Справа № 380/13086/23
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13086/23 пров. № А/857/3057/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Курильця А.Р., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 380/13086/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення (рішення суду першої інстанції ухвалене суддею Сидор Н.Т. в м. Львові Львівської області 21.12.2023 року в порядку письмового провадження), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (далі Відділ соцзахисту) в якому просить:

- визнати протиправними дії Відділу соцзахисту щодо відмови у призначенні позивачу державної субсидії за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення Відділу соцзахисту № 6 від 16.09.2022 про відмову у призначенні позивачу державної житлової субсидії за адресою: м. Львів, вул. Широка, 73/55;

- зобов`язати Відділ соцзахисту призначити позивачу державну субсидію за адресою: м. Львів, вул. Широка, 73/55 з 01.10.2020.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2023 року залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Відділу соцзахисту щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 державної субсидії за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнано протиправним та скасовано повідомлення Відділу соцзахисту № 6 від 16.09.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язано ГУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2020 про призначення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_4 , із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ, яке, покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що за інформацією ДПС, Пенсійного фонду України, у позивача взагалі відсутній дохід за період 01.04.2022 по 30.09.2022, а також відсутня сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що не дає право на призначення житлової субсидії.

Позивач скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просив у задоволенні такої відмовити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідач Відділ соцзахисту не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі № 380/15591/21 визнано протиправними дії Відділу соцзахисту щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_4 ; визнано протиправним та скасовано повідомлення Відділу соцзахисту № 27 від 07 вересня 2021 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_4 ; зобов`язано Відділ соцзахисту повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 жовтня 2020 року про призначення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_4 , із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з витягом з протоколу № 6 від 16.09.2022 засідань комісії з питань призначення субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг та державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, та включення до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, надання грошової допомоги постраждалим особам чи особам, які переміщуються, утвореної при Залізничній районній адміністрації, вирішено на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі № 380/15591/21, враховуючи матеріали особової справи, відмовити ОСОБА_1 у призначенні житлової субсидії з 01.10.2020 відповідно до пунктів 14, 15, 20, 25, 46 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 632, далі - Положення № 848).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступних міркувань

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон України від 5 жовтня 2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (далі - Закон № 2017-ІІІ).

Відповідно до статті 5 Закону № 2017-ІІІ державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України.

Згідно зі статтею 9 Закону № 2017-ІІІ до державних соціальних нормативів належать: гранична норма витрат на управління житлом, оплату комунальних послуг, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та соціальні нормативи користування комунальними послугами, з оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії громадянам; показники якості управління багатоквартирним будинком і надання комунальних послуг.

Пунктом 7 частини першої статті 4 Закону України від 19 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що до повноважень Кабінету Міністрів України належать, зокрема, встановлення порядку надання пільг та житлових субсидій населенню в частині забезпечення надання житлових субсидій як частки вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі їх виплати у грошовій формі.

Умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, а саме: - житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; - комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами визначає Положення № 848.

Пунктом 4 Положення № 848 визначено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до абзацу 1 пункту 9 Положення № 848 (в редакції чинній станом на час звернення позивача із заявою про призначення субсидії) призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

В редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2022 № 1041 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу Пенсійним фондом України» пункт 9 Положення № 848 передбачає, що призначення житлових субсидій здійснюється: до 30 листопада 2022 року включно - структурними підрозділами з питань соціального захисту населення; починаючи з 1 грудня 2022 р. - органами Пенсійного фонду України. Контроль за правильністю призначення і виплати житлових субсидій здійснює Нацсоцслужба та її територіальні органи.

Відповідно до вимог пункту 22 Положення № 848 житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).

Згідно із пунктом 24 Положення № 848, житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів одного з подружжя, якщо обом більше 60 років і вони проживають у сільській місцевості або селищах міського типу, доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

Згідно з пунктом 25 Положення № 848, у разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за цією адресою членів домогосподарства.

Доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за цією адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Ця норма не поширюється на випадок, визначений в абзаці третьому пункту 24 цього Положення (за винятком осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти).

Наявність у членів домогосподарства, які не проживають за зареєстрованим місцем проживання, та у членів їх сімей умов, зазначених у підпунктах 2-4, 7, 9-10 пункту 14 цього Положення, не є перешкодою для застосування під час призначення житлової субсидії абзаців першого та другого цього пункту.

Пунктом 26 Положення № 848 передбачено, що відповідно до рішення про призначення житлової субсидії у випадку, передбаченому пунктом 25 цього Положення, та/або документів, що підтверджують фактичне непроживання особи за адресою, управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг не нараховують плати за житлово-комунальні послуги, внески/платежі на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком на членів домогосподарства, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку).

Аналізуючи оскаржувану відмову у призначення житлової субсидії та вищенаведені норми, колегія суддів зазначає, що Відділ соцзахисту, покликаючись в оскаржуваному рішенні на пункт 14 Положення № 848, не вказав конкретну підставу з закріпленого переліку, а також не зазначив, які обставини, викладені у поданих позивачем документах, зумовили прийняття такої відмови.

З вищевказаного встановлено, що оскаржуване рішення не можна вважати таким, що відповідає вимогам частини другої статті 2 КАС України, зокрема щодо обґрунтованості. Апеляційний суд доходить висновку, що невиконання суб`єктом владних повноважень вимог щодо обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно захистив порушене право позивача шляхом визнання протиправними дій Відділу соцзахисту щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 державної субсидії за адресою: АДРЕСА_2 , визнання протиправним та скасування повідомлення Відділу соцзахисту № 6 від 16.09.2022 про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_3 та зобов`язання ГУ ПФУ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.10.2020 про призначення житлової субсидії за адресою: АДРЕСА_4 , із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.

Згідно частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі № 380/13086/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш