Справа № 440/2/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року

м. Київ

справа № 440/2/24

провадження № К/990/16393/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Світлана"

на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 (суддя Головко А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2024 (головуючий суддя Русанова В.Б., судді Жигилій С.П., Присяжнюк О.В.)

у справі №440/2/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Світлана"

до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради,

третя особа - Акціонерне товариство "Українська залізниця",

про визнання протиправним та скасування рішення.

І. РУХ СПРАВИ

1. У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Світлана" (далі - ТОВ "Фірма Світлана") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, третя особа - Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця"), у якому просило:

- визнати протиправним і нечинним Архівний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.06.2010 (щодо реєстраційного номеру майна 6838133, Номер запису: 74 у книзі;

- визнати протиправним і скасувати рішення Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради №68865732 від 14.08.2023, ухвалене державним реєстратором Дмитренко Т.І. із зобов`язанням Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Світлана" від 09.08.2023 №56564237 і зареєструвати заявлені речові права власності на нерухоме приміщення площею 23,8 кв.м. за адресою м. Полтава, вул. Європейська, 33.

2. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2024, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2024, відмовлено у відкритті провадження у справі №440/2/24.

3. Не погоджуючись з прийнятими у цій справі ухвалою та постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма Світлана" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою у якій просить їх скасувати і ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

4. Відзиву на касаційну скаргу від відповідача і третьої особи не надходило. Копія ухвали Верховного Суду направлена учасникам судового процесу через підсистему «Електронний Суд».

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «Фірма Світлана» є власником нежитлового приміщення, площею 23,8 кв.м., розташованого за адресою м. Полтава, вул.Європейська, 33 на підстав договору купівлі продажу від 24.11.1995, акту передачі від 2012.1995 № 18, наказу від 10.01.1996, яким зареєстровано вищенаведений договір.

6. Відповідно до Договору купівлі - продажу від 24.11.1995 та акту № 18 від 20.12.1995 передано у власність шляхом викупу державного майна цілісного майнового комплексу парикмахерської № 12 "Світлана", що розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Європейська, будинок 33 загальною площею 24 кв.м.

7. В Реєстрі прав власності на нерухоме майно міститься архівний запис про реєстрацію права спільної сумісної власності на нежитлове приміщення, загальною площею 47,4 розташоване за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вулиця Європейська, будинок 33 за ТОВ "Фірма Світлана" на підставі договору купівлі - продажу від 24.11.1995 та акту передачі від 20.12.1995 за №18 та 6-та дистанція цивільних споруд Південної залізної дороги на підставі акту прийомки в експлуатацію б/н від 06.12.1951, затвердженого рішенням виконкому Полтавської міської ради від 13.12.1951.

8. 09.08.2023 позивач подав заяву про реєстрацію речового права власності щодо вищенаведеного приміщення.

9. За наслідками розгляду заяви, рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Дмитренко Т.І. від 14.08.2023 № 68865732 відмовлено в проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

10. За наслідками оскарження позивачем рішення державного реєстратора, наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 02.11.2023 відмовлено у задоволенні скарги ТОВ «Фірма Світлана».

11. Зокрема, під час розгляду скарги, комісія встановила, що згідно з матеріалами Полтавського бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" до 01.01.2013 проведена реєстрація права власності по вул. Фрунзе, 33 в м. Полтава за ТОВ "Фірма "Світлана" - нежитлове приміщення загальною площею 23,8 кв.м; крім того, наявна реєстрація права власності по вул. Фрунзе, 33, в м. Полтава на вказане нежитлове приміщення за іншою юридичною особою (6-та дистанція цивільних споруд Південної залізної дороги) на підставі акту прийому в експлуатацію, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Полтавської міської ради від 13.12.1951.

12. Не погоджуючись з рішенням відповідача та вважаючи протиправним архівний запис від 23.06.2010, позивач звернувся до суду.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, керувався тим, що між сторонами існує приватноправовий спір, у зв`язку з чим розгляд цієї справи слід здійснювати не за правилами адміністративного судочинства.

ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

14. Скаржник вважає помилковим висновок судів першої та апеляційної інстанції про наявність спору про право між сторонами, посилаючись на те, що

- ТОВ "Фірма Світлана" є неоспорюваним власником приміщення 23,8 кв.м., бо ця обставина посвідчена згідно з законодавством, яке діяло до 2013 року і цей факт ніким не оспорювався;

- право власності ТОВ "Фірма Світлана" ніким не припинялось і більше того навіть сам позов не переслідував на меті його набуття чи поновлення;

- зареєструвати речові права на цю нерухомість ТОВ "Фірма Світлана" просило реєстратора (і рішення про його відмову в цьому і було предметом оскарження) не для того, щоб набути право власності, а щоб просто внести до реєстру речових прав інформацію про це - адже це право вже було набуто і не припинено за законодавством, що діяло до 2013 року.

15. Позивач стверджує, що оскарження рішень державних реєстраторів про відмову в проведенні реєстраційних дій за пунктом 5 частини статті 24 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями) відбувається шляхом звернення саме до адміністративних судів, які розглядають такі позови по суті.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, керується таким.

17. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

18. Словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, не передбаченої законом.

19. Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб і суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

20. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

21. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

22. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

23. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

24. Зокрема, у постановах від 21.11.2018 у справі №520/13190/17, від 27.11.2018 у справі №820/3534/17, Велика Палата дійшла таких висновків:

«До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.».

25. У справі, що розглядається, державний реєстратор прав на нерухоме майно Дмитренко Т.І. ухвалила рішення від 14.08.2023 № 68865732 про відмову в проведенні реєстраційних дій за заявою ТОВ "Фірма "Світлана" від 09.08.2023, у зв`язку з наявністю суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Фірма Світлана» є власником нежитлового приміщення, площею 23,8 кв.м., розташованого за адресою м. Полтава, вул.Європейська, 33 на підставі договору купівлі - продажу від 24.11.1995, акту передачі від 20 12.1995 № 18, наказу від 10.01.1996, яким зареєстровано вищенаведений договір.

27. Водночас, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно наявний архівний запис, внесений 23.06.2010 про державну реєстрацію приватної спільної сумісної власності на нежиле приміщення загальною площею 47,4 кв.м за адресою вул. Фрунзе, 33, м. Полтава за ТОВ "Фірма "Світлана" та 6-ою дистанцією цивільних споруд Південної залізної дороги.

28. Позивач вказує, що архівний запис, внесений 23.06.2010 внесений до Реєстру прав власності на нерухоме майно за відсутності правових підстав, оскільки жодними документами підприємства не підтверджується факт перебування спірного приміщення в спільній сумісній власності з 6-ою дистанцією цивільних споруд Південної залізної дороги.

29. Суди попередніх інстанцій вважали, що позивач, як власник нерухомого майна, фактично оспорює перебування відповідного майна в спільній сумісній власності 6-ої дистанції цивільних споруд Південної залізної дороги.

30. ТОВ "Фірма "Світлана" у касаційній скарзі стверджує, що товариство є неоспорюваним власником приміщення 23,8 кв.м., тому позов не направлений на відновлення порушеного цивільного права.

31. Також скаржник стверджує, що позовна вимога про оскарження архівного запису обґрунтована тим, що такий запис внесений до реєстру без правових підстав: відсутні будь-які документи, на підставі яких можна було б внести цей запис в реєстр.

32. Колегія суддів оцінивши висновки судів попередніх інстанцій та доводи касаційної скарги, погоджується з висновками судів про неналежність цього спору до адміністративної юрисдикції, оскільки визнання протиправним і нечинним архівного запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 23.06.2010 не є безспірним, як вважає позивач, і має бути встановлено у порядку господарського судочинства, як вірно відзначили суди попередніх інстанцій.

33. Стосовно доводів касаційної скарги про те, що оскарження рішень державних реєстраторів про відмову в проведенні реєстраційних дій відбувається шляхом звернення саме до адміністративних судів, колегія суддів враховує таке.

34. Велика Палата Верховного Суду висловлювала правову позицію стосовно підвідомчості адміністративним судам справ про оскарження рішень та дій реєстраторів, якщо майновий спір між учасниками справи (як правило, позивачем та третьою особою) вже вирішено у порядку цивільного (господарського) судочинства та є рішення суду, що набуло законної сили. Зокрема, у постанові від 27.02.2019 у справі № 820/3936/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла до висновку, що оскільки дослідженню в цій справі підлягають виключно владні управлінські дії та рішення реєстратора, який у межах спірних правовідносин діє як суб`єкт владних повноважень, а також перевірка оскаржуваного рішення на відповідність вимогам, визначеним у статті 2 КАС України, спір у цій справі підлягає вирішенню за правилами адміністративного судочинства.

35. Водночас, у справі, що розглядається на момент звернення позивача до державного реєстратора документальна суперечність щодо майнових прав на об`єкт нерухомого майна не була вирішена, тому поширення юрисдикції адміністративного суду на цей спір не узгоджується з вищенаведеною практикою Великої Палати Верховного Суду.

36. Колегія суддів враховує, що у цій справі спір за його суттю не є публічно-правовим, і щодо нього адміністративний суд юрисдикції не має. Тому суди першої й апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про те, що спір слід вирішувати за правилами господарського судочинства.

37. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

38. Таким чином, оскільки при ухваленні судових рішень судами попередніх інстанцій не допущено порушень норм процесуального права, які є підставами для скасування судових рішень, тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

39. Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення, то відповідно до статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись статтями 2, 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Світлана" залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08.01.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2024 у справі №440/2/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб