Справа № 400/7161/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7161/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року (суддя Мороз А.О., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 08.12.23) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 19.04.2023 року;

- зобов`язати відповідача здійснити призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 19.04.2023 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, яка призначена відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". 19.04.2023 року позивачка звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах за Законом України №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020, 2021 та 2022 роки. Відповідач розглянув заяву та відмовив у призначені пенсії за віком, оскільки позивачці вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Також апелянт звертає увагу суду, що судом першої не було враховано висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 13.02.2019 у справі №334/917/17.

Відповідач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та з 02.08.2018 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах згідно Закону №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується протоколом, долученим до матеріалів позову (а.с. 21, 32).

19.04.2023 року позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах по досягненні пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону №1058-ІV, із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки.

За результатом розгляду заяви позивачки ГУ ПФУ в Миколаївській області листом повідомив про те, що позивачка з 02.08.2018 року отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058-ІV. Згідно ч. 2 ст. 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається довічно (а.с 36).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні її позову суд першої інстанції зазначив, що заява позивача про призначення пенсії за віком стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), призначеної їй з 02.08.2018 р., а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ призначаються такі види державних пенсій: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах та підстави набуття такого права.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09 липня 2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004, визначає, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закон №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, а також порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Суд першої інстанції вірно врахував, що також і Законом №1788-ХІІ, на підставі якого позивачу призначено пенсію, і Законом №1058-IV передбачено такий вид пенсійних виплат як пенсія за віком.

За правилами ст.10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до п. 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до п. 16 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Вірно суд першої інстанції зазначив, що дія Закону №1788-ХІІ поширюється на визначення права особи на пенсію, зокрема, ст.13 Закону №1788-ХІІ встановлює виключно умови (пільги) дострокового виходу пенсії за віком, тоді як порядок і умови виплати цієї пенсії визначаються за правилами Закону №1058-IV.

Статтею 27 Закону №1788-ХІІ встановлено, що розмір пенсії за віком визначається залежно від середньомісячного заробітку та коефіцієнту страхового стажу, обчислених за нормами статей 24, 40 Закону №1058-IV.

Відповідно до ст. 24 Закону №1788-ХІІ страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону з 1 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь - які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія. Позивач після призначення йому пенсії (2006 рік) кожні 2 роки користувався правом на перерахунок пенсії як працюючий пенсіонер.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Колегія суддів зазначає, що наведена правова норма передбачає можливість переведення з одного виду пенсії на інший та встановлює порядок, за яким при переведенні з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, показник середньої заробітної плати при переведенні має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1788-ХІІ.

Як було встановлено судом першої інстанції, на час звернення із заявою про призначення пенсії за віком на загальних підставах, призначена позивачу пенсія за віком на пільгових умовах вже була обчислена (нарахована) за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд першої інстанції вірно встановив, що зміни виду пенсії не відбулось, оскільки призначення пенсії на пільгових умовах (зі зменшенням пенсійного віку) та призначення пенсії за віком на загальних підставах не є переведенням на інший вид пенсії.

При цьому і пенсія за віком на загальних підставах, і пенсія за віком на пільгових умовах за зниженням пенсійного віку розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки положення ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV, на які посилається позивачка, стосуються осіб, які вперше звернулися за призначенням пенсії за цим Законом, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для застосування вказаної норми з огляду на те, що позивачці раніше вже була нарахована пенсія за віком на підставі Закону №1058-IV.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість доводів позивачки, що в спірному випадку при зверненні із заявою до пенсійного органу, вона набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 цього Закону.

Статтею 13 Закону №1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій, які полягають у зменшенні пенсійного віку у разі наявності певного трудового стажу. Втім вид пенсії та порядок її призначення відповідає умовам, що визначені Законом №1058-IV.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Як було встановлено судом першої інстанції, позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно Прикінцевих положень Закону №1058-IV. З протоколів призначення пенсії також вбачається, що умовами призначення пенсії є: Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Вірними є висновки суду першої інстанції, що заява позивача від 19.04.2023 про перехід на пенсію за віком стосувалась призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), призначеної їй з 02.08.2018, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Посилання позивачки на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.02.2019 у справі №334/917/17 є помилковими, оскільки у справі №334/917/17 була призначена пенсія відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернувся вперше.

У справі, що розглядається, пенсія позивачці була призначена за Законом України №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Відповідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов