Справа № 200/7359/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року Справа№200/7359/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами загального провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі - відповідач), в якому просить суд, із урахуванням заяви позивача про усунення недоліків адміністративного позову та залишення без розгляду частини позовних вимог:

визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О. за 2021 рік;

визнати протиправним та скасувати рішення керівника відповідача, а саме: наказ №707к від 14.11.2023 «Про затвердження висновків щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік»;

зобов`язати відповідача провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у судовій справі №200/19267/21 предметом було порушення, допущене відповідачем при проведенні оцінювання позивача за результатами 2021 року. Вказує, що проводячи повторно, на підставі ухвалених судових рішень, відповідач провів оцінювання, знову допускаючи ті самі порушення, а також вчиняючи інші порушення.

Зазначає, що 26.10.2023 на адресу позивача електронною поштою направлено супровідний лист із наказом від 24.10.2023 №656к. Вказаним листом доведено до відома позивача зміст направленого наказу №656к та запропоновано подати дублікат звіту за 2021 рік з метою проведення оцінювання роботи позивача за 2021 рік. Керівником обласної прокуратури 24.10.2023 на виконання судових рішень у справі 200/19267/21 видано наказ 656к щодо організації проведення повторного оцінювання ОСОБА_1 за 2021 рік.

Вказує, що в порушення вказаного розпорядження згідно наказу 656к від 24.10.2023 року ОСОБА_2 , як безпосередній керівник, не погодив звіт та не виставив оцінку, а також не отримав від Генерального прокурора відомості щодо оцінювання ОСОБА_1 , не врахував висновки суду.

Зазначає, що з 09.11.2023 ОСОБА_2 не був присутній на роботі, а оцінювання він повинен був провести до 11.11.2023 згідно наказу 656к від 24.10.2023.

Дублікат звіту подано позивачем 30.10.2023. Проте вже 10.11.2023 звіт затверджено виконуючим обов`язки ОСОБА_3 з виставленням оцінки «негативно». ОСОБА_3 не був безпосереднім керівником позивача, а тому виставлення ним оцінки за роботу позивача у 2021 році свідчить про порушення вимог, що передбачені п. п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення № 503. Адже не маючи відомості та не будучі на посаді керівника в період, коли проходить оцінювання позивача, ОСОБА_3 не має всіх даних для проведення такого оцінювання, адже навіть уявлення не має щодо роботи позивача в період, що підлягає оцінці. При цьому сам ОСОБА_3 до позивача за отриманням додаткової інформації не звертався, а це свідчить, що ним просто продубльовано дії з виставлення негативної оцінки, яка вже була предметом судового оскарження. А системний аналіз всіх подій (хвороба ОСОБА_2 з 09.11.2023 та затвердження звіту ОСОБА_3 ) свідчить, що оцінка зроблена особою, керівником якого він не був, зроблена за 1 день.

Наказом від 14.11.2023 №707к було затверджено висновок щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік, з оцінкою негативно.

Супровідним листом від 16.11.2023 № 07-1434ВИХ-23 копія наказу від 14.11.2023 №707к в направлений позивачу.

Ознайомившись із висновком та наказом від 14.11.2023 №707к позивач вважає, що відповідач повторно допустив ті самі порушення. Вважає, що в порушення наказу від 24.10.2023 № 656к та рішень суду у справі 200/19267/21 ОСОБА_2 оцінювання не провів, оцінку від Генерального прокурора не отримано, критерії, передбачені п. п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення № 503 не враховані, що свідчить про порушення вимог чинного законодавства при проведені оцінювання позивача, наслідком чого мають бути скасовані оскаржувані накази.

Обґрунтовуючи свою позицію ОСОБА_1 зазначає, що у період з 03.12.2020 по 31.08.2021 обіймав посаду керівника Донецької обласної прокуратури, а з 01.09.2021 переведений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органам, що ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури. Так як у період з серпня 2021 року по 25.10.2021 позивач перебував на лікарняному, у відпустці, а з 25.10.2021 працює дистанційно.

З урахуванням вказаного та відповідно до вимог п. 2.5. Тимчасового положення по систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 508, оцінювання якості роботи позивача за 2021 рік проводилось з урахуванням виконання його обов`язків на посаді керівника Донецької обласної прокуратури протягом 2021 року.

Аналізуючи свою роботу на посаді керівника Донецької обласної прокуратури за період з 03.12.2020 по 31.08.2021 позивач наголошує, що загальний обсяг виконаної роботи, а саме кількість проведених брифінгів, конференцій, оперативних нарад та інших заходів, які характеризують роботу Донецької обласної прокуратури в кількісному вимірі, є більшим ніж у 2020 році, проте його звіт за 2020 рік був оцінений позитивно.

Також позивач наголошує, що під час виконання обов`язків на посаді керівника Донецької обласної прокуратури ним не було вчинено жодного дисциплінарного проступку, не було притягнено до дисциплінарної відповідальності, не отримано скарг на роботу та не встановлено порушення правил трудового розпорядку.

Натомість наказом № 2805-к від 22.11.2021 звіт оцінений негативно та з порушеннями, що є підставою для скасування прийнятого рішення в частині, за результатами оцінювання якості роботи у 2021 році, наразі безпосереднім керівником ОСОБА_2 , заступником керівника Донецької обласної прокуратури Ткачук В.О. та керівником Донецької обласної прокуратури Угровецьким П.О. оцінено та затверджено висновок з відповідним наказом, за якими результати роботи оцінено незадовільно. Вказаний наказ скасовано та ухвалено рішення судів у справі №200/19267/21, якими всі ці факти та порушення були встановлені і відповідача зобов`язано усунути такі порушення при проведені повторного оцінювання.

Проте, ухвалюючи оскаржуване рішення №707к від 14.11.2023 відповідач повторно припустився тих самих порушень, а також вчинив нові порушення.

Вказаний висновок з оцінкою «негативно» не відповідає реальному стану речей, а також суперечить оцінці якості роботи прокуратури в цілому і всіх осіб, що знаходились у підпорядкуванні позивача, прийнятий з порушенням визначеної процедури, що свідчить про його протиправність, дискримінаційний підхід та порушення прав позивача. Адже крім іншого, такий висновок та наказ прямо впливають на його право на отримання відповідного матеріального забезпечення.

Вказує, що на рівні оцінювання у минулому році, при оцінці роботи позивача Генеральним прокурором, за, як вбачається, меншого обсягу роботи та менших показниках якості роботи, його роботу було оцінено на рівні «позитивно». Натомість, без жодних для цього підстав, при складанні та затвердженні висновку вже на рівні Донецької обласної прокуратури роботу позивача, з кращими показниками, повторно оцінено на рівні «негативно», що не відповідає ані дійсності, ані вимогам чинного законодавства, а також повністю ігнорує висновки судів, зроблених у справі №200/19267/21.

Ухвалою суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою від 11.03.2023 вирішено подальший розгляд адміністративної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання відкладено з 09.04.2024 на 29.04.2024 о 11:00 год.

В судовому засіданні 29.04.2024 судом, керуючись ст. 181 КАС України , була оголошена перерва до 21.05.2024 на 13:30 год.

Ухвалою від 21.05.2024 підготовче засідання в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відкладено та призначено на 11.06.2024 о 12:30 год. в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

Pозгляд справи відкладено з 11.06.2024 на 20.06.2024 о 11:00 год.

До судового засідання 20.06.2024 від позивача та представника відповідача сторін на адресу суду надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження без їх участі.

Ухвалою від 20.06.2024 у задоволенні клопотання представника Донецької обласної прокуратури про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрити підготовче провадження у справі № 200/7359/23. Розгляд справи по суті вирішено здійснювати в порядку письмового провадження в межах строків, визначених Кодексом адміністративного судочинства України для розгляду справи.

30.01.2024 відповідачем було надано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі та зазначає наступне.

Щодо покладення на ОСОБА_1 обов`язку подати дублікат звіту про його роботу за 2021 рік вказує, що перше оцінювання роботи ОСОБА_1 проводилося у 2021 році у м. Маріуполі Донецької області. У 2022 році вказане місто було окуповано російською федерацією. Матеріали оцінювання ОСОБА_1 залишилися у м. Маріуполі. Оцінювання роботи прокурорів проводиться на підставі Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503 (далі Положення).

Відповідно до п. 2.3 Положення оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.

Таким чином, безпосередньому оцінюванню підлягає звіт і він подається самим прокурором, який підлягає оцінюванню.

З огляду на те, що рішення суду у справі № 200/19267/21 передбачало повторне оцінювання ОСОБА_1 , попередній звіт втрачений, а оцінювання проводиться лише на підставі звіту, ОСОБА_1 запропоновано повторно подати звіт про роботу прокурора для виконання рішення суду. Таким чином, порушень вимог законодавства під час покладення на ОСОБА_1 обов`язку подати звіт не було.

Щодо строків на проведення оцінювання. Відповідно до п. 2.1 Положення оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді - грудні. Вказана норма встановлює граничні строки проведення оцінювання, тобто коли таке оцінювання взагалі може бути проведено.

Фактичні строки проведення оцінювання у конкретній прокуратурі встановлюються у наказі керівника прокуратури. Так, у 2020 році, коли обов`язки керівника прокуратури виконував сам ОСОБА_1 : - прокурори мали подати звіт з 11.11.2020 по 18.11.2020 (тиждень); - керівники мали б затвердити звіти до 20.11.2020 (два дні); - відділ кадрів мав підготувати наказ про затвердження висновків щодо результатів оцінювання до 23.11.2020 (три дні).

У 2021 році: - прокурори мали подати звіт з 01.11.2020 по 10.11.2020 (десять днів); - керівники мали б затвердити звіти до 12.11.2020 (два дні); - відділ кадрів мав підготувати наказ про затвердження висновків щодо результатів оцінювання до 22.11.2020 (десять днів).

Аналогічні терміни проведення оцінювання встановлено у 2022, 2023 роках. Таким чином, часом для подання звіту про оцінювання є 7-10 календарних днів, а не 2 місяці, як стверджує позивач. Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 24.10.2023 позивачу надано строк для подання дублікату звіту до 03.11.2023, а строк для його затвердження безпосередньому керівнику встановлено до 10.11.2023. Відповідачем враховано, що ОСОБА_1 подає не новий звіт, а лише дублікат вже існуючого звіту. Тобто, відповідні терміни встановлено у межах розумного строку. Спір стосується повторного оцінювання, яке взагалі не передбачено Положенням. У зв`язку з цим, неможна стверджувати про порушення Положення.

Щодо суб`єкта, який має виставити оцінку ОСОБА_1 . На момент проведення оцінювання у 2021 році ОСОБА_1 працював на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури.

Відповідно до п. 2.4 Положення за результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку.

Згідно з п. 2.3 Положення безпосереднім керівником для прокурорів обласних прокуратур є керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду.

Таким чином, безпосереднім керівником ОСОБА_1 є начальник відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури.

Начальником вказаного відділу є ОСОБА_2 . Однак, на момент проведення повторного оцінювання ОСОБА_2 перебував на лікарняному.

Заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтриманням публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 перебувала у відпустці.

У зв`язку з цим, наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 09.11.2023 № 697к виконання обов`язків начальника зазначеного відділу покладено на заступника начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України, органами, які ведуть боротьбу з організованою і транснаціональною злочинністю, та координації діяльності правоохоронних органів ОСОБА_3 .

Таким чином, на момент проведення повторного оцінювання обов`язки безпосереднього керівника ОСОБА_1 виконував ОСОБА_3 . Саме він є безпосереднім керівником у розумінні Положення, він провів повторне оцінювання ОСОБА_1 та виставив оцінку. Звертає увагу на те, що у п. 2.3 Положення відсутня прив`язка до персоналій ( ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 тощо), а поняття «безпосередній керівник» визначається за посадою.

Так, ОСОБА_2 міг вже не обіймати посаду начальника вказаного відділу (перейти на іншу посаду, звільнитися тощо), а на цій посаді могла працювати інша особа. Однак, це не звільняло би від обов`язку виконати рішення суду та провести повторне оцінювання ОСОБА_1 .

У даному випадку така обставина мала місце ОСОБА_2 не працював через лікарняний, його заступниця ОСОБА_4 перебувала у відпустці, а обов`язки начальника відділу виконував заступник начальника управління ОСОБА_3 . З огляду на це, виконувач обов`язків начальника відділу Букрєй В.С. є компетентним суб`єктом щодо виставлення оцінки ОСОБА_1 , а доводи позивача про відсутність у нього повноважень суперечать Положенню.

Щодо неотримання відомостей про оцінку роботи ОСОБА_1 у Генерального прокурора. Положення передбачає наступний механізм оцінювання: прокурор складає звіт та передає його на погодження безпосередньому керівнику (п. 2.3 Положення); безпосередній керівник виставляє позитивну, задовільну або негативну оцінку та передає на затвердження керівнику вищого рівня (п. 2.4 Положення); керівник вищого рівня затверджує звіт (п. 2.3 Положення).

Положення не містить будь-яких обов`язків або повноважень безпосереднього керівника чи керівника вищого рівня робити запити, надавати доручення чи отримувати інформацію у зв`язку з оцінюванням. Відтак, відповідач не міг та не мав отримати будь-яку інформацію від Генерального прокурора.

Відповідно до п. 2.5 Положення у разі якщо прокурор упродовж календарного року обіймав посади в інших структурних підрозділах Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах, оцінювання проводиться з урахуванням виконуваних обов`язків на відповідних посадах. Вказана норма свідчить про те, що при оцінювання роботи прокурора враховується робота прокурора на всіх посадах за рік.

При цьому, вказана норма не змінює особу, яка має виставити оцінку безпосередній керівник за останньою посадою. Під час розгляду справи № 200/19267/21 виникало питання про те, що безпосередній керівник ОСОБА_2 не може оцінити роботу ОСОБА_1 «З листа ОСОБА_2 від 17.12.2021 року № 09/2-830вн-2, який є безпосереднім керівником позивача, вбачається, що останній не оцінив роботу ОСОБА_1 у зв`язку з незначним терміном перебування на посаді, що підпорядкована. Позиція, викладена в листі від 17.12.2021 року № 09/2-830вн-2, є логічною, проте Тимчасове положення № 508 не передбачає інших варіантів дій, окрім як дати оцінку якості роботи прокурора».

Таким чином, за висновками суду у справі № 200/19267/21, які мали бути враховані під час повторного оцінювання, безпосередній керівник мав просто виставити свою оцінку якості роботи прокурора на всіх посадах.

Позивач посилається на порушення п. 2.6 Положення. Вказаною нормою передбачено, що оцінювання якості роботи керівників обласних прокуратур здійснюється Генеральним прокурором з урахуванням пропозицій перших заступників та заступників Генерального прокурора. Однак, вказана норма не підлягає застосуванню до ОСОБА_1 . На момент проведення оцінювання ОСОБА_1 вже не обіймав посаду керівника Донецької обласної прокуратури, відтак Генеральний прокурор не мав його оцінювати.

У такому випадку результати його роботи на вказаній посаді мав врахувати «новий» безпосередній керівник у порядку п. 2.5 Положення. Безпосередній керівник також не міг запитати оцінку роботи ОСОБА_1 у Генерального прокурора, оскільки п. 2.3 Положення передбачена лише одна оцінка, яка виставляється безпосереднім керівником (не передбачено збору оцінок та виведення середньої).

Таким чином, законодавством не передбачено отримання відомостей від Генерального прокурора для надання оцінки колишньому керівнику обласної прокуратури.

Щодо підстав для негативної оцінки. Вказує, що надано об`єктивні докази неналежного виконання позивачем обов`язків на адміністративній посаді та підстави «негативної» оцінки його роботи.

Щодо відмінності обставин у даній справі від справи № 200/19267/21. У справі № 200/19267/21 встановлено, що безпосередній керівник ОСОБА_1 начальник відділу ОСОБА_2 не поставив оцінку за роботу прокурора. Таку оцінку поставив керівник вищого рівня заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_5 . Суд вирішив, що оцінку міг поставити лише безпосередній керівник відповідно до п. 2.4 Положення. У зв`язку з цим, суд встановив порушення процедури оцінювання та задовольнив позов.

У даній справі обставини інші. Оцінку ОСОБА_1 поставив саме безпосередній керівник виконувач обов`язків начальника відділу ОСОБА_3 . З огляду на це, порушення, яке було підставою для задоволення позову у справі № 200/19267/21, усунуто і на теперішній час не має місце.

Щодо дискреційності оцінки. Керівник самостійно визначає рівень результату роботи підлеглого прокурора, керуючись власним розсудом. При здійсненні такого розсуду він враховує конкретні обставини, показники тощо. Однак, ураховуючи, що на теперішній час відсутні нормативи, за яких має бути виставлена певна оцінка (наприклад, якщо проведено 5 нарад негативно, 10 нарад задовільно і так далі), то така оцінка ґрунтується виключно на засадах внутрішнього переконання. З огляду на це, визначення належності або неналежності виконання прокурором свої повноважень, рівня якості результатів його роботи перебуває у площині дискреційних повноважень керівника. Обґрунтування позовних вимоги ОСОБА_1 фактично базується на необхідності виставлення іншої оцінки роботи, ніж виставлена повноважними керівниками.

Стосовно порівняння результатів оцінювання з іншими прокурорами. Позивач зазначає, що деякі інші особи, у тому числі його колишні підпорядковані, отримали позитивну оцінку. Однак, це не означає, що позивач має отримати таку ж саму оцінку. Оцінювання роботи прокурора є індивідуальним та визначається залежно від особистого внеску, результатів саме його роботи. Крім того, у межах даної справи оцінки інших прокурорів не є предметом спору й їх співвідношення не підлягає перегляду.

Щодо порівняння результатів оцінювання з іншими періодами. Позивач стверджує, що кількісні показники його роботи у 2021 році покращені порівняно з 2020 роком, що на його переконання свідчить про покращення роботи Донецької обласної прокуратури в цілому. Однак, з таким твердженням неможливо погодитись, вказує, що не можна виокремлювати лише кількісний показник з проміж інших, а оцінювання має відбуватись комплексно, враховуючи всі зазначені показники. Крім того, позивачем наведено результати роботи всієї обласної прокуратури, до штату якої входить понад 190 прокурорів. Такі показники є результатом роботи всіх цих працівників та не відображають будь-яку роль позивача у такій роботі. Також зазначає, що у 2020 році, коли позивач отримав позитивну оцінку, оцінювання відбувалося на підставі написаного ним звіту, який не перевірявся прокуратурою вищого рівня.

Натомість, у 2021 році результати роботи позивача перевірено прокуратурою вищого рівня. За результатом такої перевірки зроблено висновок про суттєві прорахунки у роботі прокуратури, недостатню роль керівництва та невідповідність його займаній посаді.

Щодо вмотивованості висновку оцінювання. По-перше, Закон України «Про прокуратуру» та Положення не вимагають обґрунтування виставленої оцінки або наведення підстав для її зміни. Керівництво у звіті прокурора має вписати лише одну з трьох допустимих оцінок роботи прокурора (позитивно, задовільно або негативно). По-друге, бланк оцінювання має стандартизовану форму (додаток до Положення про оцінювання) та не містить додаткових полів для обґрунтування оцінки. Тобто, керівник навіть технічно не міг та не мав наводити обґрунтування оцінки підпорядкованому прокурору.

З огляду на викладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивачем було надано відповідь на відзив позивача, згідно змісту яких ОСОБА_1 наголошує, що наведені відповідачем у відзиві аргументи не спростовують доводів позову, а окремі твердження, визнані та викладені самим відповідачем факти й обставини, а також характер та зміст доданих документів є визнанням протиправного характеру прийнятих посадовими особами Донецької обласної прокуратури рішень при проведенні оцінювання якості роботи позивача за 2021 рік та додатково підтверджують доводи позову.

Вказує, що відповідач проігнорував висновки суду у справі 200/19267/21, порушив процедуру, а до самого оцінювання віднісся формально та необґрунтовано, порушивши процедуру та вимоги чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 Наказом від 02.12.2020 був призначений на посаду керівника Донецької обласної прокуратури строком на 5 років з 03.12.2020.

З 01.09.2021 позивач переведений на посаду прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органам, що ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури.

10.11.2021 позивачем було надано звіт про оцінку якості його роботи на посаді, який містить показники роботи за 2021 рік, а саме: кількість виданих наказів з кадрових питань, кількість розглянутих запитів, інформування суспільства про роботу прокуратури тощо.

Наказом №2805-к від 22.11.2021 зокрема затверджено висновок щодо оцінювання якості роботи ОСОБА_1 на підставі поданого ним звіту. Оцінка негативна.

З цього приводу позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Донецької обласної прокуратури (далі відповідач, прокуратура), в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 за 2021 рік;

-визнати протиправним та скасувати рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 2805-к від 22.11.2021 Про затвердження висновків щодо результатів оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі справа №200/19267/21 позов задоволено, а саме суд: визнав протиправним та скасував висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 за 2021 рік; визнав протиправним та скасував рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 2805-к від 22.11.2021 Про затвердження висновків щодо результатів оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 ; зобов`язав Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023 апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 200/19267/21 - залишено без змін.

На виконання вказаного рішення суду керівником Донецької обласної прокуратури видано наказ від 24.10.2023 № 656к про повторне оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік.

ОСОБА_1 подано дублікат звіту про роботу прокурора за 2021 рік.

Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 14.11.2023 №707к затверджено висновки щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік. на підставі поданого ним звіту. Оцінка негативно.

На запит позивача від 23.11.2023 позивачу було надано дублікат звіту про оцінювання якості роботи позивача за 2021 рік.

Зі звіту про оцінку якості роботи (Додаток до наказу Генерального прокурора 30.10.2020 №503) вбачається наступне:

ОСОБА_1 прокурор відділу, структурного підрозділу: відділ нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької області прокуратури.

Згідно пунктів (виконана робота): 1 - Забезпечено обговорення на оперативних нарадах проблемних питань додержання вимог законів, стану організації діяльності органів прокуратури на окремих напрямах діяльності та визначено шляхи їх розв`язування (обсяг виконання роботи) - 28 оперативних нарад; 2 - Забезпечено належну координацію діяльності правоохоронних органів області (обсяг виконання роботи) 5 спільних, координаційних нарад. Підсумкова оцінка негативно. Щодо інших пунктів виконаної роботи №3-24 поля, у яких повинна була бути проставлена підсумкова оцінка, пусті.

У підсумку звіту зазначено, що наявність дисциплінарного стягнення позивач не має.

Дотримання правил внутрішнього службового розпорядку дотримувався. Притягнення за корекційні чи пов`язані з корупцією правопорушення не притягувався. Відсторонення від посади у межах кримінального провадження не відсторонювався. Підпис позивача (прокурор відділу) дата 30.10.2023. Затверджено звіт в.о. начальника відділу ОСОБА_3 дата 10.11.2023.

Також до матеріалів справи було додано:

Відповідь на запит позивача щодо надання копій окремих документів з кадрових питань на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 07.12.2023 №27-1442вих-23.

У відповідь на п. 1 запиту відповідачем надано копію штатного розпису Донецької обласної прокуратури станом на 02.11.2023, який є чинним станом на 10.11.2023.

Стосовно п. 2 запиту повідомлено, що надати копію штатно-посадової книги, або іншого документа, в якому міститься інформація про фактичну кількість штатних працівників апарату Донецької обласної прокуратури станом на 10.11.2023 із зазначенням їх прізвища, ім`я, по-батькові та посади не виявляється за можливе, оскільки такої книги або документа не існує.

На п. 3 запиту надається копію наказу керівника обласної прокуратури від 09.11.2023 № 697к.

Щодо п. 4 запиту повідомлено, що у період з 24.10.2023 по 10.11.2023 ОСОБА_2 у відпустці не перебував. Згідно табелів використання робочого часу в період з 09.11.2023 по 12.11.2023 ОСОБА_2 перебував на лікарняному, в період з 24.10.2023 по 10.11.2023 у відрядженні не перебував.

Стосовно п. 5 запиту проінформовано, що Донецькою обласною прокуратурою запити до Офісу Генерального прокурора щодо оцінювання якості роботи ОСОБА_1 на посаді керівника Донецької обласної прокуратури у період січня-вересня 2021 року не готувались та не спрямовувались. Документи з вказаного приводу з Офісу Генерального прокурора до обласної прокуратури не надходили.

У відповідь на п. 6 запиту надано копії наказів щодо перебування на посадах ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у період січня-грудня 2021 року та станом на 10.11.2023.

На п.7 запиту повідомлено, що станом на 10.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у відпусках не перебували. Згідно інформації, яка міститься у табелях обліку використання робочого часу за 10.11.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 - відпрацьовано.

До відповіді було долучено вищезгадані документи, а саме: штатний розпис на 02.11.2023 Донецької обласної прокуратури; копії наказів щодо перебування на посадах ОСОБА_3 , ОСОБА_6 у період січня-грудня 2021 року та станом на 10.11.2023.

До матеріалів справи було долучено рапорт щодо необ`єктивності оцінки якості прокурора на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

На рапорти, адресовані керівнику обласної прокуратури, заступнику керівника обласної прокуратури Ткачук В.О., начальнику відділу Денисову О.О., начальнику управління Коломенському О.Г. та заступнику начальника управління ОСОБА_3 щодо необ`єктивності оцінки якості роботи прокурора об`єднані та розглянуто та у листі від 18.12.2023 №07-1583ВИХ-23 проінформовано позивача, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.12.2022 у справі № 200/19267/21, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2023, Донецькою обласною прокуратурою повторно проведено оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Є.О та затверджено відповідний висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням. Повторне оцінювання проведено у відповідності до вимог Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503. Підстави для перегляду його результатів відсутні.

Також додано лист Донецької обласної прокуратури від 16.02.2024 №07-460ВИХ-24 яким повідомлено позивача про те, що згідно з вимогами п.п.7.12 п.7 Регламенту Донецької обласної прокуратури (далі - Регламент), затвердженого наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 29.03.2023 № 23 (зі змінами) первинний розгляд документів здійснюється керівництвом обласної прокуратури, керівниками самостійних структурних підрозділів, як правило, у день їх надходження, але не пізніше наступного робочого дня. За результатами вчиняються резолюції, в яких визначаються виконавці, чіткий порядок розгляду, а за потреби - строк виконання. Відповідно до п.12 розділу III Інструкції про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 (зі змінами), керівниками структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, обласних і окружних прокуратур або їхніми заступниками у межах повноважень підписуються відповіді на задоволені звернення, звернення, у яких надано роз`яснення, а також у випадках, коли розгляд звернення припинено відповідно до ст.8 Закону України «Про звернення громадян».

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також система прокуратури України визначені Законом №1697-VII.

Статтею 4 Закону 1697-VII встановлено, що організація та діяльність прокуратури України, статус прокурорів визначаються Конституцією України, цим та іншими законами України, чинними міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст.7 вказаного Закону № 1697-VII, систему прокуратури України становлять: Офіс Генерального прокурора; обласні прокуратури; окружні прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 9 статті 39 Закону №1697, Адміністративними посадами в Офісі Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах (крім посад, зазначених у частині третій цієї статті) є посади: 1) Генерального прокурора; 2) першого заступника Генерального прокурора; 3) заступника Генерального прокурора; 4) керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора; 5) заступника керівника підрозділу Офісу Генерального прокурора; 6) керівника обласної прокуратури; 7) першого заступника керівника обласної прокуратури; 8) заступника керівника обласної прокуратури; 9) керівника підрозділу обласної прокуратури; 10) заступника керівника підрозділу обласної прокуратури; 11) керівника окружної прокуратури; 12) першого заступника керівника окружної прокуратури; 13) заступника керівника окружної прокуратури; 14) керівника підрозділу окружної прокуратури; 15) заступника керівника підрозділу окружної прокуратури.

Перебування прокурора на адміністративній посаді у прокуратурі не звільняє його від здійснення повноважень прокурора відповідної прокуратури, передбачених цим Законом.

Ст.12 Закону № 1697-VII передбачено, що перелік та територіальна юрисдикція окружних прокуратур визначається наказом Генерального прокурора. Утворення, реорганізація та ліквідація окружних прокуратур, визначення їхньої компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

Окружну прокуратуру очолює керівник окружної прокуратури, який має першого заступника та не більше двох заступників.

Повноваження керівника окружної прокуратури визначені ст.13 Закону № 1697-VII, згідно з якою, керівник окружної прокуратури: представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; організовує діяльність окружної прокуратури; у десятиденний строк із дня вивільнення посади повідомляє відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у окружній прокуратурі; забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів окружної прокуратури; призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства, інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.

Керівник окружної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.

За п. 7-2 ч.1 ст. 9 Закону, Генеральний прокурор затверджує положення про систему індивідуального оцінювання якості роботи прокурорів та систему оцінювання якості роботи прокурорів.

Наказом Генерального прокурора від 30.10.2020 №503 затверджено Тимчасове положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів, згідно пунктів 1.1, розділу 1 якого, останнє визначає порядок оцінювання якості роботи прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних, спеціалізованих (на правах обласних та окружних) прокуратур, а також підстави і порядок їх преміювання за результатами такого оцінювання.

Згідно п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення № 503, оцінювання якості роботи прокурорів за календарний рік проводиться у листопаді - грудні. Під час оцінки якості роботи прокурорів ураховується: 1) ефективність виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади; 2) кількість та якість виконаних прокурором завдань, визначених положенням про самостійний структурний підрозділ, наказами та іншими організаційно-розпорядчими документами про розподіл обов`язків між прокурорами у відповідному органі прокуратури (структурному підрозділі); 3) кількість та якість виконання прокурором інших завдань і доручень керівництва; 4) дотримання правил внутрішнього службового розпорядку.

За приписами п.2.3 розділу 2 Тимчасового положення, оцінювання якості роботи прокурорів оформлюється у вигляді звіту (згідно з додатком), що складається прокурором, який підлягає оцінюванню, і погоджується його безпосереднім керівником.

Безпосереднім керівником є: 1) для керівників самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, а також першого заступника і заступника керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури - Генеральний прокурор, перші заступники та заступники Генерального прокурора відповідно до розподілу обов`язків; 2) для заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників структурних підрозділів у складі департаментів або управлінь Офісу Генерального прокурора - керівник самостійного структурного підрозділу; 3) для прокурорів Офісу Генерального прокурора - керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду;4) для керівника обласної прокуратури - Генеральний прокурор; 5) для першого заступника і заступників керівника обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури; 6) для керівників самостійних структурних підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники відповідно до розподілу обов`язків; 7) для заступників керівників самостійних структурних підрозділів, керівників та заступників керівників структурних підрозділів у складі управлінь обласних прокуратур - керівник самостійного структурного підрозділу; 8) для прокурорів обласних прокуратур - керівник відділу, у якому прокурор обіймає посаду, або керівник обласної прокуратури, його перший заступник чи заступники відповідно до розподілу обов`язків (у разі безпосереднього підпорядкування прокурора керівництву обласної прокуратури); 9) для керівників окружних прокуратур та їх заступників - керівник обласної прокуратури; 10) для керівників відділів окружних прокуратур та їх заступників - керівник окружної прокуратури; 11) для прокурорів окружних прокуратур - керівник відділу окружної прокуратури, керівник окружної прокуратури (у разі відсутності відділів в окружній прокуратурі).

Відповідні звіти затверджуються керівниками вищого рівня (керівником самостійного структурного підрозділу, керівником органу прокуратури, першими заступниками та заступниками Генерального прокурора, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури).

За результатами оцінювання якості роботи прокурора безпосереднім керівником може бути виставлено позитивну, задовільну або негативну оцінку (п. 2.4 розділу 2 Положення).

Звіти про оцінювання якості роботи прокурорів за відповідний рік надаються до кадрового підрозділу для підготовки наказу про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів (п.2.7 розділу 2 Положення).

Додаток до наказу Генерального прокурора від 30.10.2020 № 503 Про затвердження Тимчасового положення про систему оцінювання якості роботи прокурорів та преміювання прокурорів містить встановлену форму вищевказаного звіту.

Так, зокрема, зазначений звіт повинен бути підписаний особисто прокурором, який його склав з зазначенням найменування посади такого прокурора, його ініціалів, прізвища та дати такого затвердження. Затверджується такий звіт особистим підписом безпосереднього керівника прокурора, що склав такий звіт та особистим підписом керівника вищого рівня, з зазначенням найменування посади такого безпосереднього керівника та керівника вищого рівня, їхніх ініціалів, прізвища та дати такого затвердження.

У разі якщо прокурор упродовж календарного року обіймав посади в інших структурних підрозділах Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратурах, оцінювання проводиться з урахуванням виконуваних обов`язків на відповідних посадах (п. 2.5).

Судом встановлено, що позивач з 02.12.2020 працював на посаді керівника Донецької обласної прокуратури, з 25.10.2021 на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів територіальними органами поліції при провадженні досудового розслідування, дізнання та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органам, що ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Донецької обласної прокуратури.

Тобто, з урахуванням п. 2.5 Тимчасового положення, оцінювання повинно проходити з урахуванням виконуваних обов`язків на двох посадах: керівника Донецької обласної прокуратури та прокурора відділу.

Для проведення повторного оцінювання позивачем було надано звіт про оцінку якості роботи прокурора за 2021 рік як прокурора відділу, а саме: кількість виданих наказів з кадрових питань, кількість розглянутих запитів, інформування суспільства про роботу прокуратури тощо.

У звіті у графі щодо найменування посади безпосереднього керівника вказано в.о. начальника відділу Букрей В.С.

У графі Підсумкова оцінка безпосереднім керівником (позитивно, задовільно, негативно) лише у першому пункті міститься оцінка негативно, у інших пунктах відсутня будь-яка підсумкова оцінка.

Наказом керівника Донецької обласної прокуратури від 14.11.2023 №707к затверджено висновки щодо повторного оцінювання якості роботи прокурора ОСОБА_1 за 2021 рік. на підставі поданого ним звіту. Оцінка негативно.

Відповідач зазначає, що негативна оцінка позивачу була виставлена на підставі довідки за результатами проведеної з 05.07.2021 по 12.07.2021 перевірки Донецької обласної прокуратури, відповідно до висновків якої було встановлено, що в організації роботи органів Донецької обласної прокуратури наявні суттєві обрахунки і проблеми на окремих напрямках діяльності, розв`язання яких вимагає вжиття невідкладних додаткових заходів. Недостатня особиста роль керівництва обласної прокуратури у підвищенні ефективності і виконанні покладених на прокуратури функцій.

Проте оцінка цим доводам вже була надана в рішенні суду від 14.12.2022 у справі № 200/19267/21, де було заначено, що у вказаній довідці не зазначено про прорахунки та недоліки у роботі ОСОБА_1 , як керівника прокуратури Донецької області, та діяльності позивача прокурора відділу щодо якої і подано звіт.

Матеріали даної справи не містять рішень про накладання дисциплінарних стягнень на позивача, за результатами його роботи в якості прокурора відділу.

Також, посилання відповідача на наявність інших доказів які підтверджують застосовувалося стягнень за результатом його роботи на посаді керівника, суд не приймав, оскільки звіт подавався щодо оцінки якості роботи прокурора за 2021 рік як прокурора відділу та позивачем видавався наказ з негативною оцінкою діяльності позивача саме як прокурора відділу, а не за результатами робот на адміністративній посаді керівника. При цьому, як встановлено судом у порушення п. 2.5 Тимчасового порядку № 508, спірний наказ прийнятий лише за результатами оцінювання за період роботи позивача на адміністративній посаді керівника Донецької обласної прокуратури.

Під час розгляду цієї справи, додаткових обґрунтувань щодо підстав для негативної оцінки позивача на посаді прокурора відділу відповідачем суду не надано.

Ні наказ про затвердження висновку, ні висновок, щодо оцінювання якості роботи позивача, не мають обґрунтування причин (підстав) для їх прийняття та виставлення зазначеної в цих документах оцінки роботи позивача за календарний рік, за критеріями, наведеними у п.2.2 Положення.

Суд звертає увагу, що п. 2.5 Тимчасового порядку № 508 має диспозитивний характер та не містить варіантів дій у разі перевищення періоду роботи на одній посаді по відношенню до іншого періоду.

Проте, як вбачається з позиції сторін по справі, оцінці підлягав лише період роботи позивача на посаді керівника Донецької обласної прокуратури.

Оцінювання якості роботи керівників обласних прокуратур здійснюється Генеральним прокурором з урахуванням пропозицій перших заступників та заступників Генерального прокурора (п. 2.6).

Звіти про оцінювання якості роботи прокурорів за відповідний рік надаються до кадрового підрозділу для підготовки наказу про затвердження висновків щодо оцінювання якості роботи прокурорів (п. 2.7).

Не проводиться оцінювання якості роботи прокурорів, увільнених від роботи у зв`язку з призовом на військову службу, відряджених до інших державних органів для участі в їх роботі на постійній основі, а також тих, які працюють в органах прокуратури менше 2 місяців (п. 2.8).

Фактично відповідачем, при проведенні повторного оцінювання було визначено посадову особу, яка виконувала обв`язки безпосереднього керівника підрозділу, яким було проведено повторне оцінювання позивача та виставлено оцінку.

У постанові від 21.04.2021 у справі № 480/4987/19 Верховний Суд сформулював правову позицію, яка полягає у тому, що допущення учасниками процедури оцінювання порушень, які можуть полягати у застосуванні формального підходу до визначення завдань, порушенні встановлених термінів проведення оцінювання, неналежному заповненні форм, виставленні балів та оцінок, що не відповідають встановленим критеріям, та затвердженні висновку, який містить таку оцінку, є підставою для скасування висновку щодо результатів службової діяльності державного службовця у встановленому порядку.

Відповідач зазначає, що керівник самостійно визначає рівень результату роботи підлеглого прокурора, керуючись власним розсудом. При здійсненні такого розсуду він враховує конкретні обставини, показники тощо. Однак, ураховуючи, що на теперішній час відсутні нормативи, за яких має бути виставлена певна оцінка (наприклад, якщо проведено 5 нарад негативно, 10 нарад задовільно і так далі), то така оцінка ґрунтується виключно на засадах внутрішнього переконання.

Відповідач посилається на рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

З огляду на це, відповідач зазначає, що визначення належності або неналежності виконання прокурором свої повноважень, рівня якості результатів його роботи перебуває у площині дискреційних повноважень керівника.

У такому випадку суд не має повноважень самостійно надавати власну оцінку роботі прокурора, оскільки це є виключним повноваженням керівників прокурора.

З цього приводу суд зазначає, що складовими частинами принципу верховенства права згідно з Доповіддю Європейської комісії За демократію через право (Венеційська комісія) від 04.04.2011 (доповідь) є зокрема юридична визначеність, заборона свавілля, дискримінації та рівність перед законом.

Потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон (a law), яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, посадовій особі, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції.

Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади.

Посадові особи, використовуючи дискреційні повноваження, зобов`язані передусім правильно оцінювати обставини у кожному конкретному випадку, і не допускати при цьому зловживання владою. В основі мотивації такого вибору має бути законність, обґрунтованість, доцільність, справедливість прийнятого рішення.

Так суд зазначає, що одним із критеріїв оцінювання судами рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень є прийняття ними рішень обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Цей критерій відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

При цьому, суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

В межах даної справи, суд зауважує, що будь-яка дискреційність повинна бути вмотивованою та обґрунтованою, а перелік критеріїв оцінки п. 2.1, 2.2 Тимчасового положення № 503 не є конкретним та чітким. Проте ряд негативних рішень щодо позивача не є достатньою окремою умовою для прийняття негативного рішення у порівнянні до сукупності інших умов.

Суд, зазначає що навіть коли оцінка ґрунтується виключно на засадах внутрішнього переконання керівника, вона також має мотиви, які мають бути обґрунтовані.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо затвердженої оцінки, а тому позовні вимоги про визнання протиправними та скасування висновку щодо результатів оцінювання якості роботи позивача за 2021 рік та наказу від 14.11.2023 № 707к в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку всім доводам сторін, суд також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Донецької обласної прокуратури (, м. Маріуполь, в. Університетська, б. 6) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури ОСОБА_1 за 2021 рік.

Визнати протиправним та скасувати рішення керівника Донецької обласної прокуратури, а саме: наказ № 707к від 14.11.2023 щодо повторного оцінювання якості роботи прокурорів Донецької обласної прокуратури та окружних прокуратур області за 2021 рік в частині затвердження висновку по ОСОБА_1 .

Зобов`язати Донецьку обласну прокуратуру провести оцінку якості роботи прокурора Донецької обласної прокуратури Білоусова Євгена Олександровича та затвердити висновок з урахуванням встановлених обставин судовим рішенням.

Повний текст рішення складено та підписано 19.07.2024 .

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова