Справа № 520/4994/22
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 липня 2024 року

м. Київ

справа №520/4994/22

адміністративне провадження № К/990/26340/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України

на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року (суддя Мар`єнко Л.М.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року (колегія у складі: суддів П`янової Я.В., Курило Л.В., Русанової В.Б.)

у справі № 520/4994/22

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України (далі також - Міноборони, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати рішення Міністерства оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яке оформлене протоколом від 10 червня 2022 року № 40, про відмову в погодженні виплати полковнику юстиції запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошової компенсації в сумі 1 273 654,80 грн. за належне йому, а також членам його сім`ї: дружині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і доньці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для отримання жиле приміщення із додатковою жилою площею у розмірі 10 квадратних метрів;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо незабезпечення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , і членів його сім`ї: дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , благоустроєним житловим приміщенням із додатковою жилою площею для постійного проживання або грошовою компенсацією в сумі 1 273 654,80 грн. за належне ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , і членам його сім`ї: дружині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 і доньці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для отримання жиле приміщення із додатковою жилою площею у розмірі 10 квадратних метрів, на підставі Списку осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій прокуратурі Вінницького гарнізону Центрального регіону України та Розрахунку виплати грошової компенсації для отримання житлового приміщення військовій прокуратурі Вінницького гарнізону Центрального регіону України, затверджених 08 вересня 2020 року виконувачем обов`язків військового прокурора Вінницького гарнізону, що порушує право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на житло;

- зобов`язати Міністерство оборони України в особі Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, погодити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , грошової компенсації в сумі 1 273 654,80 грн. за належне йому, а також членам його сім`ї: дружині - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і доньці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для отримання жиле приміщення із додатковою жилою площею у розмірі 10 квадратних метрів, на підставі Списку осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій прокуратурі Вінницького гарнізону Центрального регіону України та Розрахунку виплати грошової компенсації для отримання житлового приміщення військовій прокуратурі Вінницького гарнізону Центрального регіону України, затверджених 08 вересня 2020 року виконувачем обов`язків військового прокурора Вінницького гарнізону.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, задоволено позов.

05 липня 2024 року позивач подав касаційну скаргу, що 08 липня 2024 року надійшла до Верховного Суду, в якій з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як на підстави касаційного оскарження покликається на пункт 3 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (а саме, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) та підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 зазначеного Кодексу (тобто, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики).

Зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин норми абзацу 2 пункту 4 та пункту 5 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728, щодо яких, на переконання скаржника, відсутній висновок Верховного Суду про їх правозастосування у подібних правовідносинах; крім того, вважає, що суди неповно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктами 3 і 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є: справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржується рішення відповідної комісії Міноборони про відмову в погодженні виплати військовослужбовцю грошової компенсації за належне йому для отримання житлове приміщення.

Харківський окружний адміністративний суд в ухвалі від 30 червня 2022 року про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі, ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Суд також звертає увагу скаржника на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах незначної складності залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.

При цьому для підтвердження фундаментального значення для формування єдиної правозастосовної практики скаржник має сформулювати проблемне правове питання, вирішення якого у випадку відкриття Верховним Судом касаційного провадження, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Однак Міноборони не обґрунтовує, в чому саме полягає фундаментальне значення розгляду цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики; не вказує на приклади неоднакового застосування судами у інших справах у подібних правовідносинах норм Житлового кодексу України, Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728, Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, інших норм матеріального та / чи процесуального права.

Що ж до посилань відповідача на відсутність висновку Верховного Суду з питання застосування норм права, то такі загалом зводяться до опису фактичних обставин справи, цитування норм законодавства у поєднанні з незгодою Мінооборони із наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів, тобто - до їх переоцінки, що у силу приписів статті 341 КАС України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції й не є прийнятним у розумінні пункту «а» підпункту 2 частини п`ятої статті 328 зазначеного Кодексу.

Водночас вказівок на існування інших обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, касаційна скарга не містить.

Таким чином, Суд не вбачає у справі обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, для відкриття касаційного провадження, розглянутій у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин Міністерству оборони України слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 520/4994/22.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя А.А. Єзеров

Суддя С.М. Чиркін