Справа № 560/5131/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/5131/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Салюк П.І.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

23 липня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області звернулося до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило скасувати постанову від 20.03.2024 ВП №71567023 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

Позов мотивований тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вжило усіх заходів щодо виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 01.04.2022 по справі №560/20171/21.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2024 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23 липня 2024 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що рішенням від 01.04.2022 по справі №560/20171/21, яке набрало законної сили - 13.05.2022 року, Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 76% суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Хмельницькій області" №50 від 29.04.2021 починаючи з 01.12.2019, з урахуванням проведених виплат.

Додатковим рішенням від 30.05.2022 у справі №560/20171/21, яке набрало законної сили 01.02.2023 року, Хмельницький окружний адміністративний суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 , перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру починаючи з 01.12.2019, з урахуванням раніше проведених виплат.

13.04.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист по справі №560/20171/21.

Постановою від 21.09.2023 старшим державним виконавцем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) за невиконання рішення суду у спосіб та порядку, визначеному виконавчим документом №560/20171/21, виданим 13.04.2023, наклав на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф у розмірі 5100,00 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/18271/23 від 31.10.2023 відмовлено у задоволені позову про скасування постанови про накладення штрафу та Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.12.2023 у справі №560/18271/23 залишено в силі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/18271/23 від 12.12.2023.

Постановою державного виконавця від 20.03.2024 у ВП №71567023 накладено на головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф у розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду у справі від 01.04.2022 та додаткового судового рішення від 30.05.2022 у справі №560/20171/21.

У цій постанові вказано про те, що факт невиконання рішення суду підтверджується повідомленням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 09.10.2023 за вих. № 92556.

Станом на 02.05.2024 додаткове судове рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №560/20171/21 залишається не виконаним, будь-яких документів які б свідчили про повне фактичне виконання рішення до відділу примусового виконання рішень від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не надходило.

Також судом встановлено, що позивач перерахував пенсію ОСОБА_1 , однак згідно наданих перерахунків пенсії з 01.03.2023 (підсумок пенсії 27754,91 грн., з урахуванням максимального розміру - 21093,73 грн.) її виплата обмежена максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Переглядаючи правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення колегія суддів зазначає наступне.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч.2,4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII(далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії

Згідно з ч.1-2 ст.63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз зазначених вище положень дозволяє дійти висновку, що на момент прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. При цьому обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Підставою для застосування до позивача штрафу слугувало невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення суду щодо виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром.

Як встановлено з матеріалів справи, пенсійний орган перерахував пенсію ОСОБА_1 , однак згідно наданих перерахунків пенсії з 01.03.2023 її виплата обмежена максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.

Колегія суддів зауважує, що судове рішення, яке набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним), основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Зобов`язальна частина рішення містила початкову дату проведення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром - без часового обмеження в майбутньому.

При проведенні перерахунку пенсії має враховуватись рішення суду, прийняте у справі, що стосується такої пенсії (в тому числі щодо безпідставності застосування обмеження пенсії максимальним розміром), у разі, якщо чинне на момент проведення такого перерахунку пенсії законодавство не зазнало відповідних змін.

Водночас, з часу прийняття рішення, та додаткового судового рішення у справі №560/20171/21 пенсійне законодавство в частині, що стосується обмеження виплати пенсії максимальним розміром, змін не зазнавало.

Висновки суду у справі №560/20171/21 щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром є обов`язковими не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення/існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням третьої особи, включаючи подальші перерахунки пенсії.

Таким чином, враховуючи зазначене вище пенсійний орган не має права повторно обмежувати виплату пенсії максимальним розміром, тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними, а тому доводи позивача про виконання в повному обсязі рішення суду є безпідставним.

Отже, враховуючи що позивач повторно не виконав рішення суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржуване рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Колегія суддів також зазначає, що судовим рішенням у справі №560/18271/23 від 31.10.2023 уже встановлювалася правомірність накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

Враховуючи встановлене, державний виконавець обґрунтовано встановив факт невиконання боржником рішення без поважних причин, що підтверджується його актом та іншими матеріалами виконавчого провадження, подальше притягнення боржника до відповідальності у вигляді штрафу є правомірним, державний виконавець правомірно прийняв постанову про накладення на пенсійний орган штрафу в розмірі 10200,00 грн. за повторне невиконання рішення суду.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.