Справа № 692/728/24
Суддя: ЛЕВЧЕНКО Л. О.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 692/728/24
Провадження № 2-а/692/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Левченко Л.О.

за участю секретаря Савенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в спрощеному порядку) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Черкаській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 , ГУНП в Черкаській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

І. Зміст позовних вимог.

Позовна заява обґрунтована тим, що 15.06.2024р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 . Після настання ДТП, на вимогу поліцейського ВПД №1 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ст. сержанта поліції ОСОБА_3 , позивачем було надано документи: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення УБД. Поліцейський перевірив наявність страхового полісу та, повідомивши позивача про необхідність його наявності, склав постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначив, що відповідач не надав жодного доказу наявності факту порушень з боку позивача. Вказав, що певні категорії осіб, зокрема учасники бойових дій, у разі, якщо особисто керують транспортними засобами, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Зазначив положення КУпАП щодо завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення, порядку здійснення такого провадження. Вважав, що під час винесення постанови інспектор поліції не зібрав достатніх достовірних фактичних даних, про наявність адміністративного правопорушення та винність особи, притягнув ОСОБА_1 до відповідальності за відсутності доказів вчинення правопорушення, упереджено, не дослідив обставин, керувався домислами, припущеннями та неіснуючими обставинами. Тому позивач просить визнати дії поліцейського ОСОБА_2 протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2394885 від 15.06.2024р. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою суду від 26.06.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано термін на усунення недоліків позовної заяви.

Станом на 01.07.2024 недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 03 липня 2024 року, у відповідності до положень ч. 5 ст. 262 КАС України, провадження по справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачам надати відзив на позов та роз`яснено право звернутись до суду з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від представника відповідача ГУНП в Черкаській області Ю. Желізняк 09.07.2024р. до суду надійшов Відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , у якому та вважала позов таким, що до задоволення не підлягає. Вказала, що постановою про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2394885 від 15.06.2024р. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу 425,00 грн. Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, позивач 15.06.2024р. о 09:17 год. в с. Кантакузівка, вул. Центральна, 26, керував транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування, чим вчинив порушення п. 2.1г ПДР України. Зазначила положення ПДР України, ЗУ «Про Національну поліцію», ЗУ «Про дорожній рух», норми КУпАП та вказала на обов`язок водія мати при собі документи, зокрема поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, які він повинен надати на вимогу працівника поліції. Звернула увагу на обов`язок водія знати та неухильно дотримуватись правил дорожнього руху України. Вказала на положення п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України категорій населення, зокрема, учасників бойових дій, які особисто керують належними їм транспортними засобами. Уточнила, що поліцейським було встановлено факт керування позивачем транспортним засобом, що належав гр. ОСОБА_4 і у позивача був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Вважала, що будь-яких доказів щодо незаконності дій поліцейського матеріали на містять. Вважала, що обставини свідчать про наявність у діянні позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Тому вважала позовні вимоги позивача необґрунтованими, просила у задоволенні вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. До відзиву додала Рапорт поліцейського ОСОБА_5 від 04.07.2024р., копію постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2394885 від 15.06.2024р. та відеодокази на оптичному диску.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов не надав, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Стороною позивача відповідь на відзив не надавалась. Від сторін заяви, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходили.

ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 15.06.204р. поліцейським ВПД №1 (смт. Драбів) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2394885 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

У постанові вказано, що 15.06.2024р. о 09:17 год. в с. Кантакузівка, вул. Центральна, 26, ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD FOCUS НОМЕР_1 , належністю: ОСОБА_4 , без поліса обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.1.г ПДР відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно копії посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_2 , воно видане 25.01.2024р. адміністрацією Державної прикордонної служби України та ім?я ОСОБА_1 .

Згідно рапорту поліцейського ОСОБА_2 від 04.07.2024р., 15.06.2024р. під час перебування у наряді, в ході патрулювання с. Кантакузівка по вул. Центральна було виявлено автомобіль FORD FOCUS, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та який перебував на проїздній частині перевернутий на даху. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було перевірено його документи та виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування транспортних засобів. Водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння та надав посвідчення учасника бойових дій, хоча транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію належав іншій особі - ОСОБА_4 , а учасники бойових дій звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності лише якщо керують власним транспортним засобом. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився. Відносно водія було складено адміністративні матеріали з ч. 1 ст. 130, ст. 124, ч. 1 ст. 126 КУпАП. На місце події було викликано ШМД для обстеження водія та надання йому медичної допомоги, але останній відмовився від госпіталізації.

З наданих відеозаписів на оптичному диску (всього 19 відеофайлів) вбачається, що відеозапис починається 15.06.2024р. з 08:04год. Працівники поліції та інші особи перебувають на ділянці дороги, на якій на даху лежить автомобіль з пошкодженнями, номерний знак НОМЕР_1 . Серед учасників події наявний ОСОБА_1 , який вказав, що керував транспортним засобом, який перевернувся, коли йому назустріч виїхав інший автомобіль. Поліцейським запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився і поліцейським було роз`яснено водію про складення адміністративних матеріалів. На місці події також було викликано працівників швидкої медичної допомоги, які намагались надати ОСОБА_1 медичну допомогу та запропонували йому госпіталізацію до лікарні, від чого ОСОБА_1 відмовився. Перекинутий автомобіль було прибрано з дороги, а відносно ОСОБА_1 було поліцейським складено адміністративні матеріали. Під час даних подій у працівників поліції знаходились документи ОСОБА_1 , зокрема, паспорт, військовий квиток, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія.

ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством у виді штрафу розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабміну України від 10.10.2001р. № 1306.

Статтею 14 Закону № 3353 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пп. Ґ п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Звертаючись до суду зданим позовом, ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що він є учасником бойових дій, а тому відповідно до вимог закону звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Згідно п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно положень ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що у даній категорії справ оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд вважає підтвердженим той факт, що позивач є учасником бойових дій, на якого поширюються відповідні пільги та гарантії, зокрема, встановлені ст. 13 ЗУ «Про «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що він особисто керував транспортним засобом FORD FOCUS, номерний знак НОМЕР_1 , який потрапив у ДТП та що станом на 15.06.2024р. у ОСОБА_1 були відсутні документи, щодо страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на території України, оскільки дані факти визнаються позивачем та узгоджуються з матеріалами справи.

У той же час суд звертає увагу, що згідно оскаржуваної постанови серія ЕНА № 2394885 від 15.06.2024р. ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом, що належить іншій особі - ОСОБА_4 . Даний факт, окрім вказаної постанови, узгоджується з іншими матеріалами справи, зокрема, даними відеофіксації, на яких чітко видно, що працівником поліції оглядались документи ОСОБА_1 , в т.ч. свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Сам позивач факт належності автомобіля іншій особі не заперечував, інших документів щодо належності йому автомобіля FORD FOCUS, номерний знак НОМЕР_1 , до суду не надав. Таким чином ОСОБА_1 15.06.2024р. керував автомобілем, що йому не належить.

Оскільки ОСОБА_1 керував автомобілем, що йому не належить, то на нього не поширювались положення п. 13.1 ст. 13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо звільнення учасників бойових дій від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України і він був зобов`язаний мати чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom) також зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та керувати ними, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. У даній справі - зобов`язані мати при собі поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Матеріалів справи не вбачається фактів порушень поліцейським порядку розгляду адміністративних матеріалів, які вказав позивач у своєму позові, та щодо його притягнення до відповідальності за відсутності доказів вчинення правопорушення, упереджено, без дослідження обставин, керуючись домислами, припущеннями та неіснуючими обставинами, як про це стверджує позивач. Суд оцінює такі твердження позивача критично, вважає їх голослівними, такими, що не узгоджуються з матеріалами справи та спрямованими на ухилення від передбаченої законом відповідальності. В той же час твердження сторони відповідача, викладені у відзиві, знайшли своє підтвердження під час дослідження матеріалів справи .

Таким чином суд погоджується з висновком поліцейського ВПД №1 (смт Драбів) Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції Жала Володимира Володимировича, викладеним у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 2394885 від 15.06.2024р.щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП: керування водієм транспортним засобом без поліса обов`язкового страхування, яка винесена на підставі та у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про залишення рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовної заяви - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 78, 139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 126, 245, 247, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Національної поліції в Черкаській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.О. Левченко