Справа № 260/1887/24
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

19 липня 2024 року м. Ужгород№ 260/1887/24
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Луцович М.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить: визнати неправомірними дії відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову 15.01.2024 року на військову службу під час загальної мобілізації військовозобов`язаного - солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.01.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач призваний під час загальної мобілізації на військову службу та направлений для проходження військової служби до в/ч НОМЕР_3 . Наказом командира в/ч НОМЕР_3 від 16.01.2024 року позивач включений до списків особового складу військової частини в якості курсанта з ВОС « 100» - стрілець. 27.02.2024 року позивач переведений та наказом командира в/ч НОМЕР_4 цього ж дня включений до списків особового складу даної військової частини з ВОС « НОМЕР_5 » -навідник колісної броньованої техніки. З 31.10.2019 року позивач проходив строкову військову службу у в/ч НОМЕР_6 , а 17.12.2019 року достроково припинив проходження військової служби за станом здоров`я - на підставі свідоцтва про хворобу. Із свідоцтва про хворобу № 2055/121 вбачається, що 05.12.2019 року госпітальна BЛK військового госпіталя НГУ провела медичний огляд солдата ОСОБА_2 за результатом медичного обстеження та лікування у хірургічному відділенні госпіталя та винесла постанову BЛK про непридатність ОСОБА_1 до військової служби у мирний час та обмежену придатність у воєнний час.

Позивач вказує, що в ході призову позивача на військову службу як ВЛК, так і відповідачем було допущено суттєве порушення норм «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402.

Всупереч вимогам п. 3.3. Положення позивач не був скерований профільним членом ВЛК на додаткове медичне обстеження (ДМО) по тим хворобам, по яким вже було винесено свідоцтво про хворобу № 2055/121 у грудні 2019 року. Наголошує, що ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 не вчинила ті дії, які вона була зобов`язана вчинити в межах та на виконання вимог передбаченої Положенням процедури: направлення позивача на ДМО та врахування даних за результатом ДМО, проведення усіх, передбачених Положенням, а не вибірково, інструментальних та лабораторних обстежень/досліджень та врахування даних їх результатів. Окрім того вказує, що позивач позивач не мав при собі свідоцтво про хворобу і відповідно не надав його ВЛК. Однак, не подання позивачем свідоцтва комісії не знімає з відповідача обов`язок подати комісії наявний у нього примірник свідоцтва про хворобу.

З таких підстав, вважає, що відповідач діяв протиправно, всупереч діючому законодавству, а тому просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

ІНФОРМАЦІЯ_6 подав відзив на позов, в якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. Свої заперечення аргументує тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 з 20.12.2019 року. А тому підлягав призову на військову службу під час мобілізації.

Вказує, що позивача було направлено на проходження медичного огляду 15.01.2024 року, за результатами якого підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Зазначає, що у позові адвокат посилався на підстави ст. 62в 64г графи І. Ця графа застосовується під час огляду призовників, однак позивач на момент огляду був військовозобов`язаним і результати його огляду приймались вже за графою II. Посилання адвокатом на п. 22.4 Положення не відповідає дійсності, оскільки застосовується у мирний час, а з 24.02.2022 року в Україні діє воєнний час. Під час медичного огляду позивач надав повну інформацію щодо свого стану здоров`я, про що власноруч розписався (п. 11 картки обстеження та медичного огляду). З огляду на зазначене, військово-лікарською комісією дотримано вимог наказу Міністерства оборони № 402 від 14.08.2008р.

А тому ІНФОРМАЦІЯ_6 вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач проходив військову службу та 17.12.2019 року достроково припинив проходження військової служби за станом здоров`я, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №2055/121 від 05.12.2019, згідно якого ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

15 січня 2024 року ОСОБА_1 направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності для проходження військової служби, що підтверджується направленням №233/4 від 15.01.2024.

Згідно картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного на придатність до військової служби від 15 січня 2024 року позивач визнаний придатним до військової служби.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.01.2024 №732 позивач визнаний придатним до військової служби.

Згідно витягу з наказу №47 від 15.01.2024 позивача призвано з 15.01.2024 та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди № НОМЕР_7 .

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо призову 15.01.2024 року на військову службу під час загальної мобілізації, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до частин першої, другої статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 № 1932-ХІІ (далі - Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Згідно із частинами першою третьою статті 17 Закону № 1932-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством. Громадяни проходять військову службу, службу у військовому резерві та виконують військовий обов`язок у запасі відповідно до законодавства.

Згідно статті 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ відповідно до повноважень, визначених Конституцією України, Президент України: приймає рішення про введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або в окремих її місцевостях, про загальну або часткову мобілізацію та про демобілізацію із внесенням їх на затвердження Верховною Радою України.

Пунктами 1, 4 Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 69/2022 передбачено, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває дотепер.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин та на дату ухвалення рішення у цій справі на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За змістом ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

До видів військової служби, згідно із частиною шостою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відноситься військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

За змістом ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які, зокрема, визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно з положеннями ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії.

До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність.

До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Як встановлено судом позивач на момент призову на військову службу під час мобілізації мав статус військовозобов`язаного та перебував на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_1 у запасі.

Постановою Кабінету Міністрів України №154 від 13.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Абзацом 11 пункту 9 вказаного Положення встановлено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

При цьому, громадяни призвані на військову службу під час проведення мобілізації проходять обов`язковий медичний огляд.

Як встановлено судом, 15 січня 2024 року ОСОБА_1 направлений на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою встановлення придатності для проходження військової служби, що підтверджується направленням №233/4 від 15.01.2024.

Згідно картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного на придатність до військової служби від 15 січня 2024 року позивач визнаний придатним до військової служби.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 15.01.2024 №732 позивач визнаний придатним до військової служби.

Вказані обставини і слугували підставою для відповідача для направлення позивача для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди № НОМЕР_7 .

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач обгрунтовує свої вимоги щодо протиправності призову на військову службу зокрема неналежним проведенням медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З цього приводу суд вказує, що позивачем не подано до матеріалів справи доказів того, що ним оскаржено постанову ВЛК у формі довідки від 15.01.2024 №732 до ЦВЛК чи в судовому порядку, натомість у межах предмету даної справи розглядається саме правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову позивача на військову службу.

Суд вказує, що не може оцінювати в межах даної справи проведення військово-лікарської експертизи, з огляду на інший предмет позову.

Тобто, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд не вбачає протиправності у діях відповідача щодо призову позивача на військову службу, оскільки такий відповідно до вимог закону направив позивача на проходження медичного огляду, за наслідками якого останнього визнано придатним, та в межах повноважень видав наказ про проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і відправлені в складі команди №А4152.

Крім того, в ході розгляду даної справи судом не було встановлено допущених з боку відповідача порушень вимог чинного законодавства, які б стосувались процедури призову на військову службу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. 90 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування, на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому з огляду на наведені вище норми та обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Правові підстави для відшкодування судових витрат у порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяМ.М. Луцович