Справа № 597/868/24
Суддя: Шевчук В. М.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 597/868/24
Провадження № 2-а/597/12/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2024 р. суддя Заліщицького районного суду Тернопільської області Шевчук В.М., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування адміністративної постанови,

у с т а н о в и в:

До Заліщицького районного суду Тернопільської області надійшла позовна заява з додатками ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування адміністративної постанови.

Ухвалою Заліщицького районного суду Тернопільської області від 07.06.2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху зі встановленням позивачу 5-денного строку з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині, а саме: позивач у позовній заяві не зазначив: адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету позивача (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету відповідачів (за наявності), в порушення п.4 ч.5 ст.160 КАС України ОСОБА_1 у позовній заяві не зазначив зміст позовних вимог щодо відповідачів Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та не зазначив у прохальній частині, з кого з відповідачів просить стягнути моральну шкоду, до позовної заяви ОСОБА_1 не долучив документ про сплату судового збору, не долучив обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та обґрунтування вимоги щодо стягнення моральної шкоди.

Однак, на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 07.06.2024 позивачем ОСОБА_1 подано клопотання практично аналогічного змісту, що й первинний позов, із тими ж самими позовними вимогами, сформульованими без урахування статті 5 КАС України та без належного обґрунтування порушення прав та інтересів позивача оскаржуваним рішенням. У клопотанні на виконання вимог ухвали суду зазначено лише номера засобів зв`язку позивача, відповідачів та адресу електронної пошти відділення поліції №4 (м.Заліщики), також надано копію довідки про отримання пенсії №008013, копію відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19.06.2024. Станом на 22.07.2024 року недоліки, зазначені у мотивувальній частині ухвали Заліщицького районного суду Тернопільської області від 07.06.2024 року, позивачем ОСОБА_1 не усунуто, чим не виконано вищевказану ухвалу. Зокрема, позивачем не усунуто недоліки позовної заяви в частині зазначення адреси електронної пошти, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача, відповідачів Товстенської селищної ради, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету відповідачів (за наявності); не зазначено зміст позовних вимог щодо відповідачів Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області; не зазначено з кого з відповідачів просить стягнути моральну шкоду; не додано обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються та обґрунтування вимоги щодо стягнення моральної шкоди; не сплачено судовий збір у розмірі 15745 гривень 60 копійок та не долучено належних доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Що стосується відсутності доказів сплати судового збору, то позивачем ОСОБА_1 на усунення вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху подано клопотання, у якому позивач покликаються на те, що ОСОБА_1 пенсіонер за віком непрацездатна особа, а судовий збір справляється із працездатних осіб, дохід ОСОБА_1 за попередній рік становить 56014 гривень 08 копійок, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розмірів річного доходу, а тому просить звільнити від сплати судового збору.

Вирішуючи питання наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, суд виходить з наступного.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, згідно з частинами першою, другою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положеннями вказаної статті встановлений виключний перелік умов, за яким позивачу може бути відстрочено чи розстрочено сплату судового збору, зменшено або звільнено від його сплати. Єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. При цьому саме на позивача покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання та того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Щодо покликання на пункт 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", то суд зазначає, що за змістом пункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. У даному ж випадку позов про визнання дій протиправним та скасування адміністративної постанови.

Водночас, у матеріалах справи наявні: довідка про доходи №008013, видана пенсіонеру ОСОБА_1 , у якій наявні відомості про пенсію за період з червня 2023 року по травень 2024 року; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19.06.2024 року ОСОБА_1 .

Інших довідок матеріали позовної заяви не містять.

Отже, вказані довідки не відображають всіх доходів позивача за попередній 2023 календарний рік та не можуть бути доказом відсутності інших доходів.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не подав достатніх доказів в обґрунтування наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

При цьому нормою статті 133 КАС України передбачено право суду, а не обов`язок вчиняти певні дії щодо звільнення від сплати судового збору. Відтак клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Відповідно до п.п.6, 7 ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Так, у рішенні від 4 грудня 1995 року у справі «Bellet v. France» («Беллет проти Франції», серії A №333B, пункт 36) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - «Конвенція») містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 25 січня 2000 року у справі «Miragall Escolano and Othersv. Spain» («Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», заяви №38366/97, №38688/97, №40777/98, №40843/98, №41015/98, №41400/98, №41446/98, №41484/98, №41487/98, №41509/98) і у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Pйrez de Rada Cavaniles v. Spain» («Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії», заява №3256-57) Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

При цьому слід взяти до уваги також висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 28.05.1985 року в справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» та від 13.02.2001 року в справі «Кромбах проти Франції», в яких ЄСПЛ наголосив, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду.

У рішеннях від 20.05.2010 року в справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України» ЄСПЛ зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою.

В рішенні «Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини» (рішення від 12 липня 2001 року п.44) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. У цьому відношенні Високі Договірні Сторони користуються певними межами свободи розсуду. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права. Крім того, обмеження суперечитиме пункту 1 статті 6, якщо воно не ставить законної мети і якщо не забезпечено відповідного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та поставленою метою.

У справах "Стаббігс та інші проти Великобританії" та "Девеер проти Бельгії" Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з ч.5 ст.169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, вважаю, що позивачем недоліки, зазначені в ухвалі суду від 07.06.2024 року, не усунуто, що свідчить про невиконання вимог вищевказаної ухвали, а тому позовну ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування адміністративної постанови слід повернути позивачу ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.44, 169, 243, 248, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, відділення поліції №4 (м.Заліщики) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання дій протиправними та скасування адміністративної постанови повернути позивачу ОСОБА_1 .

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.М.ШЕВЧУК