4 листопада 2023 року та самовільний виїзд за межі гарнізону Миколаївської області), який виразився у грубому порушенні вимог ч. 3 ст. 1, ч. 1 ст. 3 та ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції У країни, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337, наказів керівництва в тому числі приписів Наказів № 150 від 24.01.2023 року «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності поліцейськими ГУНП в Миколаївській області, та №1570 від 05.12.2017 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників ГУНП в Миколаївській області», вимог ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», вимог п. 5 розділу І, п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1.

За приписами КЗпП України та численної судової практики, прогулом без поважної причини вважається, зокрема, самовільне використання працівником без погодження з роботодавцем днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору, а також невиконання працівником обов`язку письмового попередження роботодавця про звільнення за власним бажанням і залишення роботи до закінчення двотижневого строку з моменту подання відповідної заяви. Водночас, вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі в законодавстві України не існує. І у кожному окремому випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається виходячи з конкретних обставин.

Відповідно до судової практики причину відсутності працівника на роботі можна вважати поважною, якщо явці на роботу перешкоджали істотні обставини, які не можуть бути усунуті самим працівником, зокрема: пожежа, повінь (інші стихійні лиха); аварії або простій на транспорті; виконання громадянського обов`язку (надання допомоги особам, потерпілим від нещасного випадку, порятунок державного або приватного майна при пожежі, стихійному лиху); догляд за захворілим зненацька членом родини; відсутність на роботі з дозволу безпосереднього керівника; відсутність за станом здоров`я (постанови Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 821/246/17, від 11.03.2020 у справі № 459/2618/17).

Поважними можуть бути визнані і причини сімейно-побутового характеру, якщо вихід працівника на роботу за наявності таких причин міг би заподіяти працівникові або іншим особам шкоду, що значно перевищує ту шкоду, що заподіяна власникові невиходом на роботу (лист Мінпраці від 20.11.2006 № 270/06/187-06).

Окрім того, постановою Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 812/452/17 визначено, що частиною другою статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» установлено, що громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Відповідно до статті 13Дисциплінарногостатуту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» (в редакції, чинній на момент дії спірних правовідносин) дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Водночас, як встановлено судом за результатами розгляду справи по суті, Позивачем навіть не наведено дійсних обставин відсутності його на службі.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Водночас, відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи позивача про те що Наказ № 944 о/с «Про звільнення» не містить підстав звільнення, а відтак належить скасуванню, суд вважає, не заслуговують на увагу. Оскільки наказ № № 944 о/с виданий на реалізацію Наказу №2575 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», що й зазначено відповідачем у Наказі № 944 о/с.

Серед іншого, Позивач зазначає, що покарання, яке йому обрано керівником ГУНП в Миколаївській області, є неспівмірним скоєному проступку, тобто є занадто суворим.

Суд не може погодитися з такою позицією Позивача та його представника, оскільки обрання покарання за дисциплінарний проступок є дискреційним повноваженням керівника установи. Така правова позиція неодноразово була висвітлена в рішеннях Верховного Суду (постанови ВС від 21.12.2018 по справі № 805/623/16-а, від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 22.03.2019 у справі 804/676/18, від 22.11.2019 у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 № 2240/2329/16),….. Суд зауважує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.

В позовній заяві Позивач, окрім іншого зазначає, що дисциплінарною комісією не доведено, що він використовував бензин, що належав ВР № 8, у власних цілях.

Так, матеріали службового розслідування містять певний обсяг доказів, зібраних дисциплінарною комісією за фактом нецільового використання Позивачем ПММ (пояснення відповідальних осіб, копії журналу обліку ПММ ВП № 8, чеки на придбання пального тощо). Позивача ж було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за фактом прогулу 3-4 листопада 2023 року та самовільне покидання меж гарнізонну 02.11.2023 року. У такому випадку, суд вважає, що в межах даної справи (оскарження наказів №2575 та № 944 о/с) надавати оцінку діям Позивача про нецільове використання ПММ є недоцільним, оскільки Позивача за цей факт не було притягнуло до дисциплінарної відповідальності.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 40108735) про визнання протиправним та скасування Наказу № 2575 від 24 листопада 2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення поліції №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області»; визнання протиправним та скасування Наказу № 944о/с від 06 грудня 2023 року «По особовому складу» щодо звільнення зі служби майора поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області; поновлення на службі в поліції ОСОБА_1 на посаді заступника начальника відділення поліції з превентивної діяльності ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з 06 грудня 2023 року; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.07.2024 р.

Суддя Н. В. Лісовська