Справа № 359/6179/24
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 359/6179/24
Провадження 2-а/359/56/2024

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання Дьяченку В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київської області старшого лейтенанта поліції Сич Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 2264822 від 29.05.2024 року, винесеною інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КпАП України та застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним. 30.04.2024 позивач керуючи транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснювала рух в с.Скибин Броварського району Київської області, була зупинена інспектором, який повідомив, що на його думку, позивач вчинила адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме рухалась із перевищенням швидкості. На доводи позивача про те, що інспектор здійснював вимірювання швидкості з порушенням встановленого законом порядку, зокрема: тримав пристрій TruCam y руках, інспектор увагу не звернув. Під час розмови інспектор Сич О.В. повідомив, що вона може їхати, при цьому копію постанови ним позивачу не надано і тільки 16.05.2024 позивач дізналась, що постановою ЕНА № 02034691 від 30.04.2024 її притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Також позивач зазначає, що під час розгляду справи не мала змоги ознайомитись з матеріалами справи.

Позивачем було подано скаргу на інспектора 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції Сич О. В. за результатами розгляду скарги вищезазначену постанову було скасовано, а справу передано на новий розгляд. Про розгляд справи позивач дізналась 28.05.2024 за один день до розгляду справи, що не надало позивачу змогу належним чином підготуватись до її розгляду. За результатами повторного розгляду справи позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП. В той же час позивач зазначає, що у інспектора були відсутні підстави для уточнення даних стосовно наявності у позивача страхового полісу.

Тому позивач просить спірну постанову скасувати та стягнути з відповідача судові витрати судовий збір.

Ухвалою судді від 18.06.2024 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, у заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, у заяві зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог.

Натомість представник Департаменту патрульної поліції направив до суду відзив на позовну заяву. В обґрунтування якого вказав на те, що твердження викладені позивачем у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 30.04.2024 за адресою Київська область, Броварський район, с.Скибин, вул. Київська, 118, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , та була зупинена інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 за порушення п. 12.4 ПДР України, а саме за перевищення максимально дозволеної швидкості руху транспортного засобу в населених пунктах (50 км/год) на 23 км/год. За наслідками розгляду справи 30.04.2024 відносно позивача винесено постанову серії ЕНА № 2034691, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДР України.

17.05.2024 позивач звернулась до БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП із скаргою, в якій просила скасувати постанову серії ЕНА № 2034691 від 30.04.2024, яка рішенням заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Саргіса Мінасяна від 23.05.2024 була скасована, а справу направлено на новий розгляд. Новий розгляд було призначено на 29.05.2024 в приміщенні БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП. 29.05.2024 за участі ОСОБА_1 був проведений розгляд справи за результатами якого відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА № 2264822 від 29.05.2024 за ч.1 ст. 126 КУпАП за порушення п. 2.1г ПДР України. Також зазначають, що відповідно до відомостей електронного сервісу «Перевірка чинності полісу» інформаційного порталу МТСБУ станом на 30.04.2024 за транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 не зареєстровано полісів ОСЦПВ. Отже, позивач 30.04.2024 керувала транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , без діючого полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивачем було подано заперечення на відзив Департаменту патрульної поліції, в якому зазначила, якщо інспектором ОСОБА_2 30.04.2024 було встановлено порушення вимог ч. 1 ст. 126 КУпАП, то чому за результатами розгляду справи була винесена постанова ЕНА № 2034691 за ч.1 ст. 122 КУпАП, а не за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

30.04.2024 за адресою Київська область, Броварський район, с.Скибин, вул. Київська, 118, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , та була зупинена інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 за порушення п. 12.4 ПДР України, а саме за перевищення максимально дозволеної швидкості руху транспортного засобу в населених пунктах (50 км/год) на 23 км/год.

За наслідками розгляду справи 30.04.2024 відносно позивача винесено постанову серії ЕНА № 2034691, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДР України.

17.05.2024 позивач звернулась до БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП із скаргою, в якій просила скасувати постанову серії ЕНА № 2034691 від 30.04.2024

Так, рішенням заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Саргіса Мінасяна від 23.05.2024 постанова серії ЕНА № 2034691 від 30.04.2024 скасована, а справу направлено на новий розгляд.

Новий розгляд призначено в приміщенні БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП на 29.05.2024 о 10.00 год., що підтверджується листом УПП у Київської області батальйону Патрульної поліції в місті Бориспіль від 23.05.2024.

Встановлено, що інспектором 2 взводу 2 роти Управління патрульної поліції батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 29.05.2024 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2264822.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

З постанови слідує, що 30.04.2024 позивач керуючи транспортним засобом марки «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , керувала транспортним засобом зі швидкістю 73 км/год. в населеному пункті, перевищивши встановлене обмеження швидкості на 23 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху транспортного засобу TruCam LTI 20/20 ТС001161, при перевірці документів водій керувала транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушила п. 2.1г ПДР України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як передбачено ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачених ч.ч. 1,2, 4 ст. 126 КУ пАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Як вбачається з оскаржуваної постанови 30.04.2024 року, на вимогу інспектора Сича О.В., водій ОСОБА_1 не пред`явила полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так представником відповідача до відзиву долучено копії відомостей (листів) електронного сервісу «Перевірка чинності полісу» інформаційного порталу МТСБУ станом на 30.04.2024 за транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 не зареєстровано полісів ОСЦПВ.

Крім того під час розгляду справи судом було досліджено відеозапис (який міститься в матеріалах справи), з якого вбачається, що ОСОБА_1 , не пред`явила поліцейському для перевірки страховий поліс на автомобіль, зокрема зазначивши, що поліса з собою не має.

В той же час позивачем до заперечень на відзив відповідача долучено копію полісу № 220967914 (транспортний засіб «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 ) строк дії договору з 00:00 годин 17.05.2024 по 16.05.2025 (включно).

Отже, позивач 30.04.2024 керувала транспортним засобом «AUDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

У свою чергу, відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями), згідно з п.1.9 яких особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що учасники дорожнього руху повинні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пп. «ґ» п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом 1 п.2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно з ч. 2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що на водія покладено обов`язок мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та пред`являти його для перевірки на виконання розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух лише у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 21.1 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Відповідно до п. 21.2 наведеної статті контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Згідно з п.21.3 ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що контроль за наявністю полісів (договорів) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів може здійснюватися відповідними підрозділами або посадовими особами Національної поліції.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність, зазначених у пункті 2.1 ПДР України, документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Разом з тим, на думку позивача, остання була незаконно притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, оскільки постанову ЕНА № 2034691, якою було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 12.4 ПДР України було скасовано рішенням заступника командира БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП Саргіса Мінасяна від 23.05.2024. Тому вважає, що правових підстав для перевірки полісу у інспектора не було.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Суд вважає доводи позивача безпідставними, оскільки вищенаведеними положеннями чинного законодавства закріплений безумовний обов`язок при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особи, яка керує ним, мати при собі страховий поліс (сертифікат).

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суд від 25.09.2019 року по справі № 127/19283/17.

Правовими положеннями ч.5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Правовими положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

На виконання своїх посадових обов`язків, Інспектором Сичом О.В. прийнято оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, за порушення п.2.1 «ґ» ПДР України.

Не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства твердження позивача про протиправність спірної постанови, з огляду на наступне.

У силу вимог частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію України» № 580-VIII поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути.

Пунктом 2 ч.1 статті 32 Закону № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

У той же час, пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб:

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пред`явлення для перевірки документів, зазначених в п.2.1 ПДР України, включаючи і поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, є одним із обов`язків водія.

Разом з тим, позивачем не надано полісу (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на вимогу інспектора, чим порушено норми чинного законодавства. Крім того, з дослідженого відеозапису вбачається, що позивач визнала ту обставину, що в момент зупинки у неї був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Доводи позивача, жодним чином не спростовують наявність адміністративного правопорушення, вчиненого останьою, а саме: порушення передбаченого ч.1 статті 126 КУпАП.

Отже, з наведених обставин справи вбачається, що згідно законодавства України, позивачем було порушено вимоги ч.1 статті 126 КУпАП, а тому зазначене вказує на правомірність винесеної відносно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Суд зазначає, що відповідачем на дотримання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, адже зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративного правопорушення.

Разом з цим, позивач не надав суду жодного належного і допустимого доказу на підтвердження того, що вона мала та надала працівнику поліції поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 251, 293 КУпАП ст.ст. 2, 6, 9, 12, 72, 77, 90, 122, 241-246, 262, 268-272, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти УПП батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції в Київської області старшого лейтенанта поліції Сич Олександра Вікторовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.