Справа № 480/4730/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2024 р. Справа № 480/4730/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2024, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, по справі № 480/4730/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати накази від 26.05.2022 р. № 17 та від 23.11.2022 р. № 256 щодо виведення у розпорядження ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з травня по листопад 2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 та Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168 за період з травня по листопад 2022 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 частково задоволено позов.

Визнано протиправним та скасовано наказ Військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2022 № 17.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 05.03.2022 по 25.05.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 26.05.2022 по 18.07.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, а саме: щодо відмови визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з травня 2022 по листопад 2022, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та змінити його в цій частині, якою позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що зміна порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. відбулася у зв`язку з набранням чинності 31.01.2023 Наказом міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44. Отже, саме від 31.01.2023 виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. відбувається з огляду на виконання окремих бойових завдань на підставі бойових розпоряджень чи наказів. Проте, до 31.01.2023 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. виплачувалась військовослужбовцям щомісячно.

Також, не погодившись з рішення суду першої інстанції, відповідачем, Військовою частиною НОМЕР_1 , подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що 09.05.2022 в умовах правового режиму воєнного стану військовослужбовець ВЧ НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , відкрито відмовився виконати наказ командира зазначеної частини від 07.05.2022 №26-дск про передислокацію з АДРЕСА_1 , чим вчинили непокору. За даним фактом відносно позивача, було відкрито кримінальне провадження №0000393 від 27.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та розпочато слідчі дії слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську.

Згідно з усним наказом командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони позивач наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (Відповідач) (по стройовій частині) №63 від 10.05.2022 вважати таким що вибув зі складу сил та засобів оперативно - тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_1 » для проведення слідчих дій з 11.05.2022 року у військову частину НОМЕР_4 .

Враховуючи зазначене, наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 27.05.2022 № 76 (по стройовій частині) на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.05.2022 №17 (по особовому складу), на підставі пп.12-1 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі-Положення) Позивача було усунуто від займаної посади та зараховано у розпорядження командира 101 оБр ТрО (в/ч НОМЕР_1 ).

Таким чином, твердження позивача про те, що "...на час перебування у розпорядженні позивача і до цього часу - жодної з вказаних підстав не існувало...", не відповідає дійсності.

З приводу ненарахування і невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення та додаткової винагороди зазначає, що під час досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, щодо позивача, до виконання бойових завдань він не залучався, участі в бойових діях не брав і брати не міг. У зв`язку із цим додаткова винагорода відповідно до Постанови КМ України від 28.02.2022 №168 йому не нараховувалася. Просять суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що позивач з 05.03.2022 по 24.11.2022 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_2 на посаді за званням солдат на посаді стрільця, що підтверджується записом у військовому квитку (а.с.17-25).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01.05.2022 № 84 призначено службове розслідування щодо непокори солдатом ОСОБА_1 (а.с. 94-95).

За результатом службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_5 від 03.05.2022 № 90 притягнуто стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 за непокору до дисциплінарної відповідальності і оголошено догану та позбавлено стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 додаткової винагороди та премії за квітень (а.с. 96).

Відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.05.2022 № 17 солдата ОСОБА_1 увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони з 26.05.2022 (а.с.121).

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 23.11.2022 № 256 солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 92).

Позивач зазначає, що весь проміжок часу проходження військової служби до часу переведення в резерв позивач перебував на сході країни та повноцінно виконував завдання військової служби, що йому доручалися безпосереднім командуванням, будь-яких обставин, що свідчили б про його виведення в розпорядження не мали місця. Єдине, що викликало непорозуміння - це невиплата грошового забезпечення та додаткової винагороди відповідно до вимог діючого законодавства України та на рівні з іншими колегами військовослужбовцями. При цьому, рапорти з проханням надання інформації не приймалися.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За приписами частин 1, 2, 3 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Частиною 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" встановлено, що Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 ( у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

За приписами статті 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно пункту 3 цього Указу мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008.

Згідно з пунктом 122 вказаного Положення, усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків здійснюється відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, відсторонені від посад, зараховуються у розпорядження відповідної посадової особи з дня, що настає за днем відсторонення, та продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених посадовою особою, у розпорядженні якої вони перебувають (якщо до них не застосовано запобіжних заходів кримінального провадження у виді домашнього арешту або тримання під вартою). Військовослужбовці, усунені або відсторонені від виконання службових обов`язків, продовжують проходити військову службу, виконуючи обов`язки військової служби в межах, визначених командиром військової частини, якщо до них не застосовано запобіжних заходів або покарань, визначених у підпунктах 12-1, 13 пункту 116 цього Положення.

Відповідно до вимог статей 1, 2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; вути пильним, зберігали державну таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

09.05.2022 року в умовах правового режиму воєнного стану група військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 в кількості 41 особи, в тому числі Позивач, відкрито відмовилися виконати наказ командира зазначеної частини про передислокацію з АДРЕСА_1 , чим вчинили непокору. За даним фактом відносно цієї групи військовослужбовців, в тому числі Позивача, було відкрито кримінальне провадження №0000393 від 27.05.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та розпочато слідчі дії слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорську, що підтверджується витягом з ЄРДР від 27.05.2022 року (міститься в матеріалах справи).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27.05.2022 №76 по стройовій частині) на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2022 №17 (по особовому складу), у відповідності до норм пп.12-1 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі-Положення) Позивача було усунуто від займаної посади та зараховано у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони (в/ч НОМЕР_1 ).

Відповідно до підпункту 12-1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 N° 1153/2008, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі відсторонення військовослужбовця від посади під час досудового розслідування або судового провадження - до закінчення строку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження або до його скасування в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з п.2 ст.131 Кримінально процесуального кодексу України заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи, - 9) запобіжні заходи.

Слід зауважити, що у відповідності до п.1 ч.2 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Тобто питання заходів забезпечення кримінального провадження покладається саме на орган досудового розслідування, за місцем розташування якого знаходився та приймав участь у слідчих діях позивач.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що військовою частиною НОМЕР_1 було правомірно видано наказ від 26.05.2022 №17 про увільнення від займаної посади та зарахування позивача у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони відповідно до підпункту 12-1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 10.12.2008 № 1153/2008, а отже оскаржуваний наказ є обґрунтованими та правомірними.

В свою чергу, відсутність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу, зумовлює відсутність підстав і для задоволення інших позовних вимог, зокрема, вимог виплату додаткової винагороди з травня 2022 року по листопад 2022 року.

Щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 05.03.2022 по 30.04.2024, з урахуванням раніше виплачених сум, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позовній заяві не просив визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення та додаткову винагороду відповідно до приписів постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28 лютого 2022 року №168, в розмірі 30000,00 грн. на місяць за період з 05.03.2022 по 30.04.2024.

Рішення суду першої інстанції не містить обґрунтованих підстав для виходу за межі позовних вимог позивача, а отже в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині приймаються колегією суддів у якості належних.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, що йому не виплачувалось грошове забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та іншими законами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 за № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197, який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України.

Відповідно до п. 2 Розділу І «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року за № 260 (далі - Порядок № 260) грошове забезпечення військовослужбовців включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисіу) допомоги.

Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку № 260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

За приписами пункту 8 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Пунктом 15 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення не виплачується: за час надання військовослужбовцям відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати; якщо виплачуються академічні стипендії; за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше; за час перебування на лікуванні в лікарняних закладах понад встановлені чинним законодавством строки; за час тимчасового виконання обов`язків понад два місяці за новими посадами у зв`язку з переведенням військової частини на інший штат (внесення змін до штату); за час тримання військовослужбовців під вартою чи перебування під цілодобовим домашнім арештом; за час відбування покарання на гауптвахті військовослужбовцями строкової військової служби.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Згідно з пунктом 9 розділу ХХХІ Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям, рішення про звільнення яких з військової служби або переміщення на нижчеоплачувану посаду визнані незаконними та які у зв`язку з цим поновлені на військовій службі (посаді) на підставі рішення повноважного органу (керівника), який прийняв рішення про таке поновлення та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді, недоотримане грошове забезпечення за час вимушеного прогулу або різниця за час виконання військового обов`язку на нижчеоплачуваній посаді виплачується військовослужбовцю за місцем перебування на грошовому забезпеченні.

До розрахунку грошового забезпечення у такому разі включаються щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за займаною штатною посадою до звільнення або переміщення на нижчеоплачувану посаду.

Одноразові додаткові види грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не виплачуються.

Відповідно до п. 1 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Згідно з п. 5 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 якщо не можна прийняти кадрове рішення щодо подальшого службового використання військовослужбовця, у період перебування у розпорядженні протягом двох місяців з поважних причин (відсутність рівнозначних посад, бажання подальшого проходження військової служби, наявність сімейних та інших обставин) грошове забезпечення виплачується йому в розмірі, яке він отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, за рішенням Міністра оборони України.

Також п. 6 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям після перебування у розпорядженні понад два місяці виплачується в розмірі окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, за винятком випадків продовження строків виплати за рішенням Міністра оборони України.

Як убачається зі змісту командира ВЧ НОМЕР_1 від 26.05.2022 № 17, ОСОБА_1 відповідно до підпункту 12-1 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України увільнено від займаних посад і зараховано у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони. На час перебування у розпорядженні утримувати в списках особового складу та на всіх видах забезпечення в НОМЕР_6 окремому батальйоні територіальної оборони.

Відповідно до виписки з карткового рахунку ОСОБА_1 , за період з травня по листопад 2022 позивач щомісяця отримував частину грошового забезпечення (а. с. 26).

Відповідно до п. п. 13 п. 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента № 1153/2008 від 10.12.2008, матеріальне та грошове забезпечення військовослужбовців, зарахованих у розпорядження відповідних командирів (начальників), здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 1 розділу XXVIII «Виплата грошового забезпечення у період перебування у розпорядженні або звільнення від посад» Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Такий порядок виплати грошового забезпечення не стосується військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року, № 1153/2008.

Розділом XXIX Порядку № 260 визначено порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, усуненим або відстороненим від виконання службових обов`язків, відстороненим від виконання повноважень на посаді або відстороненим від посад, а також тим, яких взято під варту чи які перебувають під домашнім арештом, а також за час відбування покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах.

За приписами пункту 5 розділу XXIX Порядку № 260 грошове забезпечення за час відбування покарання у дисциплінарному батальйоні виплачується військовослужбовцям строкової військової служби - з розрахунку посадового окладу за I тарифним розрядом, передбаченим для військовослужбовців строкової служби, із дня набрання вироком законної сили і до дня призначення на посади після відбування покарання чи до звільнення з військової служби; іншим категоріям військовослужбовців - з розрахунку окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років із дня набрання вироком законної сили і до дня закінчення строку відбування покарання.

Пунктом 6 розділу XXIX Порядку № 260 встановлено, що у цьому розділі порядок виплати грошового забезпечення також стосується і військовослужбовців, зарахованих у розпорядження посадових осіб (які мають право призначення їх на посади) відповідно до підпунктів 12-1 та 13 пункту 116, а також пункту 122 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року, № 1153/2008.

Зазначені зміни внесені Наказом Міністерства оборони № 180 від 01.06.2020 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та набрали чинності з 30.06.2020.

З огляду на зазначене, колегія суддів зазначає, що в період з травня 2022 року по листопад 2022 року у відповідача були відсутні підстави для виплати позивачу грошового забезпечення у повному обсязі за посадою, яку він обіймав до травня 2022 року, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Щодо невиплати позивачу відповідачем додаткової винагороди відповідно до приписів Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, колегія суддів зазначає наступне.

Так, командиром військової частини НОМЕР_1 з дотриманням вимог Інструкції було видано наказ №17 (по особовому складу), яким Позивача у - відповідності до вимог законодавства усунуто від займаної посади та зараховано у розпорядження командира НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони (в/ч НОМЕР_1 ).

Пунктом 2 Розділу XXXIV Порядку №260 «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» врегульовано саме розміри додаткової винагороди на період дії воєнного стану та в розрізі постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Пунктом 14 цього Розділу встановлено, що до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які:

усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади,- з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника).

Також, відповідно до пп. 24 п. 10 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 671 (далі - Положення № 671) визначено, що Міністр оборони України дає обов`язкові до виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.

Так, абзацом 7 пункту 10 телеграми-доручення Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (додається) визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, яка передбачена п.І Постанови №168 не включаються військовослужбовці, які усунені від виконання службових обов`язків, відстороненні від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у спірному випадку відсутні підстави для виплати додаткової винагороди позивачу за період з травня 2022 року по листопад 2022 року на виконання Постанови № 168.

Доводи апеляційної скарги позивача в цій частині не приймаються колегією суддів у якості належних.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги відповідача спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 480/4730/23 - скасувати в частині задоволених позовних вимог.

Прийняти в цій частині постанову, в якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

В іншій частині рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.03.2024 по справі № 480/4730/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва