Справа № 520/19092/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 липня 2024 р. № 520/19092/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Дмитро Волошин, розглянувши адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України" (№54) до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України" (№54) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи, в.о. начальника управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Харківській області Леонтьєва Романа Валерійовича від 01.07.2021 № 566/20-40-13-10-21 про проведення опису майна ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№54)" у податкову заставу;

- визнати протиправними дії податкового керуючого Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 щодо опису майна ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№54)" згідно акту опису майна від 25.01.2022;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області звільнити з-під податкової застави майно ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№54)", перелічене у акті опису майна у податкову заставу від 25.01.2022.

Ухвалою судді від 12.07.2024 позовну заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України" (№54) залишено без руху та надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та доказів на підтвердження поважності таких причин; оригінал платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 4844,80 грн.

Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху доставлена позивачу до електронного кабінету у системі "Електронний суд" 13.07.2024 о 14:00, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Від представника позивача до Харківського окружного адміністративного суду надійшла заява про поновлення процесуального строку звернення до суду з довідкою про складові пенсії позивача.

У заяві представник позивача зазначила обґрунтування причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду, вказавши, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізнався лише в квітня 2024, після отримання від Головного управління ДПС у Харківській області листа від 02.04.2024 №16348/6/20-40-13-14-21. Також, у заяві представник позивача зазначив, що однією з причин пропуску позивачем строку звернення до суду є введення правового режиму воєнного стану в країні. Просить поновити позивачу строк звернення до суду.

Дослідивши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Окрім того, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 1 статті 32 зазначеної Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22.10.1996 за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», пункт 570 рішення від 20.09.2011 за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Суд зазначає, що Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного, останньою у часі практикою, сформовано правові висновки у постанові від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19 щодо строку звернення до адміністративного суду у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у вказаній постанові зазначає наступне: "Верховний Суд наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд, зокрема, визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи, в.о. начальника управління по роботі з податковим боргом Головного управління ДПС у Харківській області Леонтьєва Романа Валерійовича від 01.07.2021 № 566/20-40-13-10-21 про проведення опису майна ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№54)" у податкову заставу; визнати протиправними дії податкового керуючого Головного управління ДПС у Харківській області ОСОБА_1 щодо опису майна ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№54)" згідно акту опису майна від 25.01.2022; зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області звільнити з-під податкової застави майно ДП "ПІДПРИЄМСТВО ДКВС УКРАЇНИ (№54)", перелічене у акті опису майна у податкову заставу від 25.01.2022.

Суд зазначає, що акт опису майна складений за участі керівника позивача, що підтверджується його підписом, отже позивач знав про рішення від 01.07.2021 про проведення опису майна у податкову заставу та опис майна.

Отже, правовідносини, з приводу яких позивач звернувся до суду, виникли з 01.07.2021 та з 25.01.2022, водночас з цим позовом позивач звернувся 08.07.2024, тобто з істотним пропуском строку, передбаченого статтею 122 КАС України.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивача щодо того, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише в квітні 2024, після отримання від Головного управління ДПС у Харківській області листа від 02.04.2024 №16348/6/20-40-13-14-21, оскільки дана обставина не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти зі значним пропуском шестимісячного строку.

Окрім того, позивачем не подано до суду доказів вжиття заходів щодо адміністративного оскарження рішень та дій.

Також, у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача посилається на запровадження воєнного стану по всій території України з 24.02.2022.

Суд зазначає, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Суд вважає за необхідне зазначити, що при оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Вказане узгоджується з правовою позицією постанови Верховного Суду від 10.01.2023 по справі №640/3489/21.

Посилання позивача на п.102.9 Податкового кодексу України суд не приймає до уваги, оскільки Законом України №3219-ІХ від 30.06.2023 виключено зазначену норму закону та відновлено з 01.08.2023 перебіг строків.

Водночас, конкретних пояснень причин з доказами існування безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між цим фактом та фізичною неможливістю своєчасно вчинити процесуальну дію з приводу звернення до суду подана заява не містить.

Відтак, викладені позивачем доводи не доводять підстав поважності пропуску строку звернення до суду.

Таким чином, позивач так і не навів достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення позивача до суду, які б завадили йому звернутися з цим позовом протягом встановленого законом строку, а тому наведені позивачем обставини суд визнає недостатніми для висновку про те, що позивач своєчасно звернувся до суду.

Окрім того, позивач вже звертався до суду задля захисту своїх прав 17.05.2024. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 по справі №520/13462/24 адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України" (№54) до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу, у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

З огляду на викладене, суд робить висновок про відсутність підстав для поновлення строку звернення позивача до суду.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Керуючись статтями 122, 123, 169, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача про поновлення процесуального строку звернення до суду - залишити без задоволення.

Позовну заяву Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України" (№54) до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН