Справа № 580/334/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

23 липня 2024 року Справа № 580/334/24

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про скасування наказів щодо звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку та надбавки,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі №580/334/24 позов задоволено частково:

-визнано протиправним та скасовано наказ Державної міграційної служби України від 05.12.2023 № 335-кт Про звільнення ОСОБА_1 ;

-визнано протиправним та скасовано наказ Управління Державної міграційної служби у Черкаській області від 05.12.2023 № 124-к Про оголошення звільнення ОСОБА_2 ;

-поновлено ОСОБА_1 в Центрально - південному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби на рівнозначній посаді - першого заступника начальника управління Державної міграційної служби у Черкаській області;

-стягнуто з Центрально - південного міжрегіонального управлінні Державної міграційної служби () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 06.12.2023 по 24.06.2024 в сумі 194670 (сто дев`яносто чотири тисячі шістсот сімдесят) грн. 40 коп;

-допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення в Центрально-південному міжрегіональному управлінні Державної міграційної служби ОСОБА_1 на рівнозначній посаді - першого заступника начальника управління Державної міграційної служби у Черкаській області та стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 31490 грн. з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів;

-в решті позовних вимог відмовлено.

22.07.2024 до суду надійшла заява від представника Державної міграційної служби України про відстрочення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі №580/334/24 в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді, яке допущено до негайного виконання до прийняття рішення по суті Шостим апеляційним адміністративним судом за наслідками розгляду апеляційної скарги ДМС на рішення Черкаського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення суду зазначено, що Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби знаходиться в м. Кропивницький, тоді як посаду яку обіймав позивач на момент звільнення знаходилася у м. Черкаси. Частиною першою статті 32 Кодексу законів про працю України передбачено, що переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Тобто, виконання судового рішення передбачає переведення позивача на роботу в іншій місцевості.

Розглянувши вищевказану заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення внормовані статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно з частиною першою статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до частин 3-5 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

З аналізу викладених норм встановлено, що нормами КАС України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Поряд з цим, обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Така позиція суду кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03 червня 2021 року по справі № 9901/598/19.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 11.10.2019 по справі №810/4643/18 зазначив, що нормами КАС України не встановлено вичерпний перелік обставин, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити виконання рішення в адміністративній справі. Це питання суд вирішує із врахуванням конкретних обставин адміністративної справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.

Суд також враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.06.2019 у справі №800/203/17, згідно яких підставою для застосування правил статті 378 КАС України є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення такою обставиною може бути недостатність коштів на рахунку, стихійне лихо, а для зміни способу чи порядку виконання судового рішення неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин. Отже, підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відтак, всі ці обставини мають бути доведеними та підтвердженими документально.

Враховуючи викладені приписи законодавства та висновки Верховного Суду суд дійшов висновку, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є процесуальними засобами, які суди застосовують у виключних випадках, у тому числі, якщо сторона доведе наявність обставин, що суттєво ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення; ці процесуальні засоби застосовується з метою зменшення надмірного тягаря на боржника, якщо такий тягар може призвести до виникнення ситуації, за якої виконання судового рішення в подальшому стане взагалі неможливим.

З огляду на зазначене, заява про відстрочення виконання судового рішення має бути підтверджена відповідними доказами.

Суд зазначає, що обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Аналогічна позиція наведена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року по справі № 9901/598/19.

Із змісту заяви про відстрочення виконання рішення суду встановлено, що заявник фактично продовжує спір, що виник між позивачем та відповідачами, посилаючись на ті аргументи, на яких ґрунтувались заперечення відповідачів під час розгляду справи і яким судом вже надана мотивована оцінка у судовому рішенні.

При цьому, заявником не наведено обставин та не надано доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим. Невиконання відповідачем судового рішення не може бути підставою для відстрочення виконання такого рішення.

Крім того, суд звертає увагу, що у рішенні вказано, що у разі скорочення посади, на якій працював незаконно звільнений працівник, для виконання рішення суду роботодавець повинен поновити працівника на рівнозначній посаді або внести відповідні зміни до штатного розпису - ввести скорочену посаду.

Відповідно до п.п. 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: поновлення на посаді у відносинах публічної служби, а тому відстрочення виконання рішення суду в частині негайного виконання є недоцільним.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 7, 240, 241, 242, 254, 294, 295, 378 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Державної міграційної служби України про відстрочення виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 у справі №580/334/24 відмовити повністю.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, що передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, що передбачені ст.ст.295 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Петро ПАЛАМАР