Справа № 200/1015/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року справа №200/1015/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі № 200/1015/24 (головуючий І інстанції Олішевська В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій щодо відмови у включенні до пільгового стажу періодів роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії та зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019 з дня призначенні пенсії, тобто, з 07.09.2023.

В обґрунтування позову зазначив, що є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

При призначенні пенсії позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 зараховано період роботи з 07.11.2006 по 30.04.2022, згідно довідки ОК-5 та Даних про особливі умови праці.

Станом на 18.09.2023 року розмір пенсії позивача з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 з 07.11.2006 по 30.04.2022 року склав 14 225,19грн.

Але станом на 26.09.2023 УПФУ змінило розмір пенсії з 14 225,19 грн на 12 258,12 грн.

Згідно протоколу розрахунку пенсії зменшення відбулось у результаті часткового виключення пільгового стажу. Відповідач виключив із пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019.

26.09.2023 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про зарахування спірних періодів до пільгового стажу.

Проте, відповідач відмовив у зарахуванні спірних періодів в зв`язку з відсутністю відомостей про атестацію робочих місць.

Такі дії відповідачів є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.09.2023 № 50.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 , зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019, з моменту її призначення - 07.09.2023 та виплатити заборгованість з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Для упередження переплати пільговий стаж позивача переглянутий спеціалістами ГУ ПФУ в Донецькій області та відкориговано в зв`язку з наступними обставинами: згідно даних РЗО заявника дата та номер наказу, яким затверджено результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, наявні з 07.05.2014.

До пільгового стажу за Списком № 1 не враховані періоди роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, оскільки в відомостях по спеціальному стажу в РЗО (дані згідно Довідки ОК-5) відсутні данні про дату Наказу про атестацію робочих місць та/або номер Наказу; період з 01.06.2019 по 31.07.2019 не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки в РЗО не вірно вказано номер та дату наказу про проведення атестації робочих місць.

Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області направлено лист № 0500-0303-9/79336 від 18.09.2023 на Головне управління Пенсійного фонду України Закарпатської та Дніпропетровської областей щодо перегляду рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Таким чином, ГУ ПФУ в Донецькій області не порушило прав позивача та здійснив коригування пільгового стажу відповідно до норм чинного законодавства.

Крім того, суд, зобов`язуючи відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Позивачем та відповідачем ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення суду не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області (з дислокацією м. Маріуполь Центральне) як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058 з 07.09.2023.

ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою № 3233 від 07.09.2023 про призначення пенсії згідно Закону № 1058.

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності спеціалістом Закарпатської області ОСОБА_2 (U07001-919) та головним спеціалістом з контролюючими функціями Дніпропетровської області ОСОБА_3 (U04001- U138).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.09.2023 року № 50 позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 1), дата призначення пенсії з 07.09.2023.

Рішенням Головного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.09.2023 року № 50 позивачеві здійснено перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч.1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список № 1), дата призначення пенсії з 07.09.2023.

Первинний розрахунок стажу позивача форми РС-право свідчить, що до пільгового стажу позивача за Списком № 1 зараховано період його роботи з 07.11.2006 по 30.04.2022.

Головним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області направлено лист № 0500-0303-9/79336 від 18.09.2023 на Головне управління Пенсійного фонду України Закарпатської та Дніпропетровської областей щодо перегляду рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 .

В листі зазначено, що рішення було відкориговано в зв`язку з наступними обставинами: згідно даних РЗО заявника дата та номер наказу, яким затверджено результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, наявні з 07.05.2014. До пільгового стажу за Списком № 1 не враховані періоди роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, оскільки в відомостях по спеціальному стажу в РЗО (дані згідно Довідки ОК-5) відсутні данні про дату Наказу про атестацію робочих місць та/або номер Наказу; період з 01.06.2019 по 31.07.2019 не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки в РЗО не вірно вказано номер та дату наказу про проведення атестації робочих місць.

Листом від 21.09.2023 № 0700-0302-9/52058 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області погодилось із зауваженнями, викладеними у вказаному вище листі.

Просило самостійно доопрацювати пенсійну справу в частині призначення пенсії з дня, наступного від дня досягнення пенсійного віку, оскільки в спеціаліста, що був пов`язаний з даним зверненням, відсутня технічна можливість опрацювати дану пенсійну справу.

Як свідчить розрахунок стажу позивача форми РС-право станом на 27.02.2024, до пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 року по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.11.2023 року № 21769-19156/Р-02/8-0500/23, при опрацюванні пенсійної справи до пільгового стажу роботи зараховано періоди роботи з 07.11.2006 по 30.04.2022 згідно із відомостями по спеціальному стажу в РЗО.

Згідно із даними РЗО дата та номер наказу, яким затверджено результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, наявні з 07.05.2014.

Таким чином, до пільгового стажу за Списком № 1 не враховані періоди роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, оскільки відсутні данні про атестацію робочих місць.

Період з 01.06.2019 по 31.07.2019 не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1, оскільки в РЗО не вірно вказано номер та дату наказу про проведення атестації робочих місць.

Вказані періоди зараховані до страхового стажу на загальних підставах.

Таким чином, страховий стаж, врахований по 30.04.2022 та обчислений у відповідності до статті 24 Закону № 1058, склав 39 років 08 місяців 14 днів, в тому числі за Списком № 1 - 09 років 04 дні.

26.09.2023 ОСОБА_1 засобами веб порталу Пенсійного фонду України звернувся із заявою № 3445 від 26.09.2023 про перерахунок допризначення пенсії у зв`язку з додатково наданими документами. До заяви додано довідки № 1190 та № 1191 від 11.09.2023, видані ПРАТ ММК ім. Ілліча разом з витягами з наказів про атестацію робочих місць.

Листом від 02.08.2023 № 0800-1102-9/49916 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило, що не має доступу до електронних баз даних підприємств, а проведення перевірок обґрунтованості видачі довідок (інших документів) для призначення (перерахунку) пенсій шляхом використання завірених копій роздруківок з електронних баз даних діючим законодавством не передбачено.

Враховуючи викладене, на теперішній час Головне управління не має правових підстав та можливості проведення перевірок довідок, які видані ПрАТ МК АЗОВСТАЛЬ та ПРАТ ММК імені Ілліча.

З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 19.12.2023 року № 25567-24059/Р-02/8-0500/23 вбачається, що 26.09.2023 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України позивачем надана заява про допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами.

Звернення опрацьовувалось за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Додаткове рішення щодо обчислення стажу позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області не приймалось. За результатами розгляду заяви від 26.09.2023 пільговий стаж позивача не змінився. Розмір пенсії залишився без змін.

Надані до заяви від 26.09.2023 Довідки, відповідно до частини 3 статті 44, статті 64 Закону №1058 та Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 05.04.2007 № 877-V, підлягають перевірці органами Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які виконують функції контролю за достовірністю наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії, оскільки адреса реєстрації ПРАТ ММК імені Ілліча: м. Запоріжжя, Південне шоссе, буд. 80/9.

На теперішній час Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не має правових підстав та можливості проведення перевірок Довідок, які видані ПРАТ ММК імені Ілліча, документація яких залишена на тимчасово окупованій території, а реєстрація проведена на території Запорізької області, оскільки проведення перевірок обґрунтованості видачі довідок (інших документів) для призначення (перерахунку) пенсій шляхом використання завірених копій роздруківок з електронних баз даних діючим законодавством не передбачено. Отже, провести перерахунок пільгового стажу із застосуванням при розрахунку вищезазначених Довідок можливо після проведення зустрічної перевірки достовірності видачі довідок.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті (…).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (….).

На підставі статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм свідчить, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.

Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як свідчать матеріали справи до пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 року по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019.

Згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 позивач працював:

- з 07.11.2006 прийнятий в конвертерний цех підручним сталевара установок позапічного оброблення сталі 5 розряду;

- з 18.07.2007 переведений там же підручним сталевара установок позапічного оброблення сталі 6 розряду;

- з 27.01.2011 - переведений там же підручним сталевара установок позапічного оброблення сталі 7 розряду;

- з 22.06.2015 - переведений в конвертерному цесі підручним сталевара установок позапічного оброблення сталі. Конвертерне відділення. Дільниця комплексного доведення сталі 5-го розряду;

- з 05.07.2018 - переведений в конвертерному цесі Конвертерне відділення. Дільниця комплексного доведення сталі. Сталевар установки позапічного оброблення сталі 6-го розряду;

- з 24.09.2018 - переведений в конвертерному цесі підручним сталевара установок позапічного оброблення сталі. Конвертерне відділення. Дільниця комплексного доведення сталі 5-го розряду.

Відповідно до відомостей трудової книжки, позивач продовжує працювати за займаною посадою.

Право на зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду роботи з 03.08.2016 по 16.06.2022 підтверджено наявною в матеріалах справи пільговою довідкою ПрАТ ММК ім. Ілліча від 11.09.2023 № 1191.

Також трудова книжка позивача містить відомості про атестацію професії підручний сталевара установок позапічного оброблення сталі (виписки з наказів від 07.05.2019 № 400, від 07.05.2014 № 330).

Постановою Кабінету міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, постановою Кабінету міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах професії підручний сталеварів установок позапічного оброблення сталі, сталевар установок позапічного оброблення сталі віднесено до Списку № 1.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, обраховуючи пільговий стаж позивача після призначення пенсії не надавало оцінки записам у трудовій книжці позивача, а також відомостям про атестацію робочих місць, зазначених у трудовій книжці, обмежившись лише наданням аналізу записів у формі ОК-5.

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі № 174/658/16-а (провадження № К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Крім того, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії. Аналогічна позиція наведена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 672/914/16-а та від 11.07.2019 у справі № 127/1849/17.

На підставі вищевикладеного, є протиправним та підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.09.2023 № 50, яким проведено перерахунок стажу позивача та здійснено відповідний розрахунок його пенсії з урахуванням виключених періодів.

Щодо доводів про дискреційні повноваження пенсійного органу суд зазначає наступне.

Згідно зі змісту Рекомендації № R(80) 2 Комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснити з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно - правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межи завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Право на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи або особи в інтересах якої вона звертається.

При цьому, як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Так, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, зараховувати певний період стажу чи ні.

Отже, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин, а саме визначення пенсійному органу обов`язку провести перерахунок пенсії позивача зарахувавши до його пільгового стажу за Списком № 1 періоди його роботи з 01.01.2011 по 31.12.2015, з 01.02.2016 по 31.03.2016, з 01.05.2016 по 31.10.2016, з 01.12.2016 по 28.02.2017, з 01.12.2017 по 31.12.2017, з 01.06.2019 по 31.07.2019, з моменту її призначення - 07.09.2023 та виплатити заборгованість з урахуванням проведених виплат.

На підставі вищезазначеного судом першої інстанції, з врахуванням ефективного захисту порушеного права позивача правильно визначено спосіб захисту порушеного права позивача.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі № 200/1015/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі № 200/1015/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 липня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 липня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв