Справа № 405/5125/24
Суддя: Волоткевич А. В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/5125/24
УХВАЛА

"22" липня 2024 р. суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Волоткевич А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 8 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Пишного Артура Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2024 ОСОБА_1 звернувся в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовною заявою, до інспектора 2 взводу 8 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , в якій просить суд:

- звільнити його від сплати судового збору;

- визнати дії інспектора щодо складання постанови серії ЕНА № 2550234 від 06.07.2024 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн незаконними;

- визнати постанову серії ЕНА № 2550234 від 06.07.2024 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП протиправною, скасувати її, а провадження по справі закрити.

Згідно зі ст.171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вивчивши позовну заяву в порядку вирішення питання про відкриття провадження у справі вважаю, що вона не відповідає вимогам ст.160, 161 КАС України, а саме:

- в позовній заяві не зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

- в позовній заяві не викладено зміст обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

- в позовній заяві не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- в позові не зазначено перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- в позові не вказано щодо письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- до позовної заяви не додано копії позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті;

- до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Окрім цього, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

В порушення зазначених норм, позивачем не надано до позову постанову серії ЕНА № 2550234 від 06.07.2024 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, що підтверджується Актом від 19.07.2024 Ленінського районного суду про відсутність вкладень.

Стосовно звільнення позивача від сплати судового збору, суд зазначає таке.

В постанові від 07.03.2024 Верховного суду у справі № 754/7828/23 викладено такий правовий висновок:

«18. За правилами частини четвертої статті 288 КУпАП передбачено, що особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

19. У постанові від 18 березня 2020 року, ухваленій у справі N 543/775/17 Велика Палата Верховного Суду, виходячи з обставин цієї справи, що є подібними до обставин спору у справі N 754/7828/23, сформувала такий правовий висновок щодо застосування приписів статті 288 КУпАП у взаємозв`язку з положеннями Закону України "Про судовий збір".

19.1. Так, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що аналіз установленого статтею 288 КУпАП права на оскарження постанови державного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення указує, що коло осіб, які мають право оскаржити таке рішення, порядок їх оскарження визначені і діють у редакції Закону України від 24 вересня 2008 року N 586-VI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху".

19.2. З 11 листопада 2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір". Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом цього перегляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується інший платіж - судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України "Про судовий збір".

19.3. Прийняття Закону України "Про судовий збір" не обмежує можливості дії чи прийняття у майбутньому законодавчих актів, які визначають пільги щодо сплати судового збору, а отже, питання справляння судового збору, крім Закону України "Про судовий збір", може регулюватися іншим законодавством (наприклад, частиною другою статті 239-1 КАС України (у редакції Закону України від 12 лютого 2015 року N 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд"), згідно з якою за подання і розгляд заяви з підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності справ або встановленої законом юрисдикції адміністративних судів, судовий збір не сплачується, тоді як у Законі України "Про судовий збір" такої підстави для звільнення від сплати судового збору немає).

19.4. Отже, визначальним у такому випадку є наявність норми, припису про те, що у разі звернення до суду особа не обтяжена обов`язком сплачувати платіж, який належить сплачувати на загальних підставах при поданні до суду заяви чи скарги.

19.5. Відповідно до положень статей 3, 5 Закону України "Про судовий збір" серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.

19.6. Також Законом України від 19 вересня 2013 року N 590-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" внесені зміни до положень КУпАП щодо сплати судового збору. Так статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно з приписами частини сьомої статті 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

19.7. Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Інших видів платежів (зокрема, у вигляді державного мита) у випадку звернення особи до суду Закон України "Про судовий збір" не передбачає.

19.8. Тож особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи мають право оскаржити його в апеляційному порядку і Закон України "Про судовий збір" винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

19.9. Отже, за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення, у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.».

Таким чином, ОСОБА_1 не звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви та має сплатити судовий збір в розмірі 1 211,20 грн.

Відповідно до ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява повертається позивачеві.

За таких обставин позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням строку на усунення недоліків позовної заяви у п`ятиденний термін з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.160, 161, 169 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 8 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Пишного Артура Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.

Протягом вказаного строку до суду має бути надано належним чином оформлену позовну заяву з врахуванням вимог ст.160, 161 КАС України та докази сплати судового збору в установленому порядку та розмірі, що становить у даному випадку 1 211,20 грн.

У разі невиконання вказаних вимог, позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда А. В. Волоткевич