Справа № 160/4171/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2024 рокуСправа №160/4171/24
14 лютого 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність відмови відповідача у нарахуванні позивачу індексації в належному розмірі.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/4171/24 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/4171/24 та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
18 березня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзиви, які надійшли від представника відповідача в підсистемі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що розмір підвищення пенсії позивача під час індексації правомірно обмежено сумою 1500,00 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 року поновлено провадження у справі №160/4171/24.
У відповідності до ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХII (далі Закон №2262-ХІІ).
Не погодившись з такою відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд зазначає наступне.
Передусім суд звертає увагу на зміну правового регулювання спірних відносин профільним законом Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-XII (далі Закон №1282-XII).
Так, відповідно до абз. 18 п. 3 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 року №2710-IX (далі Закон №2710-IX) зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., № 15, ст. 111 із наступними змінами).
Приписами п.8 розділу Прикінцеві положення Закону №2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році частина друга та абзац п`ятий частини четвертої статті 42, третє речення абзацу першого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 49-51, ст. 376 із наступними змінами), частина друга статті 22, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399; із змінами, внесеними Законом України від 15 лютого 2022 року № 2040-IX), частина друга статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в редакції Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX, частина четверта статті 54, частина друга статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 13, ст. 178 із наступними змінами), частина четверта статті 12 та абзац другий пункту 1-2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 20, ст. 102 із наступними змінами), частина шоста статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 21, ст. 252 із наступними змінами), абзац другий частини п`ятої статті 6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 22, ст. 262 із наступними змінами), стаття 29 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (Відомості Верховної Ради України , 2006 р., № 2-3, ст. 36 із наступними змінами) застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
Вказане має суттєве значення для обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року №2017-III (далі Закон №2017-III) законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Згідно ст. 19 Закону №2017-III виключно законами України визначаються величина порогу індексації грошових доходів громадян.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Згідно ст. 64 Закону №2262-ХІІ у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
24 лютого 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» №168 (далі Постанова №168).
Згідно п. 1 Постанови №168 вирішено установити, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Пунктом 10 Постанови №168 передбачено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Застосовуючи вказані нормативні положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.
Правові підстави для врахування до обставин цієї справи наведеної позивачем судової практики Верховного Суду, рішень Конституційного Суду України відсутні, оскільки спірні правовідносини повністю виникли та тривали в 2023 році, правовою підставою для їх виникнення є Постанова №168, яка датована 24.02.2023 року. Отже, використана позивачем судова практика апріорі не може бути релевантною обставинам цієї справи, оскільки на момент її формування мало місце відмінне правове регулювання. Жодне з наведених судових рішень не тлумачило спірний п. 10 Постанови №168 або аналогічні за змістом положення законодавства.
Разом з цим суд зауважує, що позивач використав судову практику щодо обмеження пенсії особи максимальним розміром, в той час як в цій справі пенсія позивача максимальним розміром не обмежувалася, докази зворотного відсутні. Сам позивач наводить розмір своєї пенсії, який не обмежено максимальним розміром. Натомість обмежено розмір підвищення пенсії позивача під час індексації, що є іншою юридичною категорією.
В свою чергу не стосуються п. 10 Постанови №168 і положення ст. 19 Закону №2017-III, оскільки поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення. Тобто, п. 10 Постанови №168 стосується не порогу індексації (по суті підстави проведення індексації), а встановлює максимальний розмір індексації в абсолютній величині (по суті стосується порядку проведення індексації).
При цьому ст. 64 Закону №2262-ХІІ передбачає саме перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Бланкетні положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не заперечують можливість визначення Кабінетом Міністрів України порядку проведення індексації шляхом встановлення граничної межі збільшення розміру пенсії в результаті такої індексації.
Відповідно, наразі спірні правовідносини щодо визначення максимального розміру підвищення розміру пенсії в порядку індексації врегульовано саме п. 10 Постанови №168, в зв`язку з чим ця норма підлягає застосуванню.
Посилання на рішення Конституційного Суду України також є безпідставними, оскільки ними вирішено питання про обмеження розміру пенсії, а не розміру підвищення пенсії під час індексації, при цьому Постанова №168 не існувала, а тому і не могла бути розтлумачена, Конституційним Судом України у відповідних рішеннях.
На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку про відсутність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести з 01.03.2023 року перерахунок та виплату позивачу проіндексованої суми пенсії без обмежень, оскільки пенсія позивача з 01.03.2023 року була проіндексована в розмірі 1500 грн., що відповідає п. 10 постанови Кабінету Міністрів України №168.
Суд звертає увагу, що пенсія позивача не обмежувалася максимальним розміром пенсії (10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб).
Суд зауважує, що позивачем також подано заяву про поновлення строку звернення до суду. Водночас, суд констатує, що в цій справі 14.02.2024 року оскаржено фактично відмову відповідача від 21.12.2023 року, в зв`язку з чим строк звернення до суду не пропущено та не може бути поновлено.
Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.
Щодо судових витрат.
Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесення сторонами судових витрат які б підлягали розподілу при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко