Справа № 741/486/24
Суддя: Крупина А. О.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/26/24
Єдиний унікальний номер 741/486/24
РІШЕННЯ

іменем України

17 липня 2024 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

секретарів судового засідання Багмута О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідачів: поліцейського ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, старшого сержанта поліції Лугина Євгенія Івановича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

УСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з цим адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою старшого сержанта поліції ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Лугини Є.І. від 22 лютого 2024 року його ( ОСОБА_1 ) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. за те, що 22 лютого 2024 року о 3 год 52 хв у м. Носівка по вул. Вокзальній, 45 керував автомобілем «Форд Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , з неосвітленим державним номерним знаком. Уважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки керуючи 22 лютого 2024 року бл. 4 год у місті Носівка по вул. Вокзальній автомобілем, він був зупинений працівниками поліції. На пропозицію поліцейського ОСОБА_2 пройти тест на стан сп`яніння ОСОБА_1 заявив про бажання проходити освідування лише у лікарні, після чого його повідомили, що буде винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за погано освітлений задній номерний знак. При цьому, жодних спеціальних технічних приладів чи технічних засобів для визначення рівня освітлення номерного знаку працівником поліції застосовано не було. Проігнорувавши доводи ОСОБА_1 , поліцейський ОСОБА_2 відвів його до службового автомобіля, в якому сидів інший працівник поліції. Після отримання оскаржуваної постанови позивач з`ясував, що така постанова винесена та підписана старшим сержантом поліції ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , який до розгляду справи не був причетним взагалі, позаяк справа розглядалась зі з`ясуванням усіх обставин працівником поліції ОСОБА_2 . Посилання в оскаржуваній постанові на те, що відео з нагрудної камери додається не відповідає дійсності, оскільки особа, яка виносила постанову, була відсутня на місці з`ясування обставин, а тому не могла вести запис із нагрудної камери.

Просив суд позовні вимоги задовольнити, визнати незаконними дії старшого сержанта поліції ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , які виразились у притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладенні стягнення у виді штрафу розміром 1190 грн, постанову сержанта поліції ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Лугини Є.І. серії ЕНА № 1494122 від 22 лютого 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП і накладення штрафу розміром 1190 грн. скасувати, а справу закрити.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області Крупини А.О. від 04 березня 2024 року відкрито позовне провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.10). Одночасно визначено відповідачеві Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, який обраховувати з дня вручення копії указаної ухвали.

15 березня 2024 року на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначає, що 22 лютого 2024 року о 03 год 52 хв по вул. Вокзальна у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області нарядом СРПП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНМ в Чернігівській області у складі інспектора Клюйка Г.В. та поліцейського ОСОБА_3 було зупинено транспортний засіб «FordTransit», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який керував автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив п. 2.9В ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Водієві поліцейськими роз`яснено причину зупинки та здійснено вимогу щодо пред`явлення посвідчення водія та реєстраційних документів, а також було роз`яснено його права та обов`язки згідно зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, строки оскарження постанови згідно зі ст. 289 КУпАП, а потім розпочато розгляд адміністративної справи відносно ОСОБА_1 .

Поліцейським ОСОБА_3 під час складання вказаної постанови було долучено відеодоказ, який підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з яким просить суд ознайомитись.

До відзиву додано письмове пояснення ОСОБА_3 від 14 березня 2024 року та диск із відеозаписом події (а.с.17-18, 21).

Після ознайомлення з відео з нагрудної камери поліцейського позивачем ОСОБА_1 надано письмове додаткове пояснення, у якому він зазначив, що на фрагментах відео можна побачити та переконатись, що державний номерний знак можна прочитати. Позивачеві не зрозуміло, чому оскаржувану постанову склала та підписала невідома йому особа, яка не досліджувала фактичні обставини справи, оскільки свої доводи на противагу пред`явленому йому правопорушенню він висловлював поліцейському ОСОБА_2 , який здійснював фіксацію усіх обставин на свою нагрудну камеру. У відклику на позов відповідач не надав конкретних відповідей на конкретні питання, зокрема, не надано відеозапису з нагрудної камери особи, яка повинна була б фактично, а не формально розглядати справу, роз`яснюючи права, оглядаючи особисто транспортний засіб для встановлення рівня освітленості номерного знаку (а. с. 23).

Правом на подачу відзиву на позов відповідач ГУ НП в Чернігівській області не скористалось.

У судове засідання 17 липня 2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про проведення судового засідання без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Ст. 9 КУпАП установлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

У відповідності до п. 5 ч. 1ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядають органи Національної поліції.

За правилами ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, зокрема частина перша і друга статті 121-3.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 4 статті 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулична-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом установлено, що постановою серії ЕНА № 1494122 від 22 лютого 2024 року, винесеною поліцейським ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області старшим сержантом ОСОБА_3 , позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. за ч. 1 ст.121-3 КУпАП за те, що 22 квітня 2024 року о 03 год 52 хв. в м. Носівка по вул. Вокзальна, 45, водій керував автомобілем з неосвітленим державним номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги п.п. 2.9.В ПДР України керування особою ТЗ з номерним знаком, перевернутим чи неосвітленим (а. с. 6).

Пунктом 2.9 «в» ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:не належить цьому засобу;не відповідає вимогам стандартів;закріплений не в установленому для цього місці;закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий;

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака .

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З урахуванням положень п. 1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Крім того, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як визначено п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Окремо необхідно наголосити, що Верховний Суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Разом з цим, для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП надав суду відеозапис події з нагрудного реєстратора (п. 7 оскаржуваної постанови).

З переглянутого судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що міститься на оптичному диску, що додано до відзиву, який був переглянутий у судовому засіданні (файл 0341_00, початок запису 22 лютого 2024 року о 04-03-39), убачається розташування автомобіля «FordTransit», н.з. НОМЕР_1 , обабіч проїжджої частини дороги з включеними задніми габаритними ліхтарями. Номерний знак на автомобілі не є забрудненим, а символи на ньому чітко видно. ОСОБА_1 зазначає поліцейським, що він не згоден з твердженнями, що номерний знак в автомобіля є неосвітленим, указуючи, що номерний знак, можливо, недостатньо освітлений. Позивачу зачитано оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що даний відеозапис носить інформативний характер стосовно обставин, викладених у постанові.

Указаний відеозапис з нагрудної камери поліцейського не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, оскільки ним не зафіксовано у темну пору доби стан номерного знаку саме у момент керування ОСОБА_1 автомобілем «FordTransit», н.з. НОМЕР_1 .

Суд уважає, що саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

До того ж, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 73 КАС України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідачі у справі був зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі слід закрити, в зв`язку з чим позов у цій частині підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги позову в частині визнання незаконними дій старшого сержанта поліції ВП № 4 Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , які виразились у притягненні його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладенні стягнення у виді штрафу розміром 1190 грн., суд звертає увагу на наступне.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, окрім вимоги про скасування постанови, просить визнати її протиправною, однак, виходячи з положень ч. 3 ст. 286 КАС України, яка містить вичерпний перелік рішень суду за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, вимога ОСОБА_1 у цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ч. 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати позивача у даній справі складають 605 грн 60 коп. судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77, 139, 229, 244, 246, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Лугини Євгенія Івановича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконними дій та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Скасувати постанову, винесену поліцейським ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Лугиною Євгенієм Івановичем серії ЕНА №1494122 від 22 лютого 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у виді штрафу в сумі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн 00 коп., і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп. у рахунок відшкодування судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторони у справі;

позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

відповідачі:

поліцейський ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Лугина Євгеній Іванович, адреса місцезнаходження: 17100, вул. Центральна, буд. 15, м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області;

Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, адреса місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 74, код згідно .

Повне рішення складено 17 липня 2024 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА