Справа № 160/15231/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровський завод будівельних матеріалів" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Позовні вимоги обгрунтовані наступним:
у акті перевірки відповідачем безпідставно вказано дві суми податкового боргу 44 562,96 грн. (начебто сплачена 19.08.2022 року) та 264 319,33 грн. (начебто сплачена 26.08.2022 року), оскільки позивач у вказані дати не здійснював жодних платежів, а тому відсутні платіжні інструкції на вказані суму;
до 06.09.2022 року платники податків на власний розсуд визначали можливість або неможливість сплати податків і зборів;
до 06.09.2022 року позивач правомірно користувався абз.1 під. 69.1 п.69 під.10 розділу ХХ ПК України;
позивач до 06.09.2022 року правомірно на власний розсуд визначив неможливість вчасного виконання свого податкового обов`язку зі сплати орендної плати;
позивач на момент сплати податкового боргу діяв на підставі чинного законодавства України та нічого не порушував;
позивач у період до скасування воєнного стану звільнений від відповідальності за порушення податкового законодавства.
Ухвалою суду від 12.06.2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) сторін.
Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позовну, оскільки позивач повинен був сплатити заборгованість з орендної плати за земельні ділянки до 01.08.2022 року. Відповідачем два платежі від позивача на суму 318 171,92 грн. були зараховані на погашення податкового боргу минулих період, а саме: 44 562,96 грн. та 264 319,33 грн. Оскільки позивач порушив граничні терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання та не звернувся до податкового органу з заявою щодо неможливості виконання свого податкового обов`язку, то відповідач правомірно застосував до позивача штраф.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступне.
Стосовно доводу позивача про те, що відповідач порушив строк для проведення камеральної перевірки.
Відповідно до приписів пункту 76.3 статті 76 ПК, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Тобто, законодавцем розмежовуються випадки проведення камеральної перевірки податкової декларації ( 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання) та інші випадки, до яких можна віднести проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного статей 102 цього кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня (з дня сплати).
Аналогічний підхід строку проведення камеральної перевірки застосував Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 821/850/18.
Відповідач провів камеральну перевірку позивача з питань порушення термінів сплати узгодженого податкового зобов`язання з ПДФО, що сплачується ФОП за результатами річного декларування, а тому строк проведення такої перевірки становить 1095 днів з моменту сплати платником податків податкового зобов`язання.
За вказаних обставин суд відхиляє даний довод позивача.
Стосовно форс-мажорних обставин та неможливості сплати позивачем вчасно грошового зобов`язання.
Загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи визначені у статті 112 ПК України.
Особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом (п.112.1 ПК України).
Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання (112.2 ПК України).
Обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є, зокрема: вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору) (п.112.8.9 ПК України).
Згідно листа Торгово-Промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 військова агресія рф проти України є форс-мажорною обставиною з 24.02.2022 року; зазначені обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарювання за окремими податковим обов`язком, виконання якого настало згідно умов законодавчих чи інших нормативних актів і виконання якого стало неможливим у становлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Таким чином, даний лист встановлює, що військова агресія рф є форс-мажорною обставиною з 24.02.2022 року та може слугувати підставою для звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності за невиконання обов`язків в т.ч. і подання податкової звітності лише у разі коли не виконання такого обов`язку зумовлено саме військовою агресією рф.
Згідно вимог ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Позивач не надав суду доказів його звернення до Торгово-промислової палати України та/або уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат для отримання сертифікату та самого сертифікату ТПП про підтвердження існування саме для позивача форс-мажорних обставин, через які позивач не може виконати свій обов`язок передбачений ПК України: реєстрація податкових накладних.
Згідно п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Отже, на період дії воєнного стану, тобто з 24.02.2022 року, підлягають застосуванню норми п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України як спеціальні.
Згідно п. 69.1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності та/або документів (повідомлень), у тому числі передбачених статтями 39 і 39-2, пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.
Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.
Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження затверджено наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225.
Цей Порядок розроблено відповідно до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України (далі - Кодекс) з метою тимчасового, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо. Дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно вказаного вище порядку керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає вмотивоване рішення щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку на підставі відповідної заяви платника податків.
Вказаний порядок не містить обмежень стосовно податкових періодів (до набрання чинності вказаним Порядком або після), за які неможливо виконувати податкові обов`язки, або інформацію щодо обставин, пов`язаних з проведенням воєнних (бойових) дій, терористичними актами, диверсіями або іншими обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), спричиненими військовою агресією Російської Федерації, тимчасовою окупацією збройними формуваннями Російської Федерації.
Тобто платник податків вправі у заяві визначити будь-який період починаючи з 24.02.2022 року, за який неможливо виконувати податкові обов`язки.
Позивач не надав суду доказів звернення із заявою до відповідача щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку.
Відповідач під час розгляду справи повідомив суд про те, що від позивача заява щодо можливості чи неможливості своєчасного виконання платником податків свого податкового обов`язку не надходила.
За вказаних обставин позивач не довів належними та допустимими засобами доказування факт неможливості виконання ним свого обов`язку щодо сплати податків у строк до 31.07.2022 року.
Щодо доводу позивача про те, що у акті перевірки відповідачем безпідставно вказано дві суми податкового боргу 44 562,96 грн. (начебто сплачена 19.08.2022 року) та 264 319,33 грн. (начебто сплачена 26.08.2022 року), оскільки позивач у вказані дати не здійснював жодних платежів, а тому відсутні платіжні інструкції на вказані суму, то суд зазначає наступне.
Згідно п. 87.9 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Судом під час розгляду справи на підставі відзиву на позовну заяву та інформації з ІКП «Орендна плата з юридичних осіб» встановлено, що позивач мав податковий борг з орендної плати за землю станом на 01.08.2022 року у розмірі 1 246 703,98 грн., а тому відповідач керуючись п.87.9 ПК України зарахував кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
Позивач не надав суду доказів оскарження у судовому та/або адміністративному порядку дії відповідача щодо зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.
За вказаних обставин позовні вимоги не є обгрунтованими та не підлягають задоволенню.
Судові витрати покладаються на позивача, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін