Справа № 392/793/24
Суддя: Бадердінова А. В.
Дата ухвалення: 2024-06-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 392/793/24
Провадження № 2-а/392/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Бадердінової А.В., секретар судових засідань Покуц І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мала Виска, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейського ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Гаянський Андрій Вікторович про визнання рішення поліцейського незаконними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Маловисківського районного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейського ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Гаянського Андрія Вікторовича, в якому просить визнати рішення поліцейського незаконними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2089001, винесеної 07.05.2024 року поліцейським ВП №1(м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції старшим сержантом поліції Гаянським А. В.: «07.05.2024 року о 11:59:05 м. Мала Виска, дорога Т24, водій керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8. ПДР - порушення вимог ПДР (з 01.10 по 01.05 на ТЗ поза населеним пунктом повинні бути ввімкнені денні ходові вогні або ближнє світло фар)». Поліцейський прийняв по справі рішення про притягнення його до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та постановив застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Із вказаною постановою він не згоден, оскільки використання денних ходових вогнів, або ближнього світла фар у світлу пору доби є попереджувальними сигналами та регулюється розділом 9 ПДР України, а користування зовнішніми світловими приладами розділом 19 ПДР України. Отже, порушення п. 9.8 ПДР не підпадає під норму ч.2 ст. 122 КУпАП. Після зупинки його транспортного засобу, порушуючи норми ст. ст. 278-279 КУпАП, поліцейський відразу перейшов до складання постанови, навіть не ознайомивши його, а ні з правами (передбаченими ст. 268 КУпАП), а ні з будь-якими доказами по справі про адміністративне правопорушення (ст. 251 КУпАП). При цьому працівник поліції зазначив в постанові особу, щодо якої розглядається справа: ОСОБА_2 . Зазначена особа йому невідома, та він не має ніякого відношення до неї. Як вбачається з місця скоєння та суті правопорушення, вказаних поліцейським в постанові, м. Мала Виска є місцем скоєння даного правопорушення, та зазначено період з 01.10 по 01.05, коли ДХО або ближнє світло фар має бути ввімкнено на ТЗ. Однак згідно чинної редакції п. 9.8 ПДР - На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. Також у постанові зазначені докази, що велась відеофіксація на нагрудну бодікамеру і його номер телефону(?). На його прохання ознайомитися з доказами, де ніби то ним було скоєно правопорушення, працівник поліції проігнорував. Крім того, його не було надано можливості надати свої пояснення та заперечення стосовно суті інкримінованого йому адміністративного правопорушення, більш того в постанові взагалі відсутнє місце для надання таких заперечень та пояснень. Посилання інспектора поліції на те, що ним було порушено правила дорожнього руху є безпідставним, та жодними доказами не підтверджується. В зв`язку з чим, вважає дії працівника поліції неправомірними, а складену ним постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною із грубими порушеннями його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, ґрунтується на не повному та не об`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а тому підлягає скасуванню. На підставі чого він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 14.05.2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та залучено до участі у справі, як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейського ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Гаянського Андрія Вікторовича.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про доставку електронного листа на офіційну електронну пошту, причини неявки суду не відомі, заяви клопотання, а також відзив на позов відповідач не подав, тим самим судом визначається, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, надання суду пояснень та доказів на обґрунтування своєї позиції щодо заявлених позивачем позовних вимог.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейський ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Гаянський А.В. подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ст.19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2089001 від 07.05.2024 року, винесеної поліцейським ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, капітаном поліції Гаянським А.В., ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 07.05.2024 року об 11 год. 59 хв. в м. Мала Виска по вул.Гоголя 62, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР України. Даною постановою до ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн., у разі несплати протягом 15 днів, подвійний розмір штрафу - 1020 грн. Крім того, у постанові зазначено, що правопорушення зафіксовано на нагрудну бодікамері №0014 (а.с 9).

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , що підтверджується копією паспорта громадянина України (а.с.10-13).

Натомість у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2089001 від 07.05.2024 року, винесеної поліцейський ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_3 , не вірно зазначив прізвище, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме зазначено " ОСОБА_4 " замість правильного " ОСОБА_5 ", тобто фактично притягнуто іншу особу до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення.

Суд зазначає, що відповідачем не подано відзив на адміністративний позов, а третьою особою, яка не заявлеє самостійних вимог щодо предмету спору не подано пояснення.

Так, позивачем ОСОБА_1 оскаржується правомірність винесеної третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейського ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Гаянським А.В., як суб`єктом владних повноважень рішення у формі постанови серії ЕНА № 2089001 від 07.05.2024 року.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію», Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 9.8. Правил дорожнього руху України, під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Суб`єктом вищевказаних правопорушень є водій, який керує транспортним засобом.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач звертаючись до суду з зазначеним позовом та вказуючи на безпідставність винесеної відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення, як на обґрунтування позовних вимог зазначив про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтвердили факт неправомірних дій та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, при цьому, судом відзначається, що зазначені твердження позивача не спростовані ні відповідачем, ні третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , який виніс постанову відносно позивача за наслідками розгляду на місці зупинки транспортного засобу у справі про адміністративне правопорушення, шляхом надання суду належних та допустимих доказів.

При цьому, судом відзначається, що саме по собі описання адміністративного правопорушення в постанові не може бути належним доказом вчинення позивачем такого порушення, оскільки така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕНА № 2089001 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.05.2024 року, винесена суб`єктом владних повноважень третьою особою на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору поліцейського ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області Гаянським А.В., не містить достатніх та беззаперечних доказів, які б надавали підстави стверджувати, що позивач ОСОБА_1 саме в час, зазначений в постанові від 07.05.2024 року, керував транспортним засобом під час руху якого у світлу пору доби у транпортному засобі не було увімкнено ближнє світло фар, та як наслідок, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП, більш того, вина позивача не підтверджується будь-якими іншими, передбаченими процесуальним законом, зокрема, ст. 251 КУпАП, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що службовою особою відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не проведено всебічного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, зокрема, на підставі належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст.122 КУпАП, на підставі чого позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2089001 від 07.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, як така, що винесена в порушення вимог ст.ст. 245, 251, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, - підлягає закриттю.

Щодо вимоги в частині визнати незаконною постанову винесену поліцейським ВП №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області, капітаном поліції Гаянським А.В., суд вважає за необхідне зазначити, що ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами КАС України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень незаконними. Крім того, суд зазначає, що ці дії охоплюються вимогами про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому окремому розгляду не підлягають. У зв`язку з чим, в частині визнання постанови незаконною слід відмовити.

Згідно з ч. 1ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 5 статті 139 КАС України встановлено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням зазначених процесуальних норм судовий збір підлягає стягненню розмірі 605,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.121,126 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243 - 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову серії ЕНА №2089001 від 07.05.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн. - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

-позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач - Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, місцезнаходження: вул. Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький, ;

Cуддя Альона Володимирівна Бадердінова