Справа № 420/22758/24
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Вовченко О.А.,

секретаря судового засідання Іщенко С.О.

за участю сторін:

представника Головного управління ДПС в Одеській області Грушки В.В. (за витягом),

розглянувши у відкритому судовому засіданні з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, відповідно до ст. 283 КАС України заяву Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування умовного адміністративного арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 19.07.2024 року надійшла заява, в якій Головне управління ДПС в Одеській області просить суд підтвердити обґрунтованість рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), згідно рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 18.07.2024 року.

В обґрунтування заяви у ній зазначено, що у відповідності до наказу та направлень на перевірку від 15.07.2024 року № 14044 та № 14045 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 16.07.2024 року був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 08.07.2024 року № 6674-п та направлень на проведення перевірки. Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 08.07.2024 року № 6674-п та направлення на перевірку від 15.07.2024 року №14045 та № 14044 представнику ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Особа яка проводила контрольно-розрахункові операції відмовила посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки. Посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області складено 16.07.2024 року акт про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки № 4263/15-32-07-06-17. Як вказано у заяві, 18.07.2024 року об 16 год. 30 хв. В. о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Розгорнута інформація була викладена у попередньо складеному зверненні від 18.07.2024 року

Як стверджує Головне управління ДПС в Одеській області з огляду на викладене, а також враховуючи той факт, що відповідачем відмовлено посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки підприємства, наявні всі правові підстави для застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Ухвалою судді від 19.07.2024 року заяву залишено без руху.

За вх.№ЕС/29388/24 від представника позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків разом із доказами сплати судового збору.

Ухвалою судді від 19.07.2024 року прийнято до розгляду заяву Головного управління ДПС в Одеській області, відкрито провадження за заявою Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування умовного адміністративного арешту майна, встановлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для подання відзиву на заяву до 11 год. 00 год. 22.07.2024 року, вирішено справу розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду окремих категорій термінових справ, відповідно до ст. 283 КАС України, призначено судове засідання по справі на 11 год. 30 хв. 22.07.2024 року.

Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідача повідомлено шляхом розміщення на оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а також направлення копії ухвали та позову на адресу електронної пошти фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі «Інформація для здійснення зв`язку».

Крім того, секретарем судового засідання здійснено спробу повідомити відповідача про розгляд заяви по справі №420/22758/24 за номером телефонного зв`язку, який зазначений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі «Інформація для здійснення зв`язку», однак за вказаним номером зв`язку не відбувалось з`єднання з абонентом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 31.05.2023 року (Номер запису: 000320039) та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 47.72 Роздрібна торгівля взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах (основний); 46.16 Діяльність посередників у торгівлі текстильними виробами, одягом, хутром, взуттям і шкіряними виробами; 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.42 Оптова торгівля одягом і взуттям; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Головним управлінням ДПС в Одеській області у відповідності до вимог пп. 19-1.1.4, 19-1.1.8 п. 19-1.1 ст. 19-1, ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами і доповненнями) прийнято наказ від 02.07.2024 року №6462-п зі змінами, внесеними наказом від 08.07.2024 року № 6674-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )», з 08.07.2024 року тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.06.2023 року по дату закінчення фактичної перевірки, з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Суд зазначає, що копію наказу від 08.07.2024 року № 6674-п до суду не надано.

Як вказано у заяві, у відповідності до даного наказу та направлень на перевірку від 15.07.2024 року № 14044 та № 14045 посадовими особами Головного управління ДПС в Одеській області 16.07.2024 року був здійсненний вихід з метою проведення фактичної перевірки ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 з метою здійснення контролю щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), та здійснено заходи щодо вручення копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 08.07.2024 року № 6674-п та направлень на проведення перевірки.

Посадовими особами було пред`явлено службові посвідчення та надано копію наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 08.07.2024 року № 6674-п та направлення на перевірку від 15.07.2024 року №14045 та № 14044 представнику ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), однак, як стверджує позивач, особа яка проводила контрольно-розрахункові операції відмовила посадовим особам Головного управління ДПС в Одеській області у допуску до проведення фактичної перевірки.

На підтвердження даних обставин разом із заявою до суду надано відеозапис з якого судом встановлено таке:

- посадова особа Головного управління ДПС в Одеській області повідомила про проведення перевірки на підставі наказу №6462;

- посадова особа Головного управління ДПС в Одеській області зазначила, що контролюючим органом було проведено контрольно-розрахункову операцію;

- посадова особа Головного управління ДПС в Одеській області запропонувала особі розписатися у направленні на перевірку на що отримала відмову;

- посадова особа Головного управління ДПС в Одеській області повідомила про необхідність зняття показників залишків у касі на що отримала відмову.

В той же час, з даного доказу судом встановлено, що:

- повні реквізити наказу «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області не було повідомлено;

- посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області не було вказано, що у наказ було внесено зміни;

- посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області не було пред`явлено наказ на проведення перевірки;

- посадовою особою Головного управління ДПС в Одеській області не було отримано відмову саме у допуску до проведення перевірки.

Разом із заявою Головним управлінням ДПС в Одеській області надано до суду:

- акт про відмову від проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів (зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки) від 16.07.2024 року №4264/15-32;

- акт відмови керівника платника податків або уповноваженої ним особи поставити свій підпис у направленні на проведення перевірки від 16.07.2024 року №4263/15-32-07-06-17;

- акт відмови платника податків від отримання примірника акту (довідки) перевірки або неможливості його вручення та підписання від 16.07.2024 року №4265/15-32-07-06-17

18.07.2024 року о 16 год. 30 хв. в. о. начальника Головного управління ДПС в Одеській області Миколою Бородюком було прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Розгорнута інформація була викладена у попередньо складеному зверненні від 18.07.2024 року

Вирішуючи дану заяву, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755- IV (далі - ПК України).

Згідно з п.94.1 ст.94 Податкового кодексу України адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті (п.94.3 ст. 94 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.94.4 ст.94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Згідно приписів п.94.5 ст.94 Податкового кодексу України арешт майна може бути повним або умовним.

Зокрема, умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.

Пунктом 94.10 ст.94 ПК України встановлено, що арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Аналогічні положення закріплено в Порядку застосування адміністративного арешту майна платника податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017р. №632, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.08.2017р. за №948/30816.

Пунктом 94.2 ст. 94 ПКУ визначені підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, є відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Так, згідно з вимогами п.п. 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 80.5 ст.80 ПК України визначено, що допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Згідно з п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.2 ст. 81 ПК України встановлено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.

Відповідно до п.81.3 ст. 81 ПК України, під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу не мають права вимагати у платника податків отримувати витяг із відповідного реєстру про взяття такого платника податків на облік відповідно до вимог цього Кодексу.

Таким чином, платник податку та/або посадові (службові) особи платника податків (його представники або особи, які фактично проводять розрахункові операції) мають право не допускати посадових осіб контролюючого органу до перевірки у випадку непред`явлення або не надіслання визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абз.2-4 п.81.1 ст.81 ПК України, або у випадках оформлення документів, вказаних в абз.2-3 п.81.1 ст.81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Абзац 3 пп.81.1 ст.81 ПК України передбачає пред`явлення контролюючим органом наказу про проведення перевірки з чіткими вимогами до його оформлення.

Суд зазначає, що доказів пред`явлення наказу № 6462-п від 02.07.2024 року на проведення фактичної перевірки до суду не надано, як і не надано доказів відмови уповноваженої особи відповідача у допуску до такої перевірки.

Оскільки відмова від проведення фактичної перевірки як необхідна умова для застосування адміністративного арешту майна для забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом - відсутня, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про застосування адміністративного арешту.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 86 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 9, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування умовного адміністративного арешту майна відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заявник Головне управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166).

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Вовченко

.