Справа № 936/418/24
Суддя: Пелих О. О.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 936/418/24
Провадження № 2-а/936/8/2024
22.07.2024 р. смт. Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Пелих О.О., за участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Закарпатській області, поліцейського відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, інспектора - капітана поліції Фітас Віктора Івановича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року,
До Воловецького районного суду звернувся позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що постановою інспектора ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Фітас В.І. за серією ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, за те, що 29.03.2024 року о 11.41 годині в с. Нижні Ворота по вул. Верховинська, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL» державний номерний знак НОМЕР_1 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР. Стверджує, що про наявність оскаржуваної постанови позивачу було невідомо, а 11.04.2024 р. він дізнався про наявність постанови серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року, яка була надіслана йому поштовим зв`язком і саме таким чином він був обізнаний про цю постанову. Зазначає, що він не вчиняв даного адміністративного правопорушення, тому, що під час руху автомобіля він був пристебнутий паском безпеки. Вважає, постанову є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні будь-які докази щодо вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.5 ст. 121 КУпАП. На підставі наведеного, просить суд поновити пропущений строк для оскарження постанови та скасувати постанову серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року про притягнення його ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП та вирішити питання розподілу судових витрат, понесених позивачем, які складаються із судового збору .
15.04.2024 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження із (повідомленням) викликом сторін. Відповідачам запропоновано подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Закарпатській області в судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив, у якому посилається на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що під час несення служби поліцейським інспектором ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 , було виявлено порушення п.2.3.в. Правил дорожнього руху. Відповідно до ч.1 ст. 283 та п. 1 ч.1 ст. 284 КУпАП, інспектором поліції, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було винесено постанову щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення на правопорушника в розмірі 510 гривень. На підставі наведеного, просив суд відмовити у задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд розглянув справу по суті на підставі наявних доказів та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до норм ст. 289 КУпАП оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення проводиться на протязі 10 діб з моменту її винесення.
Даний строк може бути продовжено на підставі ст. 121 КАС України за наявності поважних причин для поновлення строку.
Як вбачається із позовної заяви, позивач ОСОБА_1 про винесення постанови серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП, дізнався 11.04.2024 року, коли отримав дану постанову поштовим зв`язком, що підтверджується копією виписки із журналу поштового відділення про вручення рекомендованого повідомлення. Тому, суд вважає, що позивач пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, і його слід поновити.
Судом встановлено, що 29.03.2024 року інспектором ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Фітас В.І., винесена постанова серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 гривень за те, що він 29.03.2024 року о 11.41 годині в с. Нижні Ворота по вул. Верховинська, керував автомобілем марки «NISSAN X-TRAIL» державний номерний знак НОМЕР_1 , який обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. ПДР.
За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
У відповідності з ч.2 статті 222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Диспозиція ч.5 ст.121 КУпАП, передбачає, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п.2.3.в Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Згідно пункту 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно із статтею 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.
Відповідно до змісту ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Судом з`ясовано, що позивач ОСОБА_1 у позові зазначає, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.121 КУпАП, так як був пристебнутий ременем безпеки. Проте, останнім в обґрунтування позовних вимог не надано суду жодних належних доказів.
Разом із тим, відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.5 ст.121 КУпАП.
Отже, інспектором ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_2 29.03.2024 р. було виявлено адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 р. та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Відтак, оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими та не підтверджується жодними доказами.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, судом встановлено, що позивач здійснив порушення вимог п.2.3 «в» Правил дорожнього руху, а саме керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки, без використання ременя безпеки, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.
При постановленні рішення суд враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Суд звертає увагу, що згідно з сталою практикою ЄСПЛ (рішення по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року) Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова є обґрунтованою, прийнятою з повним та всебічним з`ясуванням усіх обставин справи, підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні позову слід - відмовити.
Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача витрат - судового збору.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 72-77, 205, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для оскарження постанови серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Закарпатській області, поліцейського відділення поліції №2 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області, інспектора - капітана поліції Фітас Віктора Івановича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1772368 від 29.03.2024 року, - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Пелих О.О.