Справа № 120/201/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 липня 2024 р. Справа № 120/201/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод" до Вінницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод" (далі - ТОВ "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод", товариство, позивач) звернулось в суд з позовною заявою до Вінницької митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови.

В обґрунтування заявлених вимог представник ТОВ "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод" - адвокат Юрченко Т.П. - вказує про протиправність рішення Вінницької митниці щодо класифікації товару від 05.12.2023 № 23UA5-КТ та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.12.2023 № UA401020/2023/001811.

Ухвалою від 09.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

18.01.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та посилаючись на норми ст. 69, 543, 544 МК України, норми Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - Порядок), що затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2013 № 650, при митному оформленні товару декларантом (позивачем) (Машина для миття промислових деталей) митний орган дійшов висновку, що виходячи з назви та призначення товару «Машина для миття промислових деталей за допомогою струменя миючого розчину під тиском 3*2 (bar), модель DS 1400SP….» товарні позиції 8422 та 8451 УКТЗЕД розглядати не є доцільним, оскільки відповідно до правила 1 ОПІ не відповідають текстовому опису зазначених товарних позицій.

Відповідач наголошує, що поясненнями до товарної позиції 8424 УКТЗЕД передбачено, що до неї включаються машини і пристрої для розкидання, розбризкування і розпилення пари, рідин або твердих матеріалів (наприклад, піску, порошків, гранул, щебеню чи металевих абразивів) у вигляді струменя, дисперсії (крапельної чи ні) чи бризок. Відповідно до заявленого опису в гр. 31 МД, технічного опису товару наданого отримувачем та сайту виробника, задекларований товар - являє собою машину для миття промислових деталей за допомогою струменя миючого розчину під тиском 3*2 (bar), модель DS 1400SP. Промивання здійснюється з метою очищення від масла, тирси, бруду та відходів на забруднених поверхнях під різними кутами за допомогою регульованих за часом форсунок води під тиском відповідно до структури деталі та рівня забруднення. Завдяки фільтрації води за допомогою системи рециркуляції, машина призначена для миття деталей з мінімальними витратами води, миючих засобів.

Враховуючи викладене та урахуванням Основних правил інтерпретації, а саме:

- Правила 1- для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого;

- Правила 3(а) - перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис, митницею 05.12.2023 було прийнято класифікаційне рішення 23UA5- КТ, яким задекларований товар «машина для миття промислових деталей за допомогою струменя миючого розчину під тиском 3*2 (bar), модель DS 1400SP» класифіковано в товарній підкатегорії згідно УКТЗЕД (ставка ввізного мита 2%), як такій що більш конкретно описує товар у порівнянні з іншими товарними позиціями, що розглядались.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.02.2022 між ТОВ "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод" (далі - Покупець) та Wespy Endustriyel Parca Yikama Makineleri (Турція) (далі - Продавець), укладено контракт № 256/72-ТН, згідно умов якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах FCA -Konya, Турція, відповідно до INCOTERMS2010, для подальшого ввезення на територію України Спеціальна машина для миття промислових деталей, модель DS-1250 для миття, полоскання та сушіння шестеренного насоса від масла після виробничого процесу, з урахуванням вподобань Покупця щодо розміщення деталей всередині машини, виробництва Wespy Endustriyel Parca Yikama Makineleri, далі по тексту Товар по цінам, номенклатурі та в кількості у відповідності до рахунку-фактури, які Продавець виписує у відповідності до пп. 4.3 та 4.4 цього Контракту і яким супроводжує поставку.

В подальшому, до митного оформлення товару, ввезеного на підставі зазначеного контракту позивач подав до Вінницької митниці митну декларацію від 04.12.2023 № 23UA49U8. В розділі 31 декларації вказано найменування та вид товару (1. Машини та механічні пристрої спеціального призначення, в іншому місці не зазначені. Спеціальна машина для миття промислових деталей, модель DS-1250 для миття, полоскання та сушіння шестеренчатих насосів від масла після виробничого процесу, з урахуванням вподобань Покупця щодо розміщення деталей всередині машини. Спеціальна машина для миття промислових деталей, модель DS-1250 -1шт. Серійний номер WE. Рік випуску 2022. Корпус машини нержавіюча сталь AISI 304. Діаметр корзини 115 см. Висота корзини 50 см. Висота завантаження 70 см. Ємність завантаження 400 кг. Ємність баку 200 л. Контрольна панель SCHNEIDER. Електрика/фаза - 380В/трифазна. Насоси машини 2 шт. - LOWARA. Потужність нагрівання 7,5кВт*3.Максимальне нагрівання 90 градусів С. Таймер 0-30 хвилин. Рівень контролю рідини СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Соленоїдний клапан автоматичного наповнення СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Редуктор FINEX. Труби і форсунки нержавіюча сталь AISI 304. Корзина нержавіюча сталь AISI 304.Відкриття дверей вертикально/пневматично. Ізоляція СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Масло роздільний диск СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Система миття СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Система поліскання СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Система сушіння 2 насоси. Випускний клапан баку. Екстрактор пару вентилятор. Візок завантаження з фарбованого профілю. Виробник: Wespy Endustriyel Parca Yikama Makineleri, Турція. Країна виробництва товару Турція (TR). Торгівельна марка: WESPY.".

Так, розділі 33 зазначено код УКТ ЗЕД - .

Разом з МД митному органу надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 29.09.2022 № 07/2256/72-ТН; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) N 1 від 07.08.2023; рахунок-фактуру (інвойс) № WSР047 від 17.11.2023; пакувальний лист б/н від 17.11.2023; каталог виробника товару б/н від 17.11.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 28-11-23 від 28.11.2023; банківський платіжний документ від 10.11.2023 № 214, від 10.11.2023 № 200; декларація про походження товару № WSP047 від 17.11.2023; автотранспортна накладна № 002368 від 25.11.2023; сертифікат якості б/н від 17.11.2023; сертифікат відповідності б/н від 17.11.2023; Договір [контракт] про перевезення № 256-81 від 23.11.2023; заява декларанта або уповноваженої ним особи, в вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари, які декларуються не належать до товарів, що підлягають державному експортному контролю б/н від 04.12.2023; Інструкція з використання від 17.11.2023; заява № 255/ від 05.12.2023; копія митної декларації країни відправлення № 23341300ЕХ00950200 від 24.11.2023.

За результатами розгляду поданої декларантом митної декларації від 04.12.2023 № 23UA49U8 та доданих до неї документів, відповідач 05.12.2023 прийняв рішення щодо класифікації товарів № 23UA5-КТ, в якому змінив код УКТ ЗЕД заявленого позивачем до декларування товару з на .

Також, у зв`язку з винесенням рішення щодо класифікації товарів № 23UA5-КТ, Вінницькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.12.2023 № UA401020/2023/001811.

Не погоджуючись із рішенням Вінницької митниці класифікації товарів від 05.12.2023 № 23UA5-КТ та карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.12.2023 № UA401020/2023/001811, позивач звернувся до суду з цим позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд виходить із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 1 Митного кодексу України (далі - МК України, далі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД , оскільки, на думку митного органу, товар належить класифікувати за кодом УКТ ЗЕД .

Главою 11 МК України визначається ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, її структура та класифікація товарів.

Так, за нормами ч. 1-4 статті 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 1 ЗУ "Про Митний тариф України" від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX (набрав чинності з 01.01.2023) митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

До структури Митного тарифу входять Основні правила інтерпретації УКТЗЕД (додаток до Закону України «Про Митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX; далі - Основні правила).

Статтею 69 МК України встановлено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Наявність рішення митних органів щодо класифікації товарів не є підставою для відмови у прийнятті рішення щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів.

У разі якщо рішення щодо класифікації товарів суперечить рішенню щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів щодо товарів з ідентичними характеристиками, рішення щодо класифікації товарів підлягає скасуванню. У такому разі рішення щодо класифікації товарів втрачає чинність з моменту набрання чинності рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів, а підприємство не несе відповідальності за негативні наслідки застосування рішення щодо класифікації товарів з моменту його прийняття до моменту його скасування.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Частиною восьмою статті 257 МК України визначено, що митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, зокрема: код товару згідно з УКТ ЗЕД.

Пунктами 1-2 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, затверджених ЗУ від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX встановлено, що назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

2. (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Приписами пункту 3 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД передбачено наступне: у разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prіma facіe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де подається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Таким чином зазначеними Основними правила передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої позиції слід виходити з більш конкретного опису товару.

Рішенням про визначення коду товарів № 23UA5-KT, задекларований товариством товар віднесено до УКТ ЗЕД, .

Такі висновки митного органу вмотивовано наступним: статтею 69 Митного кодексу України; Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності та Основними правилам інтерпретації УКТ ЗЕД № 1 та 6, затвердженими Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 № 2697-ІХ; Наказом МФУ від 30.05.2012 № 650 в редакції наказу від 23.12.2022 № 455; поясненням до товарних позицій 8422, 8424, 8451,8479 УКТЗЕД; Актом митного огляду, технічною документацією, сайтом виробника.

Надаючи оцінку оскаржуваному рішенню, суд зауважує, що у такому відповідачем здійснено посилання на пояснення до товарних позицій 8422, 8424, 8451, 8479 УКТЗЕД, однак не зазначено яким нормативно-правовим актом вони затвердженні і який саме пункт пояснень варто застосовувати, що в свою чергу характеризує рішення як таке, що недостатньо обґрунтоване.

Крім того, митний орган класифікував товар, що декларувався позивачем (Машини та механічні пристрої спеціального призначення, в іншому місці не зазначені. Спеціальна машина для миття промислових деталей, модель DS-1250 для миття, полоскання та сушіння шестеренчатих насосів від масла після виробничого процесу, з урахуванням вподобань Покупця щодо розміщення деталей всередині машини. Спеціальна машина для миття промислових деталей, модель DS-1250 -1шт. Серійний номер WE. Рік випуску 2022. Корпус машини нержавіюча сталь AISI 304. Діаметр корзини 115 см. Висота корзини 50 см. Висота завантаження 70 см. Ємність завантаження 400 кг. Ємність баку 200 л. Контрольна панель SCHNEIDER. Електрика/фаза - 380В/трифазна. Насоси машини 2 шт. - LOWARA. Потужність нагрівання 7,5кВт*3.Максимальне нагрівання 90 градусів С. Таймер 0-30 хвилин. Рівень контролю рідини СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Соленоїдний клапан автоматичного наповнення СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Редуктор FINEX. Труби і форсунки нержавіюча сталь AISI 304. Корзина нержавіюча сталь AISI 304.Відкриття дверей вертикально/пневматично. Ізоляція СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Масло роздільний диск СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Система миття СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Система поліскання СТАНДАРТ (входить в комплектацію). Система сушіння 2 насоси. Випускний клапан баку. Екстрактор пару вентилятор. Візок завантаження з фарбованого профілю. Виробник: Wespy Endustriyel Parca Yikama Makineleri, Турція. Країна виробництва товару Турція (TR). Торгівельна марка: WESPY) за кодом УКТ ЗЕД, як Механічні пристрої (з ручним керуванням або без нього) для розбризкування або розпилення рідких чи порошкоподібних речовин; вогнегасники, заряджені або незаряджені; пульверизатори та аналогічні пристрої; піскоструминні, пароструминні та аналогічні метальні пристрої.

Так на виконання положень статті 68 Митного кодексу України, Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428 «Про затвердження Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України», Державною митною службою України від 14.12.2022 № 543 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Пояснення).

Згідно з розділом XVІ Пояснень групи 8424 до цієї товарної позиції включаються машини і пристрої для розкидання, розбризкування і розпилення пари, рідин або твердих матеріалів (наприклад, піску, порошків, гранул, щебню чи металевих абразивів) у вигляді струменя, дисперсії (крапельної чи ні) чи бризок.

Відповідно до додаткових пояснень до товарної категорії 8424 89 70 ця товарна категорія включає "мийні машини", призначені для очищення моторних транспортних засобів, металевих частин або інших виробів за допомогою струменя води, бензину або інших рідин; вони оснащуються насосом, шлангами із соплами, а також, за належності, подавальним пристроєм, нагрівальним апаратом тощо, необхідними для формування комплектного блоку.

Проте ця товарна категорія не включає апарати для водоструминного чищення під високим тиском (товарні категорії 8424 30 01 - 8424 30 08).

Згідно каталогу виробника за товаром "ротаційні кошикові пральні машини з пневматичним автоматичним відкриттям" така машина функціонує наступним чином: "Деталі, що підлягають миттю, поміщаються на обертовий кошик з нержавіючої сталі та промиваються водою, змішаною з обезжирювачем під високим тиском...." (том 1 а.с. 34-38).

Як вбачається з розділу XVІ групи 8419 Машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі акумулювальні або безінерційні до цієї групи входить випарне або сушильне обладнання (неелектричні водонагрівачі безінерційні або теплові водяні акумулятори; сушарки; інші).

Згідно з посібником користувача машина для миття деталей Wespy OS 1400 SP виконує процес миття, полоскання і сушіння. Процес сушіння забезпечується наявністю сушильної печі (том 1 а.с. 45-50).

В свою чергу відповідно до з пояснень розділу XVІ групи 8419 до цієї групи входить випарне або сушильне обладнання. Це обладнання конструюється для різних цілей (іноді для роботи у вакуумі) для того, щоб забезпечити перероблення різних матеріалів з урахуванням їхньої теплової чутливості. Це обладнання може мати пряме чи непряме нагрівання. До цієї товарної позиції включаються лише випарні чи сушильні агрегати, що використовують порівняно низькі температури, які слід відрізняти від промислових або сушильних печей товарної позиції 8417, в яких створювана температура значно вище.

Найбільш розповсюдженими видами промислових агрегатів, що відносяться до цієї товарної позиції, зокрема є : (D) Обертові сушарки. Ці агрегати складаються з обертових циліндрів або барабанів, що нагріваються внутрішніми чи зовнішніми джерелами. Вони використовуються в різних галузях (паперова промисловість, приготування картопляних пластівців і т.п.).

Згідно назви товарної позиції 8479 до неї включаються машини та механічні пристрої спеціального призначення.

У примітках до цього розділу термін "машина" включає будь-які машини, обладнання, механізми, установки, апарати або пристрої, наведені у товарних позиціях групи 84 або 85.

В свою чергу згідно з Поясненнями до товарної позиції 8479 (Машини та механічні пристрої, які мають індивідуальні функції, в іншому місці не зазначені): до цієї товарної позиції включаються машини, що мають спеціальні (індивідуальні) функції, які:

(а) не виключаються з цієї групи через положення будь-якого іншого розділу або примітками до групи; та

(b) не входять, зокрема, до жодної з товарних позицій та до груп Класифікації; та

(c) не можуть бути віднесені до жодної конкретної товарної позиції цієї групи, оскільки:

(і) вони не входять до жодної товарної позиції, судячи з принципу дії, опису або типу; та

(іі) вони не входять до жодної товарної позиції, судячи з їхнього застосування або з галузі промисловості, в якій вони використовуються; або

(ііі) вони могли б з рівним успіхом включатися до складу двох або більше інших таких товарних позицій (машини загального призначення).

Машини цієї товарної позиції відрізняються від частин машин і т.п., які попадають під загальні положення щодо класифікації частин, у тому відношенні, що вони мають індивідуальні (спеціальні) функції.

З цією метою такі машини і механічні пристрої повинні розглядатися як такі, що мають "індивідуальні функції":

(А) Механічні пристрої, обладнані або не обладнані мотором або будь-яким іншим двигуном, функція яких може здійснюватися окремо і незалежно від будь-якої іншої машини або приладдя.

У поясненнях до цієї категорії наведено наступний приклад: "зволоження повітря та його осушення являють собою індивідуальні (спеціальні) функції, тому що вони можуть здійснюватися пристроями, що працюють незалежно від будь-якої іншої машини або пристрою.

Виконаний окремо повітроосушувач навіть у тому випадку, якщо він призначений для монтажу на озоногенераторі, повинен бути, отже, віднесений до цієї товарної позиції як такий, що має індивідуальну (спеціальну) функцію."

З аналізу заявлених виробником характеристик, а також проведеного відповідачем дослідження останній дійшов висновку, що експортований позивачем товар відноситься до групи 8424 «Механічні пристрої (з ручним керуванням або без нього) для розбризкування або розпилення рідких чи порошкоподібних речовин; вогнегасники, заряджені або незаряджені; пульверизатори та аналогічні пристрої; піскоструминні, пароструминні та аналогічні метальні пристрої:» та групи 8419 «Машини, обладнання промислове або лабораторне з електричним чи неелектричним нагріванням (за винятком печей, камер та іншого обладнання товарної позиції 8514) для обробки матеріалів шляхом зміни температури, наприклад, нагріванням, варінням, підсмажуванням, дистиляцією, ректифікацією, стерилізацією, пастеризацією, пропарюванням, сушінням, випарюванням, конденсацією або охолодженням, крім машин або обладнання, призначеного для використання у побуті; неелектричні водонагрівачі акумулювальні або безінерційні:», разом з тим, на переконання суду, задекларований позивачем товар можна віднести до двох товарних позицій.

У зв`язку із вищезазначеним, суд дійшов висновку, що позивачем цілком правомірно було задекларовано машину для миття деталей за кодом УКТ ЗЕД «Машини та механічні пристрої, які мають індивідуальні функції, в іншому місці не зазначені», як до такого, що дає більш точний опис товару.

В той же час суд дійшов висновку, що митний орган при прийнятті спірного рішення безпідставно не врахував цільове призначення імпортованих товарів, їх комерційне найменування та технічні характеристики.

Таким чином, відповідачем не обґрунтовано належними та допустимими доказами, які саме властивості, виявлені під час митного оформлення товару, надають підстави для спростування інформації, яка міститься в документах декларанта про те, що придбаний позивачем товар має класифікуватися у товарній позиції за УКТЗЕД, натомість позивачем надано товаросупровідні документи, які підтверджують правомірність визначення ним коду УКТЗЕД імпортованого товару.

Крім того, при вирішенні заявленого спору суд враховує наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 650, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.07.2012 за № 1085/21397, затвердженого Порядок роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - Порядок № 650 у редакції на час виникнення спірних відносин).

Згідно пункту 1 розділу І Порядку № 650 він визначає порядок роботи спеціалізованого підрозділу митного органу з питань класифікації товарів (далі - Підрозділ), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО), підрозділу митних компетенцій митного органу під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття рішень щодо класифікації товарів, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД).

Згідно з пунктами 1-4 розділу ІІ указаного Порядку посадові особи Підрозділу, ПМО здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час виконання митних формальностей. Обсяг митного контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів, визначається на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності:

опису товару в митній декларації процедурі декларування відповідно до вимог Кодексу;

відомостей про товар та код товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, із врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, відповідно до вимог Кодексу.

У разі якщо посадова особа ПМО не може однозначно перевірити правильність класифікації товарів на підставі задекларованих відомостей, така посадова особа у паперовій або електронній формі надсилає повідомлення декларанту або уповноваженій ним особі про необхідність надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД. Строк надання додаткових документів та/або відомостей не має перевищувати 10 календарних днів з дня отримання такого повідомлення.

У разі відмови у наданні або ненаданні додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД, у строк, встановлений пунктом 3 цього розділу, перевірка правильності класифікації товарів здійснюється за наявними документами та/або відомостями з використанням довідкової інформації.

Однак, усупереч наведеним вимогам Порядку № 650, при неможливості однозначно перевірити правильність класифікації позивачем товарів на підставі задекларованих відомостей відповідачем не було надіслано позивачу (декларанту або уповноваженій ним особі) у паперовій або електронній формі повідомлення про необхідність надання додаткових документів та/або відомостей, які підтверджують задекларований код товару згідно з УКТ ЗЕД.

У ході судового розгляду справи відповідачем не надано доказів вчинення указаних вище дій.

Наведене свідчить про те, що у спірних відносинах митний орган діяв і не у спосіб, встановлений законом.

Враховуючи викладене в його сукупності, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Вінницької митниці про визначення коду товару від 05.12.2023 № 23UA5-КТ є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Щодо вимог позивача про скасування картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.12.2023 № UA401020/2023/001811, то суд зазначає таке.

Так, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Підставою скасування акту індивідуальної дії має передувати дослідження обставин та встановлення факту протиправності такого акта.

За результатом розгляду цієї справи, судом встановлено, що у зв`язку з прийняттям митницею рішення щодо класифікації товарів від 05.12.2023 № 23UA5-КТ, позивачу відмовлено в митному оформленні та видано:

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.12.2023 № UA401020/2023/001811, за вимогами якої декларанту слід здійснити декларування шляхом подання нової МД із врахуванням наведених зауважень. Подати до митного органу МД з урахуванням винесеного 05.12.2023 рішення № 23UA5-КТ.

Отже, належним способом захисту прав позивача у цій справі є саме визнання протиправними та скасування вищевказаної картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, винесеної Вінницькою митницею.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у п.36 справи "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), від 01.07.2003 №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ставтті 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою, у сумі 3028 грн підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення їх з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Водночас, в позовній заяві заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання щодо підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн, як про це просить позивач, суд враховує приписи статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частинами 5, 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

На підтвердження понесених витрат представником позивача адвокатом Юрченком Т.П. надано:

- Договір про надання правової допомоги від 19.12.2023, за п.3.2 якого визначено гонорар адвоката в суді першої інстанції у розмірі 20000 грн;

- виписку про рух коштів по рахунку ФОП ОСОБА_1 від 20.12.2023 на суму 20000 грн.;

- письмові пояснення щодо понесених позивачем витрат;

- ордер;

-свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Відтак, дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу суд доходить висновку, що такі витрати дійсно були пов`язані саме із розглядом цієї справи та підтверджені документально.

Водночас відповідно до правової позиції Верховного Суду, наведеної у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторони, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу учасників справи на позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 01.02.2023 року у справі № 160/19098/21, згідно якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

На думку суду, надані адвокатом послуги, охоплюються єдиною метою, якою є підготовка до складання позовної заяви, а тому обсяг виконаної роботи є неспівмірним із складністю такої роботи.

Крім того, дана адміністративна справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, що свідчить про те, що така справа належить до справ незначної складності, що також вказує на необґрунтовано завищену вартість наданих послуг.

Таким чином, за результатами розгляду справи на користь позивача належить стягнути понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Вінницької митниці щодо класифікації товарів від 05.12.2023 № 23UА5-КТ.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 05.12.2023 № UA401020/2023/001811.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод", сплачений судовий збір в сумі 3028 грн (три тисячі двадцять грн) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вінницький агрегатний завод" понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч грн) за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вінницький агрегатний завод" (вул. Батозька, 16Б, м. Вінниця, );

Відповідач: Вінницька митниця (вул. Лебединського, 17, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 43997544).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.07.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович