Справа № 400/5434/24
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. № 400/5434/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненадання інформації на запит, а саме точної дати виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати інформацію на запит ОСОБА_1 щодо точної дати виплати одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненадання інформації на запит, а саме точної дати виплати позивачу грошової компенсації за невикористані у 2020-2024 роках у загальній кількості 70 календарних днів додаткових відпусток як учаснику бойових дій;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати інформацію на запит щодо точної дати виплати позивачу грошової компенсації за невикористані у 2020-2024 роках у загальній кількості 70 календарних днів додаткових відпусток як учаснику бойових дій;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненадання інформації на запит, а саме точної дати виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період проходження військової служби у Збройних Силах України по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати інформацію на запит щодо точної дати виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період проходження військової служби у Збройних Силах України по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненадання інформації на запит, а саме точної дати виплати грошової компенсації за невикористані за період проходження військової служби у Збройних Силах України по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 дні щорічних основних відпусток;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати інформацію на запит щодо точної дати виплати позивачу грошової компенсації за невикористані за період проходження військової служби у Збройних Силах України по день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 дні щорічних основних відпусток;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненадання інформації на запит, а саме точних дат виплати всіх сум, що належать позивачу від військової частини НОМЕР_1 при звільненні;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати інформацію на запит щодо точних дат виплати всіх сум, що належать позивачу від військової частини НОМЕР_1 при звільненні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після звільнення з військової служби з Військової частини НОМЕР_1 звернувся до відповідача із запитом на інформацію щодо нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення та точної дати його виплати. Відповідач надав довідку при виплачене грошове забезпечення, проте відповіді на запит не надав.

Ухвалою від 14.06.2024 суд відкрив провадження у справі. Враховуючи воєнний стан та ведення бойових дій на території Миколаївської області, з метою безпеки учасників судового процесу, суд не призначав судового засідання, та розглянув справу без виклику сторін (в порядку письмового провадження).

Відповідач надіслав відзив, заперечує проти задоволення позову. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що у додатках до позовної заяви позивачем було надано відомість розподілу виплат від 09.03.2024, яку він отримав у відповіді військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2024 за вих. № 1330 на свій запит, де зазначена точна дата виплати всіх належних сум при звільненні, окрім платіжної інструкції за компенсацію за неотримане речове майно. Проте позивач, не звернувши увагу на додатки, що були додані до відповіді військової частини НОМЕР_1 від 01.05.2024 за вих. № 1330 зробив висновок про порушення його прав, що не відповідає дійсності. Крім того, військовою частиною було вжито ряд заходів для отримання платіжної інструкції виплати за компенсацію за неотримане речове майно, яка надійшла після надання відповіді позивачу на запит від 01.05.2024 за вих. № 1330, що тим самим унеможливлювало надання даної платіжної інструкції до відповіді на запит від 01.05.2024 за вих. № 1330. Тому відсутні підстави для задоволення позовної заяви.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

З 06.03.2024 позивача звільнено з військової служби та знято з усіх видів грошового забезпечення.

04.04.2024 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 із запитом на інформацію щодо нарахованого та виплаченого йому грошового забезпечення та точної дати його виплати.

Листом від 01.05.2024 відповідач надав відповідь на запит, в якій також запропонував позивачу звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому він перебуває на обліку для отримання необхідної інформації, оскільки Військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником запитуваної інформації.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною 1 ст. 13 Закону № 2939-VІ встановлено, що розпорядниками інформації визнаються, зокрема суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону № 2939-VI розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

Згідно із матеріалами справи, відповідач на запит позивача 01.05.2024 надав ОСОБА_1 інформацію щодо розміру військового збору, щодо точних періодів його безпосередньої участі у бойових діях, зазначено розмір компенсації вартості за неотримане речове майно. Також, надано позивачу інформаційну довідку щодо застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб при розрахунку грошового забезпечення, а також одноразових додаткових видів грошового забезпечення та виплати індексації. Крім того, відповідач запропонував позивачу звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому він перебуває на обліку для отримання необхідної інформації, оскільки Військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником запитуваної інформації.

Отже, відповідач на запит ОСОБА_1 надав інформацію, яка є у його віданні. Крім того, роз`яснив про можливість звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання необхідної йому інформації, оскільки особову справу вже направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких обставин, відповідач діяв відповідно вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 23.07.2024.

Суддя Н.О. Бульба