Справа № 120/9547/24
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2024-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

24 липня 2024 р. Справа № 120/9547/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШИК І БЛИСК" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2024 до суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ШИК І БЛИСК" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Щодо викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що їх підтверджують.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, для того, щоб позовна заява по змісту відповідала вимогам п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в ній обов`язково має бути зазначення обґрунтування (нормативно-правове та фактичне) заявлених позовних вимог.

Втім, подана до суду позовна заява таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Так, суд зазначає, що предметом даного спору є рішення митного органу про коригування митної вартості товару №UA401000/2023/000011/2 від 31.01.2023. Тобто, судовому дослідженню у цій справі підлягають обставини як формування позивачем митної вартості товару так і обставини корегування такої вартості відповідачем.

Проте, в позовній заяві відсутній виклад фактичних обставин, за яких позивач сформував заявлену митну вартість товарів. Зокрема, позовна заява не містить повного викладу обставин про те, на підставі якої господарської операції та за наявності яких складових (вартісних показників) товариством здійснювалося митне оформлення товарів та формувалася відповідна ВМД. Тобто, зі змісту позовної заяви є незрозумілим яким чином та з посиланням на які докази (документи) здійснювалося придбання товару, його транспортування, оплата як самої вартості товару так і вартості транспортування, участь інших осіб у відповідній господарській операції, які надавали певні послуги, тощо.

Також позивачем у позовній заяві не вказано які саме конкретні документи (їх назва та основні реквізити) лягли в основу визначення митної вартості товару, що придбавався.

Неможливо оминути поза увагою і те, що оскаржуване рішення відповідача про коригування митної вартості товару №UA401000/2023/000011/2 від 31.01.2023 містить відповідні мотиви та обставини його прийняття з посиланням як на правові норми так і фактичні обставини оцінки відповідачем поданих декларантом документів.

Отже, оскаржуючи в судовому порядку таке рішення, позивач виходячи із принципу змагальності сторін має обов`язок довести перед судом його протиправний характер (з позиції позивача). Тобто, позивач має навести в позовній заяві усі обставини та спростувати викладені відповідачем доводи, що лягли в основу такого рішення.

Втім, відповідних обґрунтувань позовна заява не містить. Уся суть викладених в позові мотивів зводиться до цитувань позивачем окремих статтей Митного кодексу України та посилання на судову практику, без їх співставлення з конкретними обставинами та фактичними даними спірних правовідносин даної справи.

Необхідно зауважити, що суд не є інструментом в руках учасників справи в плані самостійного встановлення усіх обставин справи, адже згідно положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та доведені перед судом переконливості поданих доказів.

З огляду на зазначене та з метою усунення виявлених недоліків суд вважає за необхідне запропонувати позивачу на виконання вимог п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України доповнити зміст позовної заяви юридичними фактами на яких він ґрунтує свої вимоги до відповідача із зазначенням як фактичної так і правової підстави позову, тобто вказати фактичні обставини за яких у позивача виник обов`язок в митному оформленні товару (фактичні підстави отримання позивачем товару, його транспортування, оплата, тощо та інші відомості, що стосуються визначення митної вартості товару), а також вказати обставин, які свідчать про протиправність винесеного відповідачем рішення та законодавчі акти, норми яких порушено відповідачем в межах спірних правовідносин, із зазначенням відповідних доказів, які підтверджують такі обставини.

2. Щодо надання доказів направлення копії позовної заяви відповідачу.

Так, згідно з ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Натомість, частиною 2 статті 161 КАС України визначено, що у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Якщо інший учасник справи відповідно до частини шостої статті 18 цього Кодексу зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який не є суб`єктом владних повноважень та подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.

Так, як вбачається із матеріалів справи, позивачем в якості доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками, до позовної заяви долучена квитанція №1388809 про доставку Державній митній службі України документів.

Однак, суд звертає увагу, що Державна митна служба України не є відповідачем у справі, натомість доказів надсилання відповідачу Вінницькій митниці копії позовної заяви з додатками (в електронній формі чи в паперовій формі листом з описом вкладення) позивачем не додано.

Таким чином даний недолік позовної заяви належить усунути позивачу шляхом надання до суду доказів надсилання відповідачу Вінницькій митниці копії позовної заяви з додатками згідно ч. 2 ст. 161 КАС України.

3. Щодо строку звернення до суду.

Відповідно до положень статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення із адміністративним позовом, суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів дізнався та повинен дізнатися, що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. При визначенні початку перебігу строку звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Я вбачається зі змісту позовних вимог позивач оскаржує рішення Вінницької митниці про коригування митної вартості товару №UA401000/2023/000011/2, яке винесене 31.01.2023.

Про обставини обізнаності позивача із даним рішенням свідчить як сам факт подання ним нової ЕМД від 01.02.2023 з урахуванням числових показників митної вартості, скоригованої митним органом згідно оскаржуваного рішення, так і послідуюча сплата митних платежів.

Натомість до суду з даним позовом позивач звернувся 17.07.2024, тобто з суттєвим пропуском шестимісячного строку звернення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Викладені в позовній заяві доводи позивача про те, що у період дії воєнного стану перебіг строку позовної давності зупиняється, не заслуговують на увагу, позаяк не узгоджуються з положеннями діючого законодавства, які регламентують строки звернення до суду.

Також в суду відсутні підстави вважати поважним пропуск строку звернення позивача до суду з причин завантаженістю в його роботі, відсутністю належної взаємодії між службовими ланками імпортера та несвоєчасним переданням документів юристу, оскільки такі обставини пов`язуються виключно із організацією документальної роботи товариства, а не об`єктивними причинами, що перешкоджали вчасному зверненню до суду.

Пропуск позивачем строку звернення до суду в цій справі є суттєвим, і жодних належних доказів того, що неможливість реалізації позивачем права на звернення до суду в межах визначеного в ч. 2 ст. 122 КАС України строку було зумовлено саме об`єктивно непереборними обставинами останнім надано не було.

Отже, наведені позивачем у позовній заяві причини пропуску строку звернення до суду не можуть визнаватися поважними, оскільки не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, в порядку усунення даного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав, що можуть свідчити про поважність пропуску такого строку з підтверджуючими відповідні обставини доказами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171, 172, 256 293 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ШИК І БЛИСК" до Вінницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, - залишити без руху.

Встановити позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в мотивувальній частині ухвали суду.

Копію даної ухвали направити позивачу (представнику позивача).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович