Справа № 295/9375/24
Суддя: Полонець С. М.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/9375/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М., секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Рябчука Ігоря Валерійовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (у порядку ст. 286 КАС України), -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 07.06.2024 року № 331 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача закрити. При цьому посилається на те, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 07.06.2024 року № 331 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за те, що 01.05.2024 року останній отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 02.05.2024 року на 09:00 год. для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК, а також, для визначення його призначення на особливий період. Відповідно до постанови від 07.06.2024 року, ОСОБА_1 проігнорував вказаний виклик, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. З указаною постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказане порушення, позивач та його представник категорично не погоджуються, вважають, що постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо змісту та процедури складення, є незаконною, а тому підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Так, постанова т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 07.06.2024 року № 331 містить недостовірні дані, у зв?язку з тим, що ОСОБА_1 не прибував самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а насправді був затриманий та доставлений працівниками поліції. При цьому, як вбачається з постанови, остання не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 було роз`яснено його право на захист та було завчасно повідомлено про розгляд справи. Водночас, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було відмовлено ОСОБА_1 на його усне клопотання про перенесення розгляду справи, з метою ознайомлення з нею та залучення захисника. Як наслідок, посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушивши право ОСОБА_1 на завчасний виклик для розгляду справи, а також, право на захист, винесла постанову від 07.06.2024 року № 331, чим порушила вимоги законодавства, указані представником позивача у позовній заяві.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 18.06.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 07.06.2024 року було винесено постанову № 331 за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідно до якої, 01.05.2024 року громадянин ОСОБА_1 отримав повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 02.05.2024 року на 09-00 год. для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК, а також, для визначення його призначення на особливий період. У свою чергу, громадянин ОСОБА_1 виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 проігнорував, у визначений термін не з?явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути, не повідомив та підтверджуючих документів не надав. В результаті чого, ІНФОРМАЦІЯ_5 20.05.2024 року було направлено звернення до ГУНП в Житомирській області, з проханням провести розшук та доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянина ОСОБА_1 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, 07.06.2024 року громадянин ОСОБА_1 прибув особисто до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , для прийняття рішення, відповідно до чинного законодавства. Виходячи з вищевикладеного, громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн.

У свою чергу, з копії розписки вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 01.05.2024 року отримав повістку на своє ім?я про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 02.05.2024 року.

Крім того, у матеріалах справи є копія звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 до ГУНП в Житомирській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема й щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відтак, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд, зважаючи на обов`язок доказування відповідачем у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, відповідно до норми ч. 2 ст. 77 КАС України, та зважаючи на встановлення вказаною нормою презумпції вини відповідача, вважає, що презумпція вини не є абсолютною, оскільки не звільняє суд від обов`язку ухвалити справедливе та правосудне рішення, встановивши обставини справи.

Суд також виходить з норми ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів посадовою особою, яка оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю.

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року (далі - Порядок).

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

За визначенням у Законі України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введений воєнний стан, який неодноразово був продожений і діє на даний час.

Відповідно до п. 19 Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти, винні в порушенні вимог правил військового обліку, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за вчинення порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За правилами ст. 7, 245 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Разом з тим, згідно із ч. 5 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Як вбачається з ч. 6, 7 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами ч. 1 ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі - вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд визнає неспроможними доводи представника позивача, які містяться у позовній заяві щодо того, що, посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було відмовлено ОСОБА_1 на його усне клопотання про перенесення розгляду справи, з метою ознайомлення з нею та залучення захисника, оскільки вони не підтверджені жодними доказами, адже, як вбачається з тексту копії оскаржуваної постанови і не оспорено представником позивача, позивач був присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також, при винесенні самої постанови, ознайомився з її змістом, оскільки отримав її копію у день винесення 07.06.2024 року, про що свідчить його підпис на ній. Разом з тим, позивачем не було оспорено невідповідність вказаної постанови вимогам чинного законодавства України, як і не було оспорено допущене порушення і адміністративне стягнення безпосередньо під час складення постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, з указаних вище підстав, не заслуговують на увагу суду доводи представника позивача щодо того, що ОСОБА_1 не прибував самостійно до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а насправді був затриманий та доставлений працівниками поліції, адже в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 прибув особисто до мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , для прийняття рішення, відповідно до чинного законодавства, а копія звернення ІНФОРМАЦІЯ_6 до ГУНП в Житомирській області щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею (статтями) 210, 210-1 КУпАП до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення протоколів про адміністративні правопорушення, зокрема й щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сама по собі не свідчить про те, що вказаного громадянина було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а не він прибув особисто, адже доказів такого доставлення матеріали справи не містять.

Щодо вказаного у позовній заяві представником позивача доводу, що позивача не завчасно було повідомлено про час та місце розгляду справи відповідачем, з посиланням на статтю 277-2 КУпАП, то вказані доводи є неспроможними, оскільки зазначеною статтею передбачено повідомлення про розгляд справи у суді, а не у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Також не відповідає дійсності зазначене представником позивача те, що відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав, оскільки представником відповідача було надано до суду відзив на позовну заяву разом з копіями документів, на підтвердження його правової позиції у справі.

Суд, проаналізувавши докази, які є у матеріалах справи, встановив, що позивачем було отримано повістку з вимогою прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 02.05.2024 року на 09-00 год. для уточнення військово-облікових даних та проходження ВЛК, а також, для визначення його призначення на особливий період. У свою чергу, позивач виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 проігнорував, у визначену дату не з?явився, про наявність поважних причин, які б заважали вчасно прибути, не повідомив та підтверджуючих документів не надав. Крім того, 07.06.2024 року, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання постанови у даній справі, позивачем не було заперечено факт отримання повістки, разом з тим, ним так і не було зазначено про поважність причин його неявки 02.05.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 та не надано доказів такої поважності причин, а також, не оспорено допущене порушення і адміністративне стягнення.

Таким чином, суд вважає, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка є посадовою особою та виконує посадові інструкції, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись Законом України «Про оборону України», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», КУпАП та своєю правосвідомістю, встановила те, що ОСОБА_1 було скоєне адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та винесла законну постанову у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення будь-яких клопотань від позивача не надходило.

Представник позивача не зробив посилань на обставини та не надав жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з чого можна було би зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які мали би спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність у межах розгляду даної справи, надано не було і судом таких обставин не встановлено.

Щодо інших доводів представника позивача суд, згідно із ч. 2 ст. 6 КАС України, застосовує принцип верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, зокрема, враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність прийнятого рішення, а позовні вимоги представника позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 72, п. 1 ч. 1 ст. 20, 44, 77, 242, 246, 257-262, 286 КАС України, ст. ст. 6, 7, 9, 210-1, 235, 245, 247, 251, 252, 254, 256, 258, 268, 277, 279, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов залишити без задоволення.

Постанову т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 від 07.06.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Житомирський об ІНФОРМАЦІЯ_8 ; місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: