Справа № 130/1822/24
Суддя: Грушковська Л. Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2024 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Грушковської Л.Ю.

за участі секретаря Шпак А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови №3331 про накладення адміністративного стягнення за справою про адміністративне правопорушення від 11.06.2024 року,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просив постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 11.06.2024 №3331, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. скасувати, а справу закрити.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 11.06.2024 Постановою №3331 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 було накладено штраф на ОСОБА_1 в сумі 17000 грн. Постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як 19.05.2024 набрали чинності зміни до ст. ст. 210 та 210-1 КУпАП. Усі необхідні персональні дані вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами та базами даних. Крім цього, зазначає, що він з 2005 здійснює підприємницьку діяльність, систематично звітує перед податковою службою та пенсійним органом, усі його персональні дані також містяться у відповідних реєстрах. Вважає факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП є недоведеним.

Ухвалою суду від 24.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що ОСОБА_1 по відношенню до військового обов`язку являється військовозобов`язаним. 05.06.2024 о 15:00 год. ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Однак було з`ясовано, що ОСОБА_1 у грудні 2002 був знятий з військового обліку військовозобов`язаних у Шаргородському РВК підтвердженням чого являється відповідна відмітка у копії військового квитка. Внаслідок своїх дій ОСОБА_1 вчинив триваюче правопорушення, яке почалося у грудні 2002, коли ОСОБА_1 мав обов`язок з`явитися для взяття на військовий облік військовозобов`язаних та яке закінчилось у червні 2024, коли ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про взяття його на облік військовозобов`язаних. 05.06.2024 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП. 11.06.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №3331 на ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 17000 грн. Позивач будучи військовозобов`язаним, своїми діями, бездіяльністю тривалий час ухилявся від військового обліку та не виконував свій військовий обов`язок, перебуваючи у запасі ЗСУ, у період дії воєнного стану.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, в якому просив задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що датою вчинення адміністративного правопорушення є грудень 2002 року. Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було враховано, що порушення не є триваючим, та на момент вчинення інкримінованого правопорушення діяла редакція статті 210 КУпАП, яка не містила в собі частину третю та містила менше стягнення. Не враховано також, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 подав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_1 в поданій заяві просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в поданій заяві просив розглянути справу без його участі.

У відповідності доч.4 ст. 229 КАС Українифіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №3331 від 11.06.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що 05.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Однак було з`ясовано, що ОСОБА_1 у грудні 2002 був знятий з військового обліку військовозобов`язаних у Шаргородському РВК та по теперішній час не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання для взяття його на військовий облік військовозобов`язаних, чим порушив вимоги абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та абз. 2 п. 1 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022. Постановлено застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

05.06.2024 інспектором відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 складено відносно ОСОБА_1 протокол, у якому зазначено, що 05.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою взяття на військовий облік військовозобов`язаних. Однак було з`ясовано, що ОСОБА_1 у грудні 2002 був знятий з військового обліку військовозобов`язаних у Шаргородському РВК та по теперішній час не звертався до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання для взяття його на військовий облік військовозобов`язаних. У протоколі повідомлено ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення 11.06.2024 о 11:00 год. Вказаний протокол було отримано ОСОБА_1 особисто, про що свідчить його підпис у відповідній графі.

Згідно копії військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 знятий з обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 29).

Відповідно до копії облікової картки до військового квитка ОСОБА_1 прийнято на військовий облік 04.06.2024 року (а.с. 30).

Згідно копії заяви віл 04.06.2024 ОСОБА_1 просив взяти його на військовий облік військовозобов`язаних рядового, сержантського та старшинського складу запасу, у зв`язку з постановкою на військовий облік військовозобов`язаних (а.с. 31).

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно зі ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до пп..2 п.1 Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022року №1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, ЗУ «Судовий збір», суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 11.06.2024 №3331, а провадження у справі закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя