Справа № 280/6105/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

22 липня 2024 року Справа № 280/6105/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Семененко М.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати пенсії позивачу за період з 01.08.2022 по 30.04.2023;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити пенсію позивачу за період з 01.08.2022 по 30.04.2023 на її банківський рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк» (одержувач: ОСОБА_1 , РНОКПП одержувача: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 , ІВАN НОМЕР_3 ).

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Пономаренком О.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 07.06.2024 серія АР №1183368.

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 10 днів від дня одержання відповідної ухвали суду, шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску; доказів сплати судового збору в сумі 968,96 грн; або обґрунтованої заяви про звільнення від сплати судового збору, підтвердженої належними та допустимими доказами; або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

15.07.2024 до суду представником позивача подано докази сплати судового збору та заяву про усунення недоліків (вх.№32767), у якій позивач посилається на те, що Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 року по справі №646/6250/17 дійшов наступного висновку: у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум її складових, може бути подано без обмеження шестимісячним строком. Окрім цього варто врахувати, що з моменту початку повномасштабного вторгнення та до теперішнього моменту позивачка перебуває на тимчасово окупованій території України, що, в свою чергу, дещо ускладнює своєчасність звернення за правовою допомогою та відповідними заявами до компетентних органів. Отже, з огляду на вищенаведене, позивач вважає, що нею не було пропущено стоку звернення до суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

За приписами частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина 6 статті 161 КАС України).

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31.03.2020 по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

При цьому, з наведених положень КАС України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд також звертає увагу на те, що положення повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Згідно відомостей автоматизованої системи документообігу Запорізького окружного адміністративного суду та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 04.07.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якій позивач просила суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 на її банківський рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.09.2023 у справі №280/4888/23, яке набрало законної сили 20.12.2023, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2023 на її банківський рахунок, відкритий у АТ КБ «Приватбанк».

Вказаним рішенням було встановлено, що з серпня 2022 року по теперішній час ОСОБА_1 пенсію у відділенні СВПЗ 4 АТ «Укрпошта» не отримує через те, що територія тимчасово окупована Російською Федерацією.

Наведені обставини дозволяють дійти висновку про те, що на момент звернення до суду з позовом у справі №280/4888/23 позивач була обізнана про факт припинення відповідачем виплати їй пенсії з серпня 2022 року, мала реальну можливість звернутися за захистом своїх порушених прав до суду, однак відповідних дій не вчинила, позовних вимог за період з 01.08.2022 по 30.04.2023 не заявила.

При цьому, як у справі №280/4888/23, так і у даній справі представництво інтересів позивача здійснюється адвокатом Пономаренком О.О., який в обох судових справах реалізував право на звернення до суду шляхом подання позовної заяви в електронній формі з використанням доступу до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що свідчить про безпідставність посилань представника позивача на те, що позивач фактично перебуває на тимчасово окупованій території, що ускладнює для неї можливість своєчасного звернення за правовою допомогою та з відповідними заявами до компетентних органів.

Відтак, причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом, зазначені представником позивача у поданій заяві про усунення недоліків, є неповажними.

Належних доказів на підтвердження існування обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивач суду не надав.

При цьому, посилання на постанову Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 не можуть бути враховані, оскільки, на відміну від обставин справи №646/6250/17, у даній справі наявний факт попереднього звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права внаслідок припинення з серпня 2022 року пенсійним органом виплати позивачу пенсії як особі, яка залишилась на тимчасово окупованій території.

За приписами частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на викладене, оскільки позивач не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, суд визнає неповажними вказані в заяві про усунення недоліків підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду та вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст.ст. 169, 241, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити дії, зазначені в заяві про усунення недоліків (вх.№32767 від 15.07.2024).

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 22.07.2024.

Суддя М.О. Семененко