Справа № 460/27424/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2024 року м. Рівне №460/27424/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Товариство з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп"
доВолинської митниці
про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" (далі по тексту позивач, ТОВ "Даліс Аутомотів Груп") до Волинської митниці (далі по тексту відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 26.05.2023 №UA205050/2023/000237/2.

На обґрунтування позову зазначено, що за наявності усіх необхідних документів позивач звернувся до митного органу для здійснення митного оформлення імпортованих товарів. При визначенні митної вартості товарів декларантом було обрано перший метод - за ціною договору. Сторона позивача стверджує, що відповідачем протиправно, в порушення норм статті 57 Митного кодексу України (далі МК України) та за наявності усіх документів, які підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару, здійснено визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за другорядним методом - резервним. Внаслідок цього було прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів. Сторона позивача вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий йому пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Застосування резервного методу для визначенні митної вартості товару сторона позивача вважає протиправним та необґрунтованим. За сукупністю наведених обставин, сторона позивача просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 05.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк на подання відзиву на позов.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначає, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею встановлено наявність в документах неточностей. Вищевказане свідчило про наявність ризиків заявлення до митного оформлення недостовірних відомостей стосовно вартості товарів. Оспорюване рішення про коригування митної вартості товарів є таким, що прийняте митним органом в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач підтримав позицію викладені в позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

20.08.2021 між ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" (Покупець) та компанією UFI Filters SPA (Продавець), зареєстрованою в Італійській Республіці, укладено контракт № ІТ200821 від 20.08.2021 (надалі - контракт), відповідно до якого предметом цього договору є продаж і поставка автомобільних запасних частин (надалі товар) продавцем покупцю, а також придбання і приймання даного товару покупцем.

Згідно з пунктом 1.2 контракту проданий і придбаний товар поставляється партіями (надалі також «поставка») протягом строку дії цього договору.

Асортимент, ціна і кількість кожної одиниці поставки, її загальна вартість, розмір знижок, строки відвантаження визначаються сторонами в інвойсах на кожну поставку по даному договору.

Всі ціни на товар включають також вартість пакування та маркування (п.2.3 контракту).

В рамках цього договору, у випадку якщо інше не обумовлене відповідним інвойсом, всі питання, що стосуються валют, регулюються і розраховуються в Євро. Особливо це стосується цін на товар, його замовлення і поставки (п.2.2 контракту).

Валютою оплати являється Євро (п.4.3 контракту).

По кожній поставці сторони домовляються про строки поставки, які підтверджуються у відповідному інвойсі на основі правил «Інкотермс 2010». Умови поставки DАР Луцьк, якщо інше не вказано в інвойсі (п.3.1 контракту).

Згідно із п.4.1 контракту оплата вартості товару, замовлених заявкою на кожну партію, буде здійснюватися Покупцем одним з нижчевказаних способів: 1) 100% передоплати на протязі 30 днів з дати виставлення проформи-інвойса чи інвойса; 2) передоплати в розмірі 30% від суми проформи-інвойса до початку виробництва і 70% по факту готовності замовлення; 3) відстрочки платежу в 14, 30, 45, 60, 90 чи 120 днів з дня виставлення інвойса після обопільного погодження, відповідна кількість днів відстрочки вказується в інвойсі. Спосіб оплати вказується в інвойсі/проформі-інвойсі.

Згідно із пунктом 10.1 контракту всі додаткові витрати, пов`язані з виконанням цього договору і окремо не обумовлені в даному договорі, на території продавця несе продавець, на території покупця - покупець.

На виконання умов контракту продавець UFI Filters SPA поставив позивачу партію товарів (запасні частини для легкових автомобілів - фільтра в асортименті) за інвойсами: №23001069 від 12.05.2023 на загальну суму 4 584,67 Євро на умовах РСА Хелм, Польща; №23001070 від 12.05.2023 на загальну суму 46 796,10 Євро на умовах РСА Хелм, Польща. Загальна сума поставки склала 51380,77 Євро.

24.05.2023 позивачем була здійснена оплата за товар в повному обсязі згідно з платіжним документом (SWIFT) від 24.05.2023 на суму 51380,77 Євро.

На виконання умов поставки, Продавець поставив товар на митний склад SUKCES SP.Z.O.O. 0 (Хелм, Польща).

Згідно з рахунком-фактурою SUKCES SP.Z.O.O. №0096/05/23/FVW/А від 25.05.2023 вартість складських витрат по товару UFI становить 303,75 Євро

Експедитор «ASSA Sр. z.o.o.» на виконання умов договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023 забезпечив транспортування придбаного позивачем товару на митну територію України.

За договором автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023 між ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" та експедитором «ASSA Sр. z.o.o.» було узгоджено перевезення збірного вантажу-автомобільних запчастин (від кількох постачальників, у т.ч. UFI Filters SPA) з митного складу SUKCES SP.Z.O.O., м. Хелм, Польща, на митну територію України (до м.Луцьк) транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Перевезення товарів UFI Filters SPA за інвойсами №23001069 від 12.05.2023 та №23001070 від 12.05.2023 з митного складу SUKCES SP.Z.O.O., м. Хелм, Польща, на митну територію України здійснено за автотранспортною накладною СМR №24052023/UFI від 24.05.2023 т.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

Згідно з рахунком-фактурою №0101/05/23/FVW від 24.05.2023 транспортні витрати т.з. НОМЕР_1 /АС5065ХР по товарах UFI за маршрутом Хелм - Дорогуськ (пункт митного пропуску) (до місця ввезення на митну територію України) становить 379,68 Євро.

Відповідно до довідки «ASSA Sр. z.o.o.» про транспортні витрати Б/Н від 24.05.2023 до рахунку №0101/05/23/ FVW від 24.05.2023 вантаж не був застрахований.

25.05.2023 з метою митного оформлення імпортованого товару уповноважений представник позивача подав до Волинської митниці митну декларацію №23UА81U0 (референтний номер 68505).

Відповідно до графи 31 митної декларації заявленим товаром є запасні частини для легкових автомобілів - фільтра в асортименті, що становлять 34 товарні позиції торгівельної марки «SOFIMA», виробник: UFI Filters SPA.

У поданій митній декларації позивачем була заявлена митна вартість товару за ціною договору (контракту) в сумі 2051850,13 грн., що складається з вартості товару 51 80,77 Євро (2024916,15 грн. по курсу 39,41), складських витрат у розмірі 303,75 Євро (11970,79 грн. по курсу 39,41) та витрат на транспортування товару у розмірі 379,68 Євро (14963,19 грн. по курсу 39,41).

Виконуючи приписи частини другої статті 53 Митного кодексу України, позивачем при поданні митної декларації №23UА81U0 було надано відповідачу наступні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів: інвойс №23001069 від 12.05.2023; інвойс №23001070 від 12.05.2023; зовнішньоекономічний договір - контракт №ІТ200821 від 20.08.2021; автотранспортна накладна (СМR) №24052023/UFI від 24.05.2023; декларація про походження товару - інвойс №23001070 від 12.05.2023; декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експортером - інвойс №23001069 від 12.05.2023; договір автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023; рахунок-фактура №0101/05/23/FVW від 24.05.2023 про транспортні витрати; довідка «ASSA Sр. z.o.o.» про транспортні витрати Б/Н від 24.05.2023; рахунок-фактура №0096/05/23/FVW/А від 25.05.2023 про вартість складських витрат; договір доручення на декларування та митне оформлення товарів №557 від 25.04.2018.

25.05.2023 Відповідачем було надіслано позивачу через спеціалізовану систему обміну електронними повідомленнями вимогу, де зазначалось, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Зазначено, що в рахунку на оплату транспортних послуг вказано договір міжнародного перевезення вантажів від 19.06.2020 №19/06/20, який фактично не надано. Терміни оплати, вказані в п.4.1 контракту №ІТ200821 не відповідають терміну оплати в інвойсах. Згідно контракту №ІТ200821 договір заключено з фірмою UFI Filters SPA, а відправку здійснює SUKCES SP.Z.O.O. В СМR №24052023/UFI перевізник YARODLAVA SAVCHUK, а договір про перевезення заключено №63 з ASSA. Адреса місця розвантаження, вказана в договорі про перевезення, не співпадає з юридичною адресою отримувача.

Митний орган вказав, що у зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності, декларанту необхідно згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати: 1) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товарів; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товарів; 8) копію митної декларації країни відправлення.

На виконання вимоги митного органу Позивачем додатково було надано Відповідачу наступні документи: договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 між «ASSA Sр. z.o.o.» та ТОВ "Даліс Аутомотів Груп"; договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 2.01.2023 від 02.01.2023 між «ASSA Sр. z.o.o.» та ФОП ОСОБА_1 ; SWIFT від 24.05.2023; договір складського зберігання №01/08 від 01.08.2022 між ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" та SUKCES SP.Z.O.O.; договір оренди нерухомого майна №5/10-21 від 01.10.2021; митна декларація країни відправлення №23ІТQ1V1Т0300779Е8 від 19.05.2023; прайс-лист; видаткова накладна №401975 від 24.02.2023; видаткова накладна №898814 від 28.04.2023; видаткова накладна №225776 від 02.02.2023; видаткова накладна №1024446 від 12.05.2023; видаткова накладна №838431 від 21.04.2023; лист-пояснення ТОВ «ДАТ» на повідомлення від митниці вих. № 364 від 26.05.2023;

26.05.2023 декларантом позивача було надано заяву №1/2 до митного органу про прийняття рішення щодо визнання поданої митної декларації на підставі поданих документів.

26.05.2023 відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів за №UА205050/2023/000237/2 (надалі - Рішення) та сформував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА205050/2023/032655 (надалі - картка відмови).

За карткою відмови позивачу було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів за митною декларацією №23UА81U0 від 25.05.2023 з таких причин: приведення рівня митної вартості в графах 12, 45 МД у відповідність до Рішення про коригування митної вартості від 26.05.2023 №UA205050/2023/000237/2.

Рішення від 26.05.2023 №UA205050/2023/000237/2 містить опис підстав для коригування митної вартості:

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом.

В рахунку на оплату транспортних послуг вказано договір міжнародного перевезення вантажів від 19.06.2020 №19/06/20, який фактично не надано.

Терміни оплати, вказані в п.4.1 контракту №ІТ200821 не відповідають терміну оплати в інвойсах.

Згідно контракту №ІТ200821 договір заключено з фірмою UFI Filters SPA, а відправку здійснює SUKCES SP.Z.O.O.

В СМR №24052023/UFI перевізник YARODLAVA SAVCHUK, а договір про перевезення заключено №63 з ASSA.

Адреса місця розвантаження вказана в договорі про перевезення не співпадає з юридичною адресою отримувача.

Згідно п.5 ст.54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.

Згідно ст.54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості містять розбіжності, Вам необхідно згідно ст.53 та ст.54 МКУ в 10-ти денний термін надати: 1) якщо рахунок сплачено,- банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів; 2) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; 3) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товарів; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товарів; 8) копію митної декларації країни відправлення.

Декларантом було надано прайс-лист, договір оренди нерухомого майна, видаткові накладні, договори про надання послуг перевезення вантажів, лист від одержувача від 26.05.2023 №364, платіжний документ, копію митної декларації країни відправлення. Інші документи декларант відмовився надати, про що повідомив в заяві від 26.05.2023 №1/2.

П.2 договорів міжнародного перевезення вантажів від 19.06.2020 №19/06/20, № 2.01.2023 передбачена заявка, яка містить відомості про вартість послуг. Заявку не надано.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, вимогами ч.6 ст.54 Митного кодексу України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у 4.2-4 ст.53 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта. Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС, та з урахуванням вимог наказу Держмитслужби від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України».

Рівень митної вартості становить: товару №18 становить 8,4 євро/ кг (МД від 02.01.2023 №UА205050/2023/3769); товару №19 становить 8,44 євро/ кг (МД від 27.04.2023 №UА100160/2023/23395); товару №33 становить 13,87 євро/ кг (МД від 15.04.2023 №UА205050/2023/28215)..

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно з МД №23UА77U8 від 26.05.2023 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 Митного кодексу України.

Позивач, не погоджуючись із рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду із цим позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

За приписами частини третьої статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Таким чином, законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визнається правильність визначення митної вартості декларантом, якщо не доведено інше.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Факт того, що рівень задекларованої митної вартості товару значно нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, сам собою не може бути підставою для витребування додаткових документів; цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як встановлено із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом за ціною договору (контракту).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, декларант не надав усіх додаткових документів витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" подало разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактуру (інвойс); документи, що підтверджують надання послуг з транспортування).

Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

На переконання суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи є вичерпними та підтверджують усі складові митної вартості товару за першим (основним) методом.

Так, зовнішньоекономічний контракт містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки, інвойси визначають вартість товару.

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару. Вказана в МД від 25.052023 №23UА81U0 ціна оцінюваного товару відповідає тій, що зазначена в інвойсах та становить 51380,77Євро відповідно.

На обґрунтування спірного рішення відповідач вказує, що в рахунку на оплату транспортних послуг вказано договір міжнародного перевезення вантажів від 19.06.2020 №19/06/20, який фактично не надано.

З матеріалів справи встановлено, що між ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" (Замовник) та ASSA Sр. z.o.o. (Виконавець) укладено договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020, за яким останній надає позивачу транспортно-експедиційні послуги.

Згідно із пунктом 1.1 договору, цей договір визначає порядок взаємовідносин, що виникають між Виконавцем та Замовником при організації та здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні, а також порядок взаємовідносин при розрахунках за ці перевезення.

Відповідно до пункту 2.2 договору, кількість перевезень, відомості про вантаж, терміни та вартість перевезення та ніші умови одного безпосереднього перевезення та інші умови одного безпосереднього перевезення в межах цього договору визначаються в заявці.

На виконання умов вказаного договору сторонами було погоджене перевезення вантажу зазначеного в інвойсах № 23001069 від 12.05.2023, № 23001070 від 12.05.2023, про що сторонами було складено заявку у формі договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023.

При поданні митної декларації №23UА81U0 від 25.05.2023 декларантом на підтвердження заявленої митної вартості товарів, а саме витрат на транспортування товару було надано окрім рахунку-фактури №0101/05/23/FVW від 24.05.2023 про транспортні витрати, довідки «ASSA Sр. z.o.o.» про транспортні витрати Б/Н від 24.05.2023, СМR №24052023/UFI від 24.05.2023, договір автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023, укладеного із «ASSA Sр. z.o.o.».

Так, відповідно до пункту 2.3 договору перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 в заявці, зокрема вказується: дата та точна адреса завантаження; відомості про вантаж; дата, місце доставки вантажу; необхідний для перевезення автомобіль; митниця на кордоні; контактні особи, інші відомості; вартість перевезення по кожному рейсу.

Оскільки заявку на перевезення вантажу за вищевказаними інвойсами сторонами було складено у формі договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023, тому відповідний договір, який містить необхідні відомості про перевезення, у тому числі вартість, відомості про вантаж, місце завантаження/розвантаження, транспортні засоби, було надано митному органу.

Оскільки транспортно-експедиційні послуги для ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" надаються «ASSA Sр. z.o.o.» за договором перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020, тому зазначений договір вказано в рахунку на оплату транспортних послуг.

Згідно з вимог Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України №984/21296 від 18.06.2012, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.

Відповідно до підпункту 6 частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Суд зазначає, що МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Аналогічна правова позиція наведена в рішеннях Верховного Суду у від 31.05.2019 у справі №804/16553/14; від 22.08.2019 у справі №810/2784/18, від 31.01.2018 у справі №810/2839/17, від 21.11.2019 у справі №804/9754/15, від 07.05.2020 у справі №400/2922/18, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, яка відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом.

Таким чином надані до митного оформлення документи дозволяють перевірити достовірність декларування позивачем витрат на транспортування.

Також у спірному рішенні про коригування митної вартості товару відповідач зазначає, що терміни оплати, вказані в пункті 4.1 контракту №ІТ200821 не відповідають терміну оплати в інвойсах.

Згідно із п.4.1 контракту оплата вартості товару, замовлених заявкою на кожну партію, буде здійснюватися Покупцем одним з нижчевказаних способів: 1) 100% передоплати на протязі 30 днів з дати виставлення проформи-інвойса чи інвойса; 2) передоплати в розмірі 30% від суми проформи-інвойса до початку виробництва і 70% по факту готовності замовлення; 3) відстрочки платежу в 14, 30, 45, 60, 90 чи 120 днів з дня виставлення інвойса після обопільного погодження, відповідна кількість днів відстрочки вказується в інвойсі. Спосіб оплати вказується в інвойсі/проформі-інвойсі.

З аналізу умов пункту 4.1 контракту слідує, що остаточно строк оплати за товар визначається в інвойсі.

В інвойсі № 23001069 від 12.05.2023 та інвойсі № 23001070 від 12.05.2023 термін оплати встановлено - протягом 15 днів з дати інвойса.

24.05.2023 позивачем була здійснена оплата за товар згідно інвойсу №23001069 та інвойсу № 23001070 від 12.05.2023 в повному обсязі на суму 51 380,77 Євро згідно з платіжним документом (SWIFT) від 24.05.2023, який було надано митному органу.

У Постанові Верховного Суду від 12.03.2019 по справі №803/3649/15 наведено правову позицію, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. В свою чергу, умови термінів та розміри оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між даними відомостями не можуть бути підставою обґрунтування наявності розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Таким чином, наведені митним органом обставини щодо умов оплати жодним чином не впливають на митну вартість товарів, а митний орган не навів жодних обґрунтувань, яким чином умови оплати за товар впливають на ціну товару.

Обґрунтовуючи спірне рішення про коригування митної вартості відповідач також зазначає, що згідно з контрактом №ІТ200821 договір заключено з фірмою UFI Filters SPA, а відправку здійснює SUKCES SP.Z.O.O.

Згідно інвойсів № 23001069 від 12.05.2023 та № 23001070 від 12.05.2023 умовами поставки є FСА Хелм, Польща.

Відповідно до правил Інкотермс 2010 умови поставки FСА «франко-перевізник» (назва місця) означає, що продавець здійснює поставку (доставку) товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Якщо покупець призначає іншу особу, ніж перевізник, прийняти товар для перевезення, то продавець вважається таким, що виконав свої обов`язки щодо поставки товару з моменту його передання такій особі. Поставка вважається здійсненою, якщо назване місце перебуває за межами площ продавця: коли товар наданий у розпорядження перевізника чи іншої особи, призначеної покупцем. Покупець зобов`язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності до зазначених умов.

Між ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" та компанією SUKCES SP.Z.O.O. укладено договір складського зберігання №01/08 від 01.08.2022, за яким остання надає позивачу послуги з приймання, зберігання та видачі товарів з митного складу.

В подальшому товари було видано з митного складу SUKCES SP.Z.O.O. перевізнику, який доставив їх на митну територію України відповідно до укладеного договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023 за СМR №24052023/UFI від 24.05.2023.

У зв`язку із вище наведеним, оскільки видача (відправлення) товару зі складу здійснювалась SUKCES SP.Z.O.O. тому, відповідно, відправником товару зазначено SUKCES SP.Z.O.O. (Хелм).

Таким чином SUKCES SP.Z.O.O. була відправником товарів за договором складського зберігання №01/08 від 01.08.2022, а не за контрактом № ІТ200821 від 20.08.2021.

На підтвердження зазначених обставин декларантом було надано митному органу договір складського зберігання №01/08 від 01.08.2022 із SUKCES SP.Z.O.O. та рахунок- фактуру №0096/05/23/FVW/А від 25.05.2023 про вартість складських витрат, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, підставою для коригування митної вартості відповідачем також зазначено, що в СМR №24052023/UFI перевізник YARODLAVA SAVCHUK, а договір про перевезення заключено з ASSA.

Як вже зазначалося судом, за договором перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 «ASSA Sр. z.o.o.» надає ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" транспортно-експедиційні послуги.

За договором автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023 сторонами було погоджене перевезення товарів UFI Filters SPA.

Відповідно до частини першої статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно із підпунктом 3.2.7 договору №19/06/20 від 19.06.2020 Виконавець відповідно до умов даного договору та окремої заявки матиме право попросити третю сторону виконати послуги.

Згідно з пунктом 13 договору №63 від 24.05.2023 якщо із замовлення на організацію перевезення або транспортування не випливає нічого іншого, експедитор може без необхідності отримання згоди Замовника делегувати виконання договору транспортного експедирування іншим експедиторам, як повністю (заміна експедитора), так і частково (субекспедитор), перевізникам, а також має повну свободу залучати будь-яких інших осіб, необхідних або корисних для надання транспортно-експедиційних послуг.

За приписами статті 932 Цивільного кодексу України експедитор має право залучити до виконання своїх обов`язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов`язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору.

На виконання умов договору перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 та договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023, Виконавець, «ASSA Sр. z.o.o.» залучив до здійснення перевезення безпосереднього перевізника ФОП ОСОБА_1 .

На підтвердження зазначених обставин на запит митного органу позивачем було надано договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 2.01.2023 від 02.01.2023 між «ASSA Sр. z.o.o.» і ФОП ОСОБА_1 .

Також відповідач у спірному рішенні вказує, що адреса місця розвантаження вказана в договорі про перевезення не співпадає з юридичною адресою отримувача.

З матеріалів справи встановлено, що місцезнаходженням ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" є: Україна, 35500, Рівненська область, Дубенський район, місто Радивилів, вулиця Івана Франка, будинок 296, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023 та СМR №24052023/UFI від 24.05.2023 місцем доставки (розвантаження) товарів є: м. Луцьк, Карбишева 1.

Фактично товар доставлявся на адресу позивача за місцезнаходженням його складських приміщень: м. Луцьк, вул.Карбишева,1, що підтверджується договором оренди нерухомого майна №5/10-21 від 01.10.2021, який було надано позивачем митному органу, що підтверджується оскаржуваним рішенням.

Окрім констатації факту, що адреса місця розвантаження, вказана в договорі про перевезення, не співпадає з юридичною адресою отримувача, митний орган не наводить жодних міркувань, яким чином зазначена обставина має вплив на правильність визначення декларантом митної вартості чи її складових.

Суд зазначає, що відповідно до частини десятої статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, тому для визначення митної вартості товарів не має значення конкретне місце доставки на митній території України, а позивачем були включені у повному обсязі понесені транспортні витрати до місця ввезення на митну територію України, що підтверджується наданими документами.

Разом з тим, позивач надав відповідачу повну інформацію щодо відповідної адреси, за якою розташовані орендовані складські приміщення ТОВ "Даліс Аутомотів Груп", у листі вих. № 364 від 26.05.2023 та надав відповідний договір оренди.

У спірному рішенні відповідач вказує, що пунктами 2 договорів міжнародного перевезення вантажів від 19.06.2020 №19/06/20, № 2.01.2023 передбачена заявка, яка містить відомості про вартість послуг. Заявку не надано.

Як було вище зазначено, за договором перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 між ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" та «ASSA Sр. z.o.o.» останній надає позивачу транспортно-експедиційні послуги.

На виконання умов зазначеного договору сторонами було погоджене перевезення вантажу за вищевказаними інвойсами, про що сторонами було укладено заявку у формі договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023.

Так, відповідно до пункту 2.3 договору перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 в заявці, зокрема вказується: дата та точна адреса завантаження; відомості про вантаж; дата, місце доставки вантажу; необхідний для перевезення автомобіль; митниця на кордоні; контактні особи, інші відомості; вартість перевезення по кожному рейсу.

Саме у договорі автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023 визначені всі необхідні відомості про перевезення, у тому числі вартість, відомості про вантаж, дата та адреса завантаження, дата та місце розвантаження (доставки), транспортні засоби, місце розмитнення, контактні особи.

А тому висновок митного органу про ненадання заявки за договором перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 є помилковим та безпідставним.

На виконання умов договору перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 та договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023, Виконавець, «ASSA Sр. z.o.o.» залучив до здійснення перевезення безпосереднього перевізника ФОП ОСОБА_1 відповідно до укладеного між ними договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 2.01.2023 від 02.01.2023.

Розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом (стаття 93 ЦК України).

Згідно із пунктом 4.1 договору №19/06/20 від 19.06.2020 вартість окремого перевезення узгоджується сторонами додатково і вказується в заявці. Заявку на перевезення вантажу за вищевказаними інвойсами сторонами було складено у формі договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023.

Згідно частиною десятою статті 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни оцінюваних товарів додаються витрати, понесені покупцем на транспортування таких товарів до місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Таким чином належними та достатніми документами, в частині складових витрат на транспортування в розумінні пункту 6 частини другої статті 53 Митного кодексу України за МД №23UА81U0 є: СМR №24052023/UFI від 24.05.2023, договір автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023, рахунок-фактура №0101/05/23/FVW від 24.05.2023 про транспортні витрати, довідка «ASSA Sр. z.o.o.» про транспортні витрати Б/Н від 24.05.2023, які містять повні та достовірні відомості щодо витрат на транспортування та які були надані митному органу.

Разом з тим договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 2.01.2023 від 02.01.2023 між «ASSA Sр. z.o.o.» та ФОП ОСОБА_1 укладено експедитором («ASSA Sр. z.o.o.») на виконання ним договору перевезення вантажів в міжнародному сполученні №19/06/20 від 19.06.2020 та договору автомобільного транспортного експедирування №63 від 24.05.2023, укладені із ТОВ "Даліс Аутомотів Груп".

Зазначений договір перевезення вантажів в міжнародному сполученні № 2.01.2023 від 02.01.2023 регулює правовідносини між його сторонами, а саме «ASSA Sр. z.o.o.» та ФОП ОСОБА_1 , при цьому «ASSA Sр. z.o.o.» є відповідальною перед ТОВ "Даліс Аутомотів Груп" за виконання договору залученого перевізника.

Відтак заявка до договору перевезення вантажів в міжнародному сполученні №2.01.2023 від 02.01.2023 між «ASSA Sр. z.o.o.» та ФОП ОСОБА_1 , що визначає вартість послуг стосується умов між сторонами цього договору, а не є належним підтвердженням витрат позивача на транспортування товарів до митної території України.

Витрати покупця на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України визначаються умовами договору транспортного експедирування, що включають як витрати на перевезення оцінюваних товарів так і плату експедиторові.

З огляду на наведене позивачем заявлено повні та точні відомості щодо витрат на транспортування товарів, що підтверджується документально належними та необхідними документами.

Таким чином, вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує на наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Суд повторює, що вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частині третій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту, може мати місце лише тоді, коли подані згідно з частиною другою цієї статті документи містять такі розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Відповідач не навів жодних доказів того, що надані декларантом документи не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та не дають можливості здійснити митне оформлене імпортованого товару за ціною договору, а його сумніви ґрунтуються виключно на припущеннях.

З вищенаведеного слідує, що визначена у митній декларації №23UА81U0 від 25.05.2023 митна вартість товару підтверджена всіма необхідними документами, наданими декларантом, а тому у відповідача була можливість для перевірки складових митної вартості товару, вказаної декларантом у митній декларації.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не знаходять свого підтвердження. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованих товарів та їх числові значення.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання інших документів, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта, відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів. Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт (додаткові угоди до нього) та рахунок-фактура (інвойс).

За обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей саме у документах, зазначених у частині другій статті 53 МК України, відтак витребування митним органом додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 МК України, є безпідставним.

З урахуванням наведеного висновки у спірному рішенні про неможливість визнання митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

За змістом пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 08.02.2019 у справі №825/648/17, від 20.07.2023 у справі №640/22572/20.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.

Факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17, від 08.02.2019 у справі № 825/648/17, від 20.07.2023 у справі №640/22572/20.

Разом з тим, у спірному рішенні митний орган лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказане рішення обґрунтованим та мотивованим. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Графа 33 оскаржуваного рішення не містить інформації який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості такого товару, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товару, відсутнє її коригування, не зазначено фактів, які вплинули або повинні вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості, тощо.

Крім того, суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. При прийнятті рішення про коригування митної вартості товару відповідач використав виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а вже наявною у митного органу ціновою інформацією. Однак, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Таким чином, суд доходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів від 26.05.2023 №UA205050/2023/000237/2 є необґрунтованим та безпідставним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, відтак позов про визнання протиправним та скасування такого рішення підлягає до задоволення.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" до Волинської митниці задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 26.05.2023 №UA205050/2023/000237/2.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" (вул. Івана Франка, буд. 29Б,м. Радивилів,Дубенський р-н, Рівненська обл.,35500, ЄДРПОУ/РНОКПП 41160309)

Відповідач - Волинська митниця (вул. Призалізнична, 13,с. Римачі,Волинська обл., Ковельський р-н,44350, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958385)

Суддя Н.О. Дорошенко