Справа № 320/12271/24
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 липня 2024 року

м. Київ

справа №320/12271/24

адміністративне провадження № К/990/27900/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Прокопенка О.Б., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі №320/12271/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві та Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в м.Києві та Державної судової адміністрації України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року позов задоволено.

Визнано дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві щодо ненарахування та невиплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року - у розмірі 2270 грн, з 01 січня 2022 року - у розмірі 2481 грн, з 01 січня 2023 року - у розмірі 2684 грн - протиправними.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2021 року - у розмірі 2270 грн, з 01 січня 2022 року - у розмірі 2481 грн, з 01 січня 2023 року - у розмірі 2684 грн.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року, нарахованої виходячи зі встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2270 грн, станом на 01 січня 2022 року - 2481 грн, станом на 01 січня 2023 року - 2481 грн, за рахунок бюджетної програми 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів».

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2023 року у відповідності до вимог статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», обчисливши її розмір виходячи з базового розміру посадового окладу судді у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого у 2021 році становить 2270 грн, у 2022 році - 2481 грн, у 2023 році - 2684 грн, із урахуванням регіонального коефіцієнту, надбавки за вислугу років, а також з урахуванням раніше виплачених сум та з проведенням відрахування податків і обов`язкових платежів.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві оскаржило його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 травня 2024 року повернуто особі, яка її подала.

18 липня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі №320/12271/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, Суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Встановивши невідповідність апеляційної скарги вимогам статті 296 КАС України, Шостим апеляційним адміністративним судом відповідно до ухвали від 23 травня 2024 року залишено апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві без руху. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати документ про сплату судового збору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалу суду про залишення апеляційної скарги без руху отримано скаржником 23 травня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, однак станом на час прийняття цієї ухвали недоліки апеляційної скарги усунуто не було, доказів сплати судового збору не надано.

Згідно з частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, внаслідок невиконання останнім вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, правильно застосував норми процесуального права (стаття 169, 298 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судами обставини.

При цьому, Суд зауважує, що Територіальне управління Державної судової адміністрації України в м. Києві не позбавлено можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі №320/12271/24 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві та Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: О.Б. Прокопенко

С.А. Уханенко