Справа № 520/14924/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 р. Справа № 520/14924/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою предствника позивача ОСОБА_1 - адвоката Терпелюка Євгенія Володимировича на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2024, по справі № 520/14924/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління Служби безпеки України в Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Терпелюк Євгеній Володимирович звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправним і скасувати наказ начальника Управління Служби безпеки України в Харківській області генерал-майора Куця О.І. №167 від 11 квітня 2023 року про притягнення полковника ОСОБА_1 , яка перебуває у розпорядженні начальника Управління Служби безпеки України в Харківській області, до матеріальної відповідальності у розмірі: 47 790 (сорок сім тисяч сімсот дев`яносто) грн за втрату наступного артилерійського озброєння: АКС-74, 2926568 (1984), категорія 1; АКС-74, 3604651 (1985), категорія 1; 9 мм пістолет ПМ, БА 4724 М, категорія 1; 9мм пістолет ПМ, БШ 7976 (1963), категорія 1; 9 мм пістолет ПМ, ЛИ 1744 М, категорія 1;

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Харківській області за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі: 26073,60 грн, у тому числі судовий збір у сумі: 1073,60 грн, та витрати на правову допомогу у сумі: 25000,00 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Харківській області про визнання протиправним і скасування наказу повернуто позивачці. Роз`яснено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Не погодившись із цією ухвалою, позивачка звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2023 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у справі №520/14924/23 залишено без змін.

Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою до Верховного Суду.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2024 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у справі №520/14924/23 і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2023 року скасовано, а справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Харківській області повернуто позивачці.

Позивачка, не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначала, що судом першої інстанції не враховано обставин та обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Зазначала, що оскільки оскаржуваний наказ не містить підстав і умов притягнення позивачки до матеріальної відповідальності та посилання на докази, якими обґрунтувалось таке притягнення, позивачка 20.04.2023 звернулась до відповідача із проханням ознайомитися з матеріалами службового розслідування, за результатами якого складено висновок № 70/03-655 від 03.03.2023. У зв`язку з тим, що відповідачем доступу до вказаних матеріалів надано не було, позивачка вдруге 03.05.2023 звернулась до відповідача. Управлінням надано можливість позивачці ознайомитися з матеріалами службового розслідування лише 15.05.2023. Відтак лише після встановлення 15.05.2023 із матеріалів службового розслідування порушення законодавства службовими особами відповідача під час притягнення позивачки до матеріальної відповідальності у своїй сукупності дозволили позивачці встановити характер та обсяг порушених відповідачем прав та звернутися до суду за їх захистом 15.06.2023.

Зауважувала, що судом першої інстанції порушено приписи ч.7 ст.169 КАС України, відповідно до якої у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви за результатами її перегляду та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, кожна особа має право звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, шляхом подання адміністративного позову, сформованого з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу.

Недотримання вказаної вимоги має наслідком залишення судом адміністративного позову без руху.

У свою чергу, не усунення недоліків адміністративного позову, визначених ухвалою про залишення адміністративного позову без руху, має наслідком прийняття судом ухвали про повернення адміністративного позову.

Судовим розглядом встановлено, що підставою повернення адміністративного позову ОСОБА_1 стали висновки суду першої інстанції щодо неусунення позивачем у встановлений судом строк недоліків адміністративного позову.

Так, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачці строк для усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній інших підстав для поновлення строку, ніж ті, що вже були повідомлені суду, з урахуванням висновків цієї ухвали.

На виконання вимог ухвали до суду надійшла заява позивачки про поновлення процесуального строку.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивачкою зазначено, що з витягом з оскаржуваного наказу позивачка ознайомлена під підпис 20.04.2023р., однак, оскільки оскаржуваний наказ не містить мотивувальної частини, підстав і умов притягнення позивачки до матеріальної відповідальності, вона не мала можливості надати до суду обґрунтування порушення оскаржуваним наказом її прав, свобод та інтересів, як того вимагає пункт 9 частини 5 ст. 160 КАС України.

Заявниця вказує, що зазначені обставини та підстави притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності залишалися для неї невідомими і незрозумілими до тих пір, поки вона не вивчила 15.05.2023 матеріали службового розслідування, отримані згідно її рапортів, які надавались до керівництва УСБУ в Харківській області 20.04.2023 та 03.05.2023.

До цього часу позивачка не мала можливості надати до суду обґрунтування порушення оскаржуваним наказом її прав, свобод та інтересів, як того вимагає пункт 9 частини 5 ст. 160 КАС України.

Крім того, у період з 19.02.2023 по 20.04.2023 ОСОБА_1 хворіла на коронавірусну хворобу, проходила лікування у військово-медичній службі військово-медичного управління Служби безпеки України в управлінні Служби безпеки України в Харківській області.

В подальшому позивачка декілька місяців страждала на "постковідний синдром" та була вимушена виконувати карантинні обмеження, встановлені Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Крім того, позивачка самостійно виховує дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка також мала важкий психологічний стан, спричинений постійними обстрілами міста Харкова, дитина проживає разом з позивачкою, навчається у 2 класі у спеціалізованій школі №106 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також зазначено, що позивачка майже 25 років проходила військову службу у Службі безпеки України, має звання полковника, за результатами несення служби нагороджена орденом Богдана Хмельницького ІІІ ступеня.

Приймаючи рішення про повернення позовної заяви позивачу, суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем неможливості подати позовну заяву у визначений КАС України строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.ч. 1,2, 3, ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 КАС України, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Колегія суддів зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатися".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зазначає, що поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що предметом у цій справі є правомірність наказу Управління Служби безпеки України в Харківській області від 11.04.2023 № 167.

Позивачкою вказано, що з оскаржуваним наказом вона ознайомлена під підпис 20.04.2023.

При цьому, до суду з даним позовом ОСОБА_1 звернулася 16.06.2023, тобто поза межами місячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

З огляду на пропуск позивачкою строку для звернення до адміністративного суду, ОСОБА_1 необхідно було навести поважні причини пропуску, з наданням доказів на підтвердження поважності цих причин.

Колегія суддів зазначає, що той факт, що управлінням Служби безпеки України в Харківській області надано можливість позивачці ознайомитися з матеріалами службового розслідування лише 15.05.2023 не змінює часу, з якого позивачка дізналась про порушення своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Доводи щодо неможливості звернення до суду в строк, оскільки в спірному наказі була відсутня фактична інформація про підстави його прийняття, обставини справи, докази та мотивувальна частина його прийняття, а без можливості ознайомитися з матеріалами службового розслідування було неможливо звернутись до суду, є аналогічними доводам наведеним в заяві про поновлення строку звернення до суду.

Однак, наведені обставини не спростовують факту обізнаності про порушення прав позивача, а також не позбавляє його, звернувшись за захистом своїх прав до суду, звернутись з клопотанням про витребування доказів відповідно до статті 80 КАС України.

Окрім того, отримавши відповідні докази вже після подання позовної заяви, позивач вправі змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог тощо.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.11.2023 у справі № 500/1224/23.

Так, наведені позивачкою підстави пропуску строку звернення до суду мають суб`єктивний характер та не позбавляли останньої можливості звернутись до суду з вказаним позовом у встановлені строки.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи заявника не свідчать про те, що ОСОБА_1 не усвідомлювала характер та обсяг свого порушеного права, а також не свідчать і про те, що строк звернення до суду слід обраховувати з моменту надання відповіді або ознайомлення з відповідними матеріалами та документами.

Колегія суддів також вважає безпідставними посилання позивачки на захворювання на коронавірусну хворобу та "постковідний синдром", оскільки вказані обставини тривали у період з 19.02.2023 по 20.04.2023, тобто до початку перебігу строку звернення до суду та не створили перешкоди для своєчасного звернення до суду.

Стосовно доводів щодо неможливості своєчасного звернення до суду через встановлення карантину колегія суддів зазначає таке.

Згідно постанови КМУ від 09.12.2020р. № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України встановлено карантин.

17 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», (далі - Закон №731-IX), яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу, Цивільного процесуального кодексу та Кодексу адміністративного судочинства України.

Пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення".

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 16.04.2024 у справі 280/381/23 поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом, якщо такий пропуск чи неможливість вчинення відповідної процесуальної дії зумовлено саме обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Для поновлення строку недостатньо лише посилання на наявність таких обмежень. Необхідним є наведення конкретних обставин та надання скаржником відповідних доказів на підтвердження їх існування, а також доведення їх впливу на своєчасність реалізації ним своїх прав.

Однак, звертаючись до суду, позивачка не надала доказів неможливості подати позовну заяву у визначений КАС України строк через запровадження карантину та не вказала як саме карантинні заходи вплинули на неможливість дотримання встановлених строків.

Щодо доводів апелянта стосовно порушення судом першої інстанції ч.7 ст. 169 КАС України колегія суддів зазначає наступне.

Повертаючи позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Терпелюка Євгенія Володимировича до Управління Служби безпеки України в Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, на підставі п. 3 ч. 4 ст. 169 КАС України, суд першої інстанції не перевіряв її на відповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, оскільки, на думку суду першої інстанції, були беззаперечні підстави для її повернення через те, що позов подано особою, яка не мала права її підписувати.

Таким чином, під час повторного надходження позовної заяви до суду першої інстанції, після скасування постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2024 ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року у справі №520/14924/23 і постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 6 вересня 2023 року та направлення справи до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду, суд зобов`язаний був перевірити наявність передумов і порядок здійснення права на звернення до суду, існування підстав для відкриття провадження в адміністративній справі, відповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України.

Разом з тим, частина сьома статті 169 КАС України забороняє повторно повертати позовну заяву лише з тих самих підстав, з яких вона вже поверталася та вказане рішення про повернення позовної заяви за результатами її перегляду було скасоване, а справу направлено для продовження розгляду.

Наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі унеможливлюють відкриття провадження в адміністративній справі, а суддя в будь-якому випадку, перед тим як відкрити провадження у справі, зобов`язаний перевірити відсутність таких підстав.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.01.2021 у справі № 133/1800/20.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано рішення суду першої інстанції, не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування судом норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Отже, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні і беззаперечні докази на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого законом строку для звернення до суду із даними позовними вимогами та неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно надано правову оцінку наведеним позивачем обставинам пропуску строку звернення до суду як неповажним для його поновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви заявнику.

Доводи апелянта не знайшли своє обґрунтоване підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 312, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу предствника позивача ОСОБА_1 - адвоката Терпелюка Євгенія Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 по справі № 520/14924/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов