Справа № 280/6680/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РУХУ

22 липня 2024 року Справа № 280/6680/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Татаринов Д.В., перевіривши матеріали за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій, забов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

18 липня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення позивачу пенсії та її виплати до 31 грудня 2022 року без урахування архівних довідок (про заробітну плату) від 14 серпня 2020 року№04-25/К та №04-25/К- 1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо виплати позивачу з 01 червня 2023 року пенсії у розмірі 2558,00 грн. (розрахованої без урахування архівних довідок (про заробітну плату) від 14 серпня 2020 року№04- 25/К та №04-25/К-1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок пенсії позивача з дня її призначення по 31 грудня 2022 року та з 01 червня 2023 року - з урахуванням заробітку, зазначеного в архівних довідках (про заробітну плату) від 14 серпня 2020 року№04-25/К та №04-25/К-1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради, й виплатити мені недоотриману пенсію.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною 2, 3 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік установлено з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 3028,00 грн.

За змістом частини 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено три немайнові позовні вимоги, одна з яких основа, а дві інші похідні, отже, у даній справі сума судового збору становить 1211,20 грн.

При цьому, позивачем до матеріалів справи надано квитанцію з № ПН3074927 від 02 травня 2024 року на суму 1211,20 грн., яка відповідно до виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету рахується за справою №280/4173/24.

Отже, квитанція з кодом з № ПН3074927 від 02 травня 2024 року на суму 1211,20 грн. не є належним доказом сплати судового збору за подання даної позовної заяви, а тому позивачу необхідно надати докази сплати судового збору в сумі 1211,20 грн.

Окрім того, позивачем пропущено строк звернення до суду із позовом в адміністративній справі 3 280/6680/24, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Приписи абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України визначають, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21 лютого 2020 року №340/1019/19).

Верховний Суд також наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Так, позивач, зокрема, оскаржує дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо призначення йому пенсії та її виплати до 31 грудня 2022 року без урахування архівних довідок (про заробітну плату) від 14 серпня 2020 року№04-25/К-1279 та №04-25/К- 1280, виданих архівним управлінням Запорізької міської ради.

З матеріалів позову встановлено, що 21 квітня 2023 року позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та листом від 15 травня 2023 року йому повідомлено про неврахування довідок від 14 серпня 2020 року, а також про підстави їх неврахування при розрахунку пенсії.

Тож, суд висновує, що про порушення прав позивачу не могло не бути відомо принаймні з моменту отримання вказаного листа Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Однак, позивач, звернувшись до суду 18 липня 2024 року не надав пояснення разом з підтверджуючими документами в обґрунтування дотримання ним процесуального строку звернення до суду або заяву про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Також, у позовній заяві позивач вказує, що правопорушення в даній справі є триваючим, а тому він не обмежений строком звернення до суду із позовом. В той же час, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, суддя не погоджується із вказаними доводами та зазначає наступне.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 грудня 2020 року у справі №510/1286/16-а, питання щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, що передує вирішенню спору по суті, слід розмежовувати з питанням щодо застосування строку (періоду), за який проводиться перерахунок пенсії, у разі встановлення судом вини пенсійного органу відповідно до статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії, яка є тотожною статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення).

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду зазначала, що буквальне тлумачення наведеної вище норми права дає підстави вважати, що ці норми стосуються вже нарахованих сум пенсій за минулий час, однак не виплачених з вини пенсійного органу.

Визначаючи поняття нарахованої пенсії, слід звернути увагу на висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 20 травня 2020 року у справі №815/1226/18, згідно з якими пенсія за віком призначається особі один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас, пенсія стає нарахованою в момент призначення пенсії і залишається такою (нарахованою) до її чергової зміни.

За такого правового регулювання, норми статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення в частині необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Як встановлено судом у даній позовній заяві, суми виплат, стосовно яких її подано не були нараховані відповідачем. Ці суми є спірними, а дії відповідача щодо ненарахування та невиплати таких коштів охоплюється предметом цього позову.

Тож, положення статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 87 Закону України Про пенсійне забезпечення не можуть застосовуватись у даній справі, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, у спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 18 січня 2023 року у справі №460/2461/21, який підтримано також у постанові КАС ВС від 10 квітня 2023 року по справі № 240/18017/22.

Вищевикладені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам КАС України, а тому, згідно з частиною 1 статті 169 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Суд зазначає, що недоліки даної позовної заяви можуть бути усунуті протягом 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.; пояснень разом з підтверджуючими документами в обґрунтування дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду або заяви про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій, забов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

- доказів сплати судового збору в сумі 1 211.20 грн.

Реквізити для сплати судового збору: "Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл/м.Зап. Дніпров./22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37941997; Банк отримувача - Казначейство України(ел. адм. подат.); Рахунок отримувача - UA4008512; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу 101 __________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Запорізький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа)»;

- пояснень разом з підтверджуючими документами в обґрунтування дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду або заяви про поновлення пропущеного строку із доказами поважності причин його пропуску.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Суддя Д.В. Татаринов