Справа № 140/5515/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5515/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 23.04.2024 № 133 щодо призупинення з 20.04.2024 виплати грошового забезпечення полковнику ОСОБА_1 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі ІНФОРМАЦІЯ_4 ), як такому, що відсутній на службі з невідомих причин; зобов`язання нарахувати та виплатити грошове забезпечення у повному обсязі за період з 20.04.2024 по 24.04.2024 включно, з урахуванням усіх основних і додаткових видів грошового забезпечення; визнання протиправним та скасування наказу від 02.05.2024 №107-ос «Про результати службового розслідування» про накладення дисциплінарного стягнення у виді «Догана».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з серпня 1996 року проходить військову службу, зокрема, з 21.03.2023 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач зазначив, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я з 29.01.2024 його було направлено на лікування, яке він проходив до 19.04.2024, а по закінченню лікування ВЛК госпітальною при КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради (далі - КП «ВОКЛ») 19.04.2024 за результатами медичного обстеження проведено медичний огляд і комісією прийнято рішення про потребу в наданні відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. У свою чергу, КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради одразу після проходження ВЛК та надіслання 19.04.2024 рапорту позивача на відпустку засобами СЕДО до ІНФОРМАЦІЯ_6 , надала позивачу його оригінал з відміткою про надіслання останнього.

Однак, 22.04.2024 до позивача зателефонували з відділу персоналу відповідача про прибуття особисто для написання рапорту на відпустку по стану здоров`я згідно Довідки ВЛК, так як з невідомих їм причин даний рапорт від ІНФОРМАЦІЯ_6 не надійшов і відповідно наказ начальника про надання відпустки не може бути підготовлений та виданий.

23.04.2024 позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 з відповідними документами для подачі вдруге рапорту про надання відпустки за станом здоров`я безпосередньо у відповідача (така відпустка була йому надана на 26 діб з 24.04.2024 по 19.05.2024), при цьому попередній рапорт від ІНФОРМАЦІЯ_6 на час прибуття відповідачем вже був отриманий засобами СЕДО. Позивач зазначив, що в цей же день уповноваженими особами відповідача було повідомлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.04.2024 № 133 з 20.04.2024 позивачу призупинено виплату грошового забезпечення, як такому, що відсутній на службі з невідомих причин. За цим фактом було призначено службове розслідування, в ході якого позивач надав пояснення щодо причин його відсутності на службі у спірний період та причин ненадходження його рапорту від 19.04.2024 про надання відпустки за станом здоров`я засобами СЕДО до ІНФОРМАЦІЯ_7 від ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Проте, за результатами службового розслідування начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 прийнято наказ від 02.05.2024 № 107-ос, згідно якого позивачу за фактом порушення статей 12, 16, пункту 4 статті 40 Статуту Внутрішньої служби Збройних сил України оголошено «догану».

Позивач вважає, що службове розслідування було проведено поверхнево, оскільки особами, які проводили службове розслідування, не були взяті до уваги норми абзацу 5 пункту 5, пункту 8 Порядку здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2023 № 901 (далі Порядок №901), в частині суворого дотримання КП «ВОКЛ» надіслання рапорту та довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 у день прийняття рішення про надання відпустки за станом здоров`я та надання позивачу копій даних документів з відміткою про їх надсилання засобами системи електронного документообігу (далі СЕДО) за належністю (19.04.2024), які в подальшому 22.04.2024 були направлені ІНФОРМАЦІЯ_8 до ІНФОРМАЦІЯ_7 для прийняття відповідного рішення, що останнім не було зроблено і в той же час проігноровано. За таких умов, що уповноважені особи закладу охорони здоров`я та ІНФОРМАЦІЯ_6 діяли в межах норм та повноважень визначених Порядком № 901 і виконали усі його приписи, і зважаючи на те, що на позивача у випадку передачі засобами СЕДО медичної документації до ІНФОРМАЦІЯ_9 та військової частини, у якій він проходить військову службу, не покладається обов`язок додатково подавати до відповідача уже передані документи, а за їх невчасне отримання (чи не отримання) відповідачем він не може нести будь-якої юридичної відповідальності, тому вважає, що в його діях відсутня будь-яка форма вини та причинний зв`язок між правопорушенням і наслідками, та відсутність порушень будь-яких нормативно-правових актів, інших актів законодавства з приводу якого було призначено службове розслідування. Крім того, зазначив, що твердження відповідача про відсутність на службі без поважних причин як на підставу для призупинення виплати грошового забезпечення є безпідставним, позаяк при службовому розслідуванні відповідач не дослідив і не дав правову оцінку поважності (чи неповажності) причин невчасного прибуття на місце служби та несвоєчасної доповіді начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 про повернення з лікування, при цьому, факт поважності неприбуття на місце служби у даному випадку взагалі відсутній, оскільки на позивача у відповідності до Порядку № 901 не покладено обов`язок особисто повідомляти свого безпосереднього командира про необхідність надання відпустки за висновком ВЛК та закінчення лікування, якщо дані документи були відправлені останньому засобами СЕДО уповноваженими особами.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 23.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику)учасників справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позовних вимог не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування такої позиції вказав, що 23.04.2024 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшов рапорт №4281 від начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо результатів проведення звірки, спільно з начальником медичної служби сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником медичної служби ОСОБА_2 , наявності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_7 , які перебувають на стаціонарному лікуванні у медичних закладах Волинської області, у ході якої було встановлено, що 19.04.2024 полковник ОСОБА_1 був виписаний з Волинської обласної клінічної лікарні та станом на 23.04.2024 на місце служби не прибув.

Так, в ході службового розслідування встановлено, що 19.04.2024 після проведення ВЛК (довідка військово-лікарської комісії №382 від 19.04.2024) при КП «ВОКЛ» полковник ОСОБА_1 був виписаний на амбулаторне лікування (виписка з лікарні №1806 від 19.04.2024), та за результатами якого йому було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, про що він не доповів своєму безпосередньому начальнику.

З пояснень позивача, наданих в ході службового розслідування стало відомо, що за рішенням ВЛК обласної Волинської лікарні від 19.04.2024 № 382 полковнику ОСОБА_1 було надано відпустку 30 календарних дні з 20.04.2024 та в подальшому доведено до полковника ОСОБА_1 його дії, а саме: ним було надано рапорт на відпустку, який був направлений відповідно до вимог Постанови №901 засобами СЕДО та на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , так як адресу проведення відпустки позивач вказав місце фактичного проживання, а саме м. Володимир. На ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 рапорт був доставлений по СЕДО 19.04.2024 та перенаправлений на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 22.04.2024., так як 20.04.2024 по 21.04.2024 були вихідні дні. Чому повідомлення з лікувального закладу не було вчасно направлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 йому не відомо. 22.04.2024 в другій половині дня за телефонним дзвінком від начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_7 позивачу стало відомо про ненадходження рапорту на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

23.04.2024 о 10.00 полковник ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 та написав рапорт на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. В цей саме час по СЕДО надійшов рапорт полковника ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , який він писав раніше. Чому рапорт надійшов з запізненням на три доби позивачу не відомо.

23.04.2024 було здійснено доповідь командувачу військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_11 №1195/25/00 від 23.04.2024 про факт неприбуття на військову службу з лікування начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_1 .

Таким чином, неправомірні дії та вина начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_1 полягає у невиконанні статей 12, 14, 16, пункту 4 статті 40, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Враховуючи те, що за результатами службового розслідування факт невчасного прибуття на місце служби та несвоєчасної доповіді начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 про повернення з лікування полковником ОСОБА_1 є доведеним, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.05.2024 №107-од на позивача було накладено дисциплінарне стягнення «догана».

Крім того, згідно з пунктом 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше. Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Відповідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.04.2024 №133 по стройовій частині полковнику ОСОБА_1 з 20.04.2024 було призупинено виплату грошового забезпечення як такому, що відсутній на службі з невідомих причин. Підстава - рапорт капітана ОСОБА_3 (вх.№4281 від 23.04.2024, виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1806 від 19.04.2024). А відповідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 24.04.2024 №134 по стройовій частині позивачу з 24 квітня відновлено виплату грошового забезпечення як такому, що повернувся до місця служби після відсутності з невідомих причин. Підстава - доповідь про факт повернення на військову службу від 24.04.2024.

З урахуванням наведеного вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 діяв в порядку і в спосіб, визначений чинним законодавством, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Не є спірною та обставина, що полковник ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач у період, зокрема, з 02.04.2024 по 19.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «ВОКЛ», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №1806 від 19.04.2024.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19.04.2024 №382 ВЛК госпітальною при КП «ВОКЛ» 19.04.2024 проведено медичний огляд полковника за контрактом ОСОБА_1 та у ній зазначено, що на підставі ст. 44 графи ІІІ Розкладу хвороб, графи-ТДВ- останній потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

19.04.2024 позивачем було подано рапорт про надання відпустки для лікування у зв`язку з хворобою терміном на 30 календарних днів з 20.04.2024, також у вказаному рапорті повідомив, що відпустку буде проводити у м. Володимир, просив відпускний квиток направити через СЕДО на ІНФОРМАЦІЯ_8 , та вказаний рапорт закладом охорони здоров`я був направлений в СЕДО 19.04.2024, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

23.04.2024 за вх. №4281 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшов рапорт начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , яким повідомлено, що після проведення звірки з начальником медичної служби сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником м/сл ОСОБА_2 щодо військовослужбовців, які перебувають на стаціонарному лікуванні у медичних закладах було встановлено, що 19.04.2024 полковник ОСОБА_1 був виписаний з Волинської обласної клінічної лікарні; станом на 22.04.2024 даний військовослужбовець на місце служби не прибув.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.04.2024 №133 полковнику ОСОБА_1 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 20.04.2024 призупинено виплату грошового забезпечення як такому, що відсутній на службі з невідомих причин. Підстава - рапорт капітана ОСОБА_3 (вх.№4281 від 23.04.2024), виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1806 від 19.04.2024.

Також наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.04.2024 №70-агд за фактом відсутності на службі позивача призначено службове розслідування.

Так, в акті службового розслідування зазначено, що за результатами службового розслідування факт несвоєчасного прибуття на місце служби та несвоєчасної доповіді начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 про повернення з лікування полковником ОСОБА_1 є доведеним; в діях начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачаються ознаки порушення вимог статей 12, 14, 16, пункту 4 статті 40, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.05.2024 №107-од «Про результати службового розслідування» за фактом порушення статей 12, 16, пункту 4 статті 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковнику ОСОБА_1 оголошено догану.

Також судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 24.04.2024 №134 полковнику ОСОБА_1 з 24.04.2024 відновлено виплату грошового забезпечення як такому, що повернувся до місця служби після відсутності з невідомих причин. Підстава: доповідь про факт повернення на військову службу від 24.04.2024.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина четверта статті 2 Закону № 2232-XII).

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут внутрішньої служби), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до статей 26, 27 Статуту внутрішньої служби військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України , затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення (стаття 5 вказаного Статуту).

Відповідно до статті 7 Дисциплінарного статуту застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно зі статтею 83 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Статтею 85 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до статей 86, 87 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України затверджений наказом Міністерства оборони України 21.11.2017 № 608, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (далі - Порядок № 608).

Абзацом 15 пункту 1 розділу II Порядку № 606 визначено, що службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Відповідно до пункту 3 розділу II Порядку № 606 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

За приписами пунктів 1, 3 розділу III Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Відповідно до пунктів 1-6 розділу V Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу VI Порядку № 608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Матеріалами справи підтверджено, що полковник ОСОБА_1 у період з 02.04.2024 по 19.04.2024 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «ВОКЛ» та відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 19.04.2024 №382 ВЛК госпітальною при КП «ВОКЛ» 19.04.2024 проведено його медичний огляд та у ній зазначено, що останній потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів.

У зв`язку з чим, 19.04.2024 позивачем було подано рапорт про надання відпустки для лікування у зв`язку з хворобою терміном на 30 календарних днів з 20.04.2024 та вказаний рапорт закладом охорони здоров`я був направлений в СЕДО 19.04.2024.

Разом з тим, 23.04.2024 за вх. №4281 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшов рапорт начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , яким повідомлено, що після проведення звірки з начальником медичної служби сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковником м/сл ОСОБА_2 щодо військовослужбовців, які перебувають на стаціонарному лікуванні у медичних закладах було встановлено, що 19.04.2024 полковник ОСОБА_1 був виписаний з Волинської обласної клінічної лікарні; станом на 22.04.2024 даний військовослужбовець на місце служби не прибув.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.04.2024 №70-агд за фактом відсутності на службі позивача призначено службове розслідування.

Актом службового розслідування встановлено, що 19.04.2024 після проведення ВЛК (довідка військово-лікарської комісії №382 від 19.04.2024) при КП «ВОКЛ» полковник ОСОБА_1 був виписаний на амбулаторне лікування (виписка з лікарні №1806 від 19.04.2024), та за результатами якого йому було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів, про що він не доповів своєму безпосередньому начальнику.

З пояснень позивача, наданих в ході службового розслідування, стало відомо, зокрема, що полковником ОСОБА_1 було надано рапорт на відпустку, який був направлений відповідно до вимог Порядку №901 засобами СЕДО та на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , так як адресу проведення відпустки останній вказав місце фактичного проживання, а саме м. Володимир. На ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 рапорт був доставлений по СЕДО 19.04.2024 та перенаправлений на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 22.04.2024., так як 20.04.2024 по 21.04.2024 були вихідні дні. Чому повідомлення з лікувального закладу не було вчасно направлено до ІНФОРМАЦІЯ_7 , йому не відомо. 22.04.2024 в другій половині дня за телефонним дзвінком від начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_7 капітана ОСОБА_3 , полковнику ОСОБА_1 стало відомо про ненадходження рапорту на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. Капітан ОСОБА_3 повідомила про необхідність полковнику ОСОБА_1 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_7 та написання вказаного вище рапорту.

23.04.2024 о 10.00 полковник ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 та написав рапорт на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. В цей саме час по СЕДО надійшов рапорт полковника ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , який він писав раніше. Чому рапорт надійшов з запізненням на три доби полковнику ОСОБА_1 не відомо.

23.04.2024 було здійснено доповідь командувачу військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_11 №1195/25/00 від 23.04.2024 про факт неприбуття на військову службу з лікування начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) полковника ОСОБА_1 .

Як зазначено в акті службового розслідування, за результатами службового розслідування факт несвоєчасного прибуття на місце служби та несвоєчасної доповіді начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 про повернення з лікування полковником ОСОБА_1 є доведеним; в діях начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачаються ознаки порушення вимог статей 12, 14, 16, пункту 4 статті 40, 262 Статуту внутрішньої служби.

Разом з тим, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.05.2024 №107-од «Про результати службового розслідування» саме за фактом порушення статей 12, 16, пункту 4 статті 40 Статуту внутрішньої служби полковнику ОСОБА_1 оголошено догану.

Так, статтями 12, 16, пунктом 4 статті 40 Статуту внутрішньої служби визначено:

про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо);

кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою;

військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі: відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування.

З урахуванням наведеного суд зазначає, що до кожного військовослужбовця висуваються підвищені вимоги, що пов`язано з особливим статусом Збройних Сил України та державною службою особливого характеру, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. При цьому, військовослужбовець повинен неухильно дотримуватися порядку і правил, встановлених Статутом внутрішньої служби та іншим законодавством України, в тому числі про все, що сталося з ним і стосується виконання ним службових обов`язків зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, та самостійно відрекомендовуватися своєму безпосередньому начальникові у разі відбуття чи повернення з відпустки або лікування.

У свою чергу, недотримання військовослужбовцем зазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечує той факт, що 19.04.2024 він не доповів своєму безпосередньому начальникові про повернення з лікування та необхідність надання йому відпустки для лікування за висновком ВЛК, при цьому зазначає, що такий обов`язок у нього відсутній, оскільки відповідні документи (рапорт та довідка ВЛК) були відправлені засобами СЕДО уповноваженими органами відповідно до Порядку №901, а за їх невчасне отримання (чи не отримання) відповідачем він не може нести будь-якої відповідальності.

З цього приводу суд зазначає, що Порядок №901 визначає механізм здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук (далі - заклади охорони здоров`я), в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та органами військового управління, з`єднаннями, військовими частинами, вищими військовими навчальними закладами, військовими навчальними підрозділами закладів вищої освіти, установами та організаціями Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - військові частини), а також районними (об`єднаними районними), міськими (районними у місті, об`єднаними міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх структурними підрозділами (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до абзацу шостого пункту 5 Порядку №901 медичні та інші документи військовослужбовця через систему електронного документообігу надсилаються: закладом охорони здоров`я до військової частини, де військовослужбовець проходить військову службу, і територіального центру комплектування та соціальної підтримки, які зазначені в рапорті військовослужбовця, не пізніше дня завершення його лікування та виписки із закладу охорони здоров`я - постанова військово-лікарської комісії, оформлена у вигляді свідоцтва про хворобу чи довідки військово-лікарської комісії, виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, рапорт військовослужбовця про надання йому відпустки для лікування у зв`язку з хворобою, відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), про звільнення від виконання службових обов`язків на підставі рішення військово-лікарської комісії або про звільнення з військової служби за станом здоров`я з метою взяття на військовий облік (виключення з військового обліку), інші документи у разі потреби.

Пунктом 10 вказаного Порядку передбачено, що територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протягом одного дня розглядає отримані від закладу охорони здоров`я або військовослужбовця документи та за результатами розгляду у разі потреби надсилає їх через систему електронного документообігу до військової частини, в якій військовослужбовець проходить військову службу, для надання військовослужбовцю відповідної відпустки, звільнення з військової служби, взяття на військовий облік (виключення з військового обліку).

В той же час, суд звертає увагу на те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно наказу від 02.05.2024 №107-од не за факт неподання ним медичних та інших документів чи несвоєчасне надіслання ІНФОРМАЦІЯ_8 таких документів відповідачу, а за факт несвоєчасної доповіді позивачем своєму безпосередньому начальникові про повернення з лікування та необхідність надання йому відпустки для лікування за висновком ВЛК.

Відтак, незважаючи на визначений Порядком №901 порядок обміну медичними та іншими документами військовослужбовців в особливий період, полковник ОСОБА_1 як військовослужбовець зобов`язаний був дотримуватися вимог статті 12, пункту 4 статті 40 Статуту внутрішньої служби та 19.04.2024 доповісти (будь-яким шляхом, в тому числі в телефонному режимі) своєму безпосередньому начальникові про повернення з лікування та необхідність надання йому відпустки для лікування за висновком ВЛК.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, прийнято наказ від 02.05.2024 №107-од «Про результати службового розслідування», згідно якого за фактом порушення статей 12, 16, пункту 4 статті 40 Статуту внутрішньої служби полковнику ОСОБА_1 оголошено догану, відтак у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного наказу належить відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу від 23.04.2024 № 133 щодо призупинення з 20.04.2024 виплати грошового забезпечення та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення у повному обсязі за період з 20.04.2024 по 24.04.2024 включно, з урахуванням усіх основних і додаткових видів грошового забезпечення, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 Розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

Відповідно до пункту 15 Розділу 1 Порядку №260 грошове забезпечення не виплачується, зокрема, за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення.

Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 23.04.2024 №133 полковнику ОСОБА_1 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 20.04.2024 призупинено виплату грошового забезпечення як такому, що відсутній на службі з невідомих причин. Підстава: рапорт капітана ОСОБА_3 (вх.№4281 від 23.04.2024), виписка із медичної карти стаціонарного хворого №1806 від 19.04.2024).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 24.04.2024 №134 позивачу з 24.04.2024 відновлено виплату грошового забезпечення як такому, що повернувся до місця служби після відсутності з невідомих причин. Підстава: доповідь про факт повернення на військову службу від 24.04.2024.

При вирішенні даного спору в цій частині суд враховує, що після завершення лікування 19.04.2024 ВЛК було проведено медичний огляд позивача та у довідці ВЛК від 19.04.2024 №382 ВЛК зазначено, що останній потребує відпустки для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. При цьому, позивач 19.04.2024 подав рапорт про надання відпустки для лікування у зв`язку з хворобою терміном на 30 календарних днів з 20.04.2024. Вказаний вище рапорт від 19.04.2024 закладом охорони здоров`я був направлений ІНФОРМАЦІЯ_6 через СЕДО 19.04.2024.

Суд також звертає увагу на те, що актом службового розслідування за фактом неприбуття на місце служби начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковника ОСОБА_1 по завершенню лікування 19.04.2024 встановлено, що 23.04.2024 о 10.00 полковник ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_7 та написав рапорт на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 30 календарних днів. В цей саме час по СЕДО надійшов рапорт полковника ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_7 , який він писав раніше (тобто від 19.04.2024), також в ході службового розслідування позивачем були надані письмові пояснення щодо причин неприбуття до місця служби після завершення лікування.

Отже, станом на день прийняття оскаржуваного наказу від 23.04.2024 №133 про призупинення з 20.04.2024 позивачу виплату грошового забезпечення до відповідача по СЕДО надійшов рапорт позивача від 19.04.2024, також позивачем 23.04.2024 було подано новий рапорт, що свідчить про те, що 23.04.2024 відповідач володів інформацією щодо обставин неприбуття позивачем на місце служби по завершенню лікування 19.04.2024 (несвоєчасне направлення ІНФОРМАЦІЯ_8 рапорту позивача на відпустку для лікування у зв`язку з хворобою за висновком ВЛК).

При цьому, актом службового розслідування не було встановлено факт неприбуття позивачем на службу без поважних причин, суд наголошує, що останнього притягнуто до відповідальності згідно наказу від 02.05.2024 №107-од саме за фактом порушення статей 12, 16, пункту 4 статті 40 Статуту внутрішньої служби (тобто, за несвоєчасну доповідь своєму безпосередньому начальнику про вказані вище обставини).

Відтак, враховуючи встановлені обставини та причини поважності відсутності позивача на службі у вказаний період, суд дійшов висновку, що наказ від 23.04.2024 №133, згідно якого з 20.04.2024 позивачу призупинено виплату грошового забезпечення як такому, що відсутній на службі з невідомих причин, є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки суд дійшов висновку про протиправність вказаного наказу від 23.04.2024 №133, тому наявні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) за період з 20.04.2024 по 23.04.2024 включно, при цьому оскільки наказом від 24.04.2024 №134 позивачу з 24.04.2024 відновлено виплату грошового забезпечення, тому позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 243-246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 23 квітня 2024 року №133 про призупинення полковнику ОСОБА_1 , начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 20 квітня 2024 року виплату грошового забезпечення, як такому, що відсутній на службі з невідомих причин.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_13 здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату грошового забезпечення (основних та додаткових видів грошового забезпечення) за період з 20 квітня 2024 року по 23 квітня 2024 року включно.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_13 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ).

Суддя О. О. Андрусенко