Справа № 580/435/24
Суддя: Заїка Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2024-07-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/435/24 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Заїки М.М.,

суддів - Голяшкіна О.В., Шведа Е.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та не виплати йому грошового забезпечення за періоди: з 01.10.2023 до 31.10.2023, з 01.11.2023 до 30.11.2023, з 01.12.2023 до 26.12.2023;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошове забезпечення за періоди з 01.10.2023 до 31.10.2023, з 01.11.2023 до 30.11.2023, з 01.12.2023 до 26.12.2023;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позов задоволено частково, ухвалено:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за періоди: з 01.10.2023 до 31.10.2023, з 01.11.2023 до 30.11.2023, з 01.12.2023 до 26.12.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за періоди: з 01.10.2023 до 31.10.2023, з 01.11.2023 до 30.11.2023, з 01.12.2023 до 26.12.2023;

- у задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати пов`язані з наданням йому професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 4000,00 грн.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що у період служби позивача за жовтень-листопад 2023 року відповідач грошове забезпечення не нараховував та не виплачував.

Водночас, зазначені позивачем у позові конкретні суми грошового забезпечення та його доводи про те, що заборгованість відповідачем грошового забезпечення становить 37946,36 грн, не обґрунтовані та не враховані судом, оскільки визначення складових грошового забезпечення та їх розмірів є дискреційним повноваженням відповідача, з огляду на що передчасно вважати, що відповідач нарахує та виплатить грошове забезпечення позивачу у не належному розмірі.

Також суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, однак лише у сумі 4 000 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням у частині стягнення витрат на правову допомогу, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 скасувати у вказаній частині, та прийняти нове рішення про відмову у стягненні з відповідача витрат на правову допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач не надав акту приймання-передачі наданих послуг. Розмір заявлених витрат на правову допомогу завищений.

Відповідач зауважив, що погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог по суті спору. Повідомив, що військовою частиною НОМЕР_1 виплачені відповідні платежі на підтвердження чого надав розрахунково-платіжні відомості.

Шостим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 04.04.2024 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу у відповідача, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

Витягом з наказу відповідача від 10.01.2024 №20 підтверджується, що позивач з 10.01.2024 виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення виключений з 11.01.2024.

Під час проходження військової служби у відповідача щодо нього проведене службове розслідування за висновком якого начальнику фінансово-економічної служби відповідача необхідно здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення в повному обсязі за період часу 28.10.2023 до 18.11.2023, нарахувати та здійснити виплату щомісячної премії у розмірі 544% за жовтень 2023 року та листопад 2023 року у повному обсязі.

Відповідно до довідки відповідача від 03.01.2024 №26 позивачу у період жовтень-листопад 2023 року грошове забезпечення не нараховувалось та не виплачувалось, за грудень 2023 року інформація у довідці відсутня.

08.01.2024 позивач надав відповідачу письмове пояснення, в якому серед іншого зазначив, що скарг чи претензій до керівництва 3 стрілецької роти та командування відповідача не має.

10.01.2024 позивач подав письмовий рапорт командиру 3 стрілецької роти, в якому просив клопотання перед вищим командуванням про проведення йому нарахування додаткової грошової винагороди за час перебування у відпустці з тяжким пораненням відповідно до рішення ВЛК від 03.07.2023 №723, за період з 04.07.2023 до 26.07.2023.

13.01.2024 відповідач видав наказ №6 "за підсумками проведеного службового розслідування", в якому серед іншого зазначив, що начальнику фінансово-економічної служби відповідача необхідно здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення в повному обсязі за період часу 28.10.2023 до 18.11.2023, нарахувати та здійснити виплату щомісячної премії у розмірі 544% за жовтень та листопад 2023 року у повному обсязі.

У зв`язку з невиплатою грошового забезпечення за спірні періоди позивач звернувся до суд з вказаним позовом.

Частково задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у період служби позивача за жовтень-листопад 2023 року відповідач грошове забезпечення не нараховував та не виплачував.

Водночас, зазначені позивачем у позові конкретні суми грошового забезпечення та його доводи про те, що заборгованість відповідачем грошового забезпечення становить 37946,36 грн, не обґрунтовані та не враховані судом, оскільки визначення складових грошового забезпечення та їх розмірів є дискреційним повноваженням відповідача, з огляду на що передчасно вважати, що відповідач нарахує та виплатить грошове забезпечення позивачу у не належному розмірі.

Також суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, однак лише у сумі 4 000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів апеляційної скарги встановлено, що відповідач фактично не погодився із висновками суду першої інстанції виключно в частині стягнення витрат на правову допомогу, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.

Щодо висновків суду першої інстанції щодо розподілу витрат на правову допомогу апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 ст. 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У відповідності до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат, згідно ч. 7 ст. 134 КАС України, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відповідно до доданих до позову доказів, за наслідками апеляційного розгляду даної адміністративної справи позивачем понесено судові витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн.

На підтвердження понесення судових витрат, позивач надав копії:

- договору про надання правової допомоги від 13.11.2023 № 84, укладений між позивачем та з адвокатом Шиловим В.Ю., за змістом якого адвокат приймає на себе обов`язок здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; вартість послуг адвоката зазначається в додатковій угоді; кількість наданих послуг зазначається в акті наданих послуг;

- додаткової угоди від 06.01.2023 №2 до договору від 13.11.2023 № 84 у якій сторони вказаного Договору домовились, що вартість послуг адвоката складає 8000,00 грн;

- акту від 11.01.2024 про надані послуги за змістом якого адвокат надав послуги, пов`язані з підготовкою позову, а клієнт прийняв їх у такій кількості та об`ємі: ознайомлення із законодавством, що стосується проходження військової служби, порядку виплати додаткової винагороди, ознайомлення з документами позивача, що стосуються проходження служби та лікування - затрачено 30 хвилин, ціна за 1 годину виконаних дій 2000 грн, сума до сплати - 1000 грн; підготовка позовної заяви до суду - затрачено 3,5 годин, ціна за 1 годину виконаних дій 2000 грн, сума до сплати - 7000 грн; всього - 4 години, до сплати - 8000 грн;

- платіжної інструкції від 13.11.2023 згідно із якою позивач оплатив адвокату Шилову В.Ю. 8000 грн.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу належним чином підтверджені документально. Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав акту приймання-передачі наданих послуг, спростовуються матеріалами справи.

Надаючи оцінку співмірності заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, апеляційний суд зазначає, що дана справа відноситься до справ незначної складності, розгляд справи проведено без участі сторін у порядку письмового провадження, дана справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало подання великої кількості письмових доказів.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не відповідає умовам співмірності, судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, понесені позивачем у зв`язку із розглядом даної справи підлягають відшкодуванню у розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 48, 242-244, 250, 271, 272, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя М.М. Заїка

Судді О.В. Голяшкін

Е.Ю. Швед

Повний текст постанови складено та підписано 25 липня 2024 року.