Справа № 160/11/24
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2024-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2024 року м. Дніпросправа № 160/11/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 в адміністративній справі №160/11/24 (суддя Горбалінський В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В:

У січні 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якій позивач просила, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу №889-УІІІ та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.12.2023 року №38;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи в органах державної податкової служби з 18.12.1992 року по 17.06.2002 року, з 20.06.2002 року по 14.04.2004 року та з 26.07.2007 року по 21.08.2023 року до стажу державної служби та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.11.2023 року пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VІІІ, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих від 29.11.2023 року №78775/6/04-36-10-02-16 та від 29.11.2023 року №78776/6/04-36-10-02-16 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо не переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу №889-УІІІ та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.12.2023 року №38.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи в органах державної податкової служби з 18.12.1992 року по 17.06.2002 року, з 20.06.2002 року по 14.04.2004 року та з 26.07.2007 року по 21.08.2023 року до стажу державної служби та призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.11.2023 року пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VІІІ.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, де просили скасувати рішення суду першої інстанції та винести постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що пунктом 2 зазначеної Постанови передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII мають право особи, які на день набрання чинності Законом № 889-VIII: - мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; або - займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 25 Закону №3723-XII визначено сім категорій посад державних службовців, яким встановлювалися ранги державних службовців, що передбачено статтею 26 Закону №3723-XII.

Відповідно до статті 343 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюють спеціальні звання. У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.

Тому, особи, які працюють на посадах в контролюючих органах, яким присвоєно спеціальне звання, не належать до категорій посад державних службовців, які визначені статтею 25 Закону №3723-XII.

Оскільки станом на 01.05.2016 року гр. ОСОБА_1 не перебувала на посадах державної служби, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та не має 20 років стажу на зазначених посадах, право на призначення пенсії згідно Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII у неї відсутнє.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом першої інстанції встановлено, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

29.11.2023 року ОСОБА_1 подала заяву до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно Закону України Про державну службу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.12.2023 року №38 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу згідно заяви від 29.11.2023 року № 18580.

Не погоджуючись із такими діями пенсійного органу, позивач і звернулась до суду із даною позовною заявою.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Закон № 889-VIII набрав чинності 01 травня 2016 року, одночасно втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ), що передбачав особливості пенсійного забезпечення державних службовців.

Разом з тим, пп. 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено переживаючу дію статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII, тобто законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у особи є право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Так, відповідно до пункту 10 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, Прикінцеві та перехідні положення Закону № 889-VIII визначають, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року (день набрання чинності Законом № 889-VIII) певного стажу державної служби (10 років для осіб, що станом на цю дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до пункту 8 розділу XI «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

У період проходження позивачем публічної служби в органах державної податкової служби з 02 липня 1990 року до 01 травня 2016 року діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою КМУ від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283).

Крім того, частиною сімнадцятою статті 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», були передбачені і Податковим кодексом України від 12 серпня 2012 року.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами спрпави, періоди роботи позивачки в податкових органах з 18.12.1992 року по 17.06.2002 року, з 20.06.2002 року по 14.04.2004 року та з 26.07.2007 року по 21.08.2023 року зараховується до стажу державної служби для призначення пенсії за Законом України Про державну службу.

Отже, на 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) позивачка обіймала посаду державної служби і її стаж роботи на посадах, які відносяться до посад державної служби, становив більше 10 років.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги позивачки про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у зарахуванні до її стажу державного службовця періоду роботи в податковій службі з 18.12.1992 року по 17.06.2002 року, з 20.06.2002 року по 14.04.2004 року та з 26.07.2007 року по 21.08.2023 року та переведенні її на пенсії державного службовця, а також зобов`язання відповідача зарахувати до стажу державного службовця періодів роботи в податковій службі з 18.12.1992 року по 17.06.2002 року, з 20.06.2002 року по 14.04.2004 року та з 26.07.2007 року по 21.08.2023 року, переведення її на пенсію державного службовця відповідно до заяви від 29.11.2023 року є обґрунтованими.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 року №889-VІІІ, з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих від 29.11.2023 року №78775/6/04-36-10-02-16 та від 29.11.2023 року №78776/6/04-36-10-02-16 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області, суд зазначає, що питання щодо застосування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих від 29.11.2023 року №78775/6/04-36-10-02-16 та від 29.11.2023 року №78776/6/04-36-10-02-16 Головним управлінням Державної податкової служби у Дніпропетровській області у межах цієї справи відповідачем та судом не досліджувалось. Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку, що дані вимоги є передчасними та необґрунтованими.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській -залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за винятком наявності підстав передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак