Справа № 160/23581/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-05-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
14.09.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_3 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.12.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4080,47 гривень щомісячно за період з 01.03.2018 по 28.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4080,47 гривень щомісячно за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 28.12.2020 (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницьке складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.12.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 та грошового забезпечення за період з 29.01.2020;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення та грошового забезпечення за період з 29.01.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 01.04.2015 по 28.12.2020 позивач проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , який знаходився на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з 29.12.2020 по 20.03.2021 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_3 . У період з 01.01.2016 по 28.12.2020 включно ІНФОРМАЦІЯ_2 та у період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно Військовою частиною НОМЕР_3 позивачу проводилось не в повному обсязі нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. У період з 2015 року по 2018 рік ІНФОРМАЦІЯ_2 проводилось нарахування та виплата грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яка була гарантована постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, а в період з 29.01.2020 по 28.12.2020 включно ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 29.12.2020 по 20.03.2021 Військовою частиною НОМЕР_3 неправильно нараховувалось грошове забезпечення в порушення приписів постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704. Вважаючи такі дії та бездіяльність відповідачів протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 означений адміністративний позов повернуто позивачеві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний термін для подання до суду відзиву на адміністративний позов.
Проте, відповідачі своїм правом на надання до суду відзиву на адміністративний позов не скористались.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.04.2015 по 28.12.2020 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наказами від 01.04.2015 №52 (по стройовій частині) та від 28.12.2020 №280 (по стройовій частині), копії витягів з яких містяться у матеріалах справи.
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28.12.2020 №280 (по стройовій частині) позивача з 28.12.2020 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та всіх видів забезпечення та ухвалено вважати позивача таким, що посаду здав та вибув для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_4 .
Цим же наказом встановлено до виплати позивачу, зокрема, щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 110% місячного грошового забезпечення за період з 01.12.2020 по 28.12.2020 включно, надбавку за особливості проходження військової служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01.12.2020 по 28.12.2020 включно;
У зазначеному вище наказі значиться, що позивач грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік отримав. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік не отримував.
Судом також встановлено, що ОСОБА_1 з 29.12.2020 по 20.03.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується наказами від 29.12.2020 №721 (по стройовій частині) та від 19.03.2021 №54 (по стройовій частині), копії витягів з яких містяться у матеріалах справи.
Наказом командира Військової частини від 19.03.2021 №54 (по стройовій частині) позивача з 20.03.2021 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 21.03.2021, та ухвалено вважати позивача таким, що посаду здав 20.03.2021.
Цим же наказом встановлено до виплати позивачу, зокрема, щомісячну премію в максимальному розмірі 110% від встановленого посадового складу відповідно до наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, рішення Міністра оборони України, викладеного в телеграмі від 14.01.2020 №248/291, з 01 по 20 березня 2021 року; надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% від встановленого посадового окладу, за військове звання та надбавку за вислугу років, передбачених наказом Міністра оборони Україна, під о 07.06.2018 №260, рішення Міністра оборони України, викладеного в телеграмі від 14.01.2020 №248/291, з 01 по 20 березня 2021 року; грошову допомогу на оздоровлення за 2021 рік.
У зазначеному вище наказі значиться, що матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 2021 рік не виплачувалась.
Крім того, в наказі зазначено, що згідно з пунктом 3 розділу 31 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра Оборони України від 07.06.2018 №260 виплатити грошову компенсацію за всі невикористані 98 днів додаткової відпустки.
13.12.2021 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявою про виплату належного грошового забезпечення.
Листом від 29.12.2021 №5/3108 ІНФОРМАЦІЯ_7 повідомлено позивачу про необхідність звернення за запитуваною інформацією до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
04.01.2022 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату належного грошового забезпечення.
Листом від 09.02.2022 №6/3/69 ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу повідомлено про наступне:
«Повідомляємо, що виплата індексації Вам проводились за грудень 2015 року, за та період з 01.11.2018 по 28.12.2020 розміри виплат вказані у наданій довідці (додаток №1-3).
За період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення не виплачувалась відповідно до нормативно-правового акту, а саме роз`яснення директора Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 №248/3/9/1/2 про призупинення виплати індексації грошового забезпечення у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань, до окремого розпорядження.
Стосовно періоду з 01.03.2018 по 30.11.2018 індексація грошового забезпечення не виплачувалась в зв`язку з тим, що згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 з 01.03.2018 військовослужбовцям Збройних Сил України було підвищене грошове забезпечення, отже, і базовим місяцем розрахунку індексації був визначений березень 2018 року.
Матеріальні допомоги на оздоровлення та для вирішення соціально-побутових питань до 01.03.2018 виплачувались відповідно до пункту 30.3 розділу XXX та пункту 33.3 розділу XXXIII Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 розмір грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги. В подальшому вищевказані матеріальні допомоги виплачувалися у розмірах, визначених в наказах МОУ «Про бюджетну політику Міністерства оборони України» у відповідних роках, та відповідно до кошторисних призначень на вказані виплати.
Розмір посадового окладу станом на 01.01.2008 за посадою (аналогічною посадою) надати не представляється можливим у зв`язку з відсутністю необхідної інформації.
Розмір грошового забезпечення за останні два місяці, що передували Вашому звільненню з ІНФОРМАЦІЯ_8 вказані у довідці (додаток №3).».
04.01.2022 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_3 з заявою про виплату належного грошового забезпечення, проте, відсутня інформація щодо розгляду Військовою частиною НОМЕР_3 вказаної заяви позивача.
Зазначені вище обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо позовних вимог в частині не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року, суд вважає вимоги обґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Частиною 2 ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» її належить обов`язково нараховувати й виплачувати, про що зазначив Верховний Суд у постановах від 23.10.2019 у справі №825/1832/17, від 16.04.2020 у справі №822/3307/17, від 16.09.2020 у справі №815/2590/18.
Конституційний Суд України в Рішенні №9-рп/2013 від 15.10.2013 дійшов висновку про те, що положення частини другої статті 233 КЗпП України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.
Оскільки зміни у статтю 233 КЗпП України, які ввели обмеження строку звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать звільненому, були передбачені Законом України «Про внесення змін до деяких актів України щодо оптимізації трудових відносин», який був прийнятий 01.07.2022, а чинності набрав 19.07.2022, а попередня редакція статті 233 КЗпП України не містила обмежень на звернення до суду з аналогічних питань, при застосуванні строків давності звернення до суду підлягають застосуванню положення КЗпП України, які діяли на момент порушення права позивача на виплати.
Отже, позивач не обмежений будь-якими строками щодо звернення до суду з позовом про стягнення належного йому грошового забезпечення та індексації як складової частини грошового забезпечення.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-XII) до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до Закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон №1282-ХІІ).
Відповідно до ст. 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ст. 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення.
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону №1282-ХІІ підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі Порядок №1078).
Відповідно до з п. 2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Верховний Суд у постанові від 19.05.2022 у справі №400/103/21 зазначив, що з урахуванням п. 5 Порядку №1078 індексація грошового забезпечення особи за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто, січня 2008 року, виходячи з наступного.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Таким чином, відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку №1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно з п.10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
Таким чином, суд доходить висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових, в даному випадку окладу), є базовим при проведенні індексації.
На момент виникнення спірних правовідносин визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007 №1294 (далі Постанова №1294), яка набрала чинності 01.01.2008 та якою було затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Постанова №1294 діяла до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 №704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, а саме 01.03.2018.

Отже, відповідно до приписів Порядку №1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, оскільки в січні 2016 року тарифні ставки не змінювалися.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими в частині визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

Щодо позовних вимог в частині невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за періоди з 01.03.2018 по 28.12.2020 та з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.03.2018, було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.

Таким чином, базовим місяцем індексації в період з 01.03.2018 по 28.12.2020 є березень 2018 року.

З матеріалів справи судом встановлено, що в березні 2018 року посадовий оклад позивача було збільшено з 530,00 грн до 2640,00 грн.

Для визначення правильності нарахування індексації грошового забезпечення необхідно керуватися положеннями абзаців 4-6 п. 5 Порядку №1078, якими врегульовано питання виплати суми індексації у місяці підвищення посадових окладів, а також виплати визначеної суми індексації до чергового підвищення тарифних ставок (окладів).

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3 п. 5 Порядку №1078).

Відповідно до абзаців 4, 5 п. 5 Порядку №1078 якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (абзац 6 п. 5 Порядку №1078).

Величина приросту індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення в березні 2018 року розраховується: 353,3% (нарастаючий індекс споживчих цін з лютого 2008 року по січень 2018 року) - 100% = 253,3%

Прожитковий мінімум у березні 2018 року на працездатну особу відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» становив 1762,00 грн.

Сума індексації за березень 2018 року відповідно до абзацу 5 п. 4 Порядку №1078 розраховується як прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділити на 100 (тобто, 1762,00 грн х 253,30% /100 = 4463,15 грн).

Враховуючи, що підвищення доходу позивача березні 2018 року становило 382,68 грн, сума належної позивачу індексації за цей період розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до абзацу 4 п. 5 Порядку №1078, а саме: 4463,15 грн 382,68 грн = 4080,47 грн.

Оскільки період невиплати позивачу індексації-різниці становить 37 місяців з 01.03.2018 по 20.03.2021, суд вважає необхідним зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити позивачу індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 01.03.2018 по 20.03.2021 включно в розмірі 4080,47 щомісячно за 37 місяців, відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078.

Задовольняючи позовні вимоги в цій частині, судом враховані висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.05.2023 у справі №160/10790/22, в аналогічній за змістом позовних вимог справі.

Отже, суд вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.12.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4080,47 гривень щомісячно за період з 01.03.2018 по 28.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, а також визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078, та зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4080,47 гривень щомісячно за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати з 29.01.2020 по 20.03.2021 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 та 01.01.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даній адміністративній справі при вирішенні позовних вимог щодо грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 20.03.2021, суд вважає необхідним врахувати висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах:

(1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

(2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

(3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є, прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою - для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

Статтями 7 Законів України про Державний бюджет України на 2020 рік, 2021 рік встановлено, що станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2102,00 грн, станом на 01.01.2021 2270,00 грн.

Під час розгляду справи встановлено, що за період з 29.01.2020 року по 20.03.2021 позивачу нараховувалося грошове забезпечення з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01 січня відповідного календарного року (2020, 2021), що суперечить положенням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 в редакції, що діє після набрання законної сили судового рішення по справі №826/6453/18.

Відповідно до п. 30.1 розділу XXX «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Відповідно до п. 33.1 розділу XXXIII «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять службу за контрактом, для вирішення соціально-побутових питань один раз на рік надається матеріальна допомога в розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Отже, визначення позивачу грошового забезпечення з 29.01.2020 року по 20.03.2021 із розрахунку прожиткового мінімуму на 01.01.2018 призвели до отримання позивачем у вказаний період у меншому розмірі грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, розміри яких залежать від розміру грошового забезпечення позивача.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зазначеній вище частині шляхом визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 28.12.2020 (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум, а також визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.12.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, та зобов`язання військової частини НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, суд зазначає таке.

Наказом Міністерства оборони України від 11.06.2008 №260 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, який визначає порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Зазначена Інструкція діяла на момент виникнення спірних правовідносин (наказ Міністерства оборони України від 11.06.2008 №260 втратив чинність на підставі наказу Міністерства оборони №260 від 07.06.2018).

Відповідно до п. п. 30.1-30.3 розділу ХХХ Інструкції №260 від 11.06.2008 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом та набули право на щорічну основну відпустку, один раз на рік надається грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям за місцем штатної служби в разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулий рік) або без вибуття у відпустку (за їх заявою протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадових окладів, окладів за військовими званнями та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою згідно з законодавством України на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) врегульовано питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій.

Пунктом 2 частини першої цієї постанови установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил України (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 року у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 року у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 року у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 року у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 року у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

На виконання зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України наказом Міністра оборони від 15.11.2010 №595 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі винагорода).

Пунктами 5, 8 Інструкції № 595 встановлено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Інструкція №595 втратила чинність на підставі наказу Міністерства оборони України від 24.10.2016 №550, яким затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, відповідно до пункту 1 якої ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі винагорода).

Пунктами 5, 8, 9 Інструкції №550 встановлено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

ІНФОРМАЦІЯ_2 розрахована та виплачена позивачу грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017, 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, яка виплачувалась Позивачці щомісячно відповідно до Постанови №889.

Підставою для неврахування щомісячної додаткової винагороди при обчисленні одноразової грошової допомоги на оздоровлення стало застосування відповідачем приписів Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, у частині не включення вказаної щомісячної додаткової винагороди до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

При цьому, відповідач не врахував пріоритетності законів над підзаконними актами щодо визначення порядку та розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги на оздоровлення та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом не віднесено до його компетенції та може бути змінене лише законодавцем.

Вказані висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.05.2019 у справі №826/11679/17, від 26.02.2021 у справі №620/3346/19, від 21.04.2021 у справі №380/2427/20.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 дійшла висновків, що згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Отже, суд вважає необхідним визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницьке складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, та грошової допомоги для оздоровлення за 2021 рік, та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум, суд наголошує на наступному.

Як вже було встановлено судом, у період з 29.01.2020 по 20.03.2021 грошове забезпечення, грошову допомогу на оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки було обчислено із застосуванням як розрахункової величини, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

З огляду на вищевикладену оцінку, у спірних правовідносинах відповідач протиправно застосував таку розрахункову величину, як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018 (1762 грн).

При вирішені спору судом враховано правову позицію щодо застосування пункту 4 Постанови №704 у інших правовідносинах спорі про видачу довідки для перерахунку пенсії з 01.01.2020, викладену у постановах від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, оскільки пункт 4 Постанови № 704, як правова норма щодо визначення розміру складових грошового забезпечення, застосовується та тлумачиться однаково для усіх осіб, незалежно від категорії спору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач у період з 29.01.2020 по 20.03.2021 включно при обчисленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням позивача, згідно із пунктом 4 Постанови № 704, мав застосовувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року (01.01.2020, 01.01.2021).

Вказані складові грошового забезпечення у 2020, 2021 роках мали бути визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками Постанови № 704.

Обчислення відповідачами грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020, 2021 роки, виходячи з грошового забезпечення на день звільнення, з його складовими, обчисленими із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018, є також помилковим.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у зазначеній вище частині.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 11.12.2020 у справі №200/10820/19-а дійшов висновків стосовно того, що за відсутності звернення позивача з питань нарахування та виплати йому компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати, відсутні підстави вважати, що відповідач відмовив позивачу у виплаті відповідної компенсації.

За змістом статті 7 Закону №2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З огляду на те, що у цій справі позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право позивача ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з позовними вимогами у зазначеній вище частині є передчасним.

Таким чином, необхідною умовою для звернення до суду з позовними вимогами про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №460/4188/20.

Суд встановив, що позивач не надав суду доказів звернення до відповідача з заявою про нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів, а тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 257, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ), про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.12.2020 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4080,47 гривень (щомісячно) відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_3 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29.12.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4080,47 гривень щомісячно за період з 01.03.2018 по 28.12.2020 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4080,47 гривень щомісячно за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 включно відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 №1078.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2015, 2016, 2017 та 2018 роки з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 29.01.2020 по 28.12.2020 (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2020 рік з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницьке складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період з 29.12.2020 по 20.03.2021 (щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення), з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2021 рік та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2020 та 2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік станом на 01.01.2020 та Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік станом на 01.01.2021 на відповідний тарифний коефіцієнт, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30.08.2017, з врахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 06.05.2024.

Суддя О.В. Царікова