Справа № 240/3313/22
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/3313/22

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Проспект-Транс" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Приватне підприємство "Проспект-Транс" (далі ПП "Проспект-Транс", позивач) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову №309370 про застосування адміністративно-господарського штрафу, винесену 23.11.2021 відносно Приватного підприємства "Проспект-Транс".

На обґрунтування заявлених позовних вимог Приватне підприємство "Проспект-Транс" зазначило, що 23 листопада 2021 року Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" була прийнята оскаржувана постанова №309370 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 гривень за правопорушення, передбачене статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт". Позивач вважає, вказану постанову від 23.11.2021 №309370 протиправною, оскільки транспортним засобом перевозився подільний вантаж (пісок), а законодавчими актами не передбачено правил отримання дозволу на рух з подільним вантажем. Відтак, позивач вважає, що посадові особи застосували до підприємства санкцію за неотримання дозволу, який апріорі не існує, а отже і не може бути отриманий. Крім того, Приватне підприємство "Проспект-Транс" зауважило, що згідно акту №297544 фактична повна маса транспортного засобу склала 37,7 тонн, що є нормативно допустимим та не перевищує встановлених граничних норм 40 тонн. Разом з тим, оскільки транспортним засобом перевозився сипучий вантаж пісок, який може рухатися під час руху автомобіля, а тому його маса в різних точках автомобіля не є сталою. При цьому позивач наголосив, що Єдиною методикою виконання вимірювань по осьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі в Україні є Методика виконання вимірювань поосьових навантажень та маси вантажних транспортних засобів у русі, розроблена Харківським національним автомобільно-дорожнім університетом Державної служби автомобільних доріг України, затверджена заступником голови Державної служби автомобільних доріг України, атестована у відповідності з ГОСТ 8.010-99 Національним науковим центром «Інститут Метрології», свідоцтво про атестацію №02-84-08. Однак, вказана методика не розповсюджується на транспортні засоби з рідким вантажем або вантажем, що змінює розподіл навантаження на вісі транспортного засобу у русі. У зв`язку з цим, позивач вважає, що результати вимірювання, здійсненні відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним сипучим вантажем. З огляду на зазначене, Приватне підприємство "Проспект-Транс" звернулось до суду з даним позовом про скасування постанови від 23.11.2021 №309370.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/3313/22 за позовом Приватного підприємства "Проспект-Транс" було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Державна служба України з безпеки на транспорті подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що 13.10.2021 посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки під час рейдової перевірки на пункті габаритно-вагового контролю на 5 км автомобільної дороги "Глибочиця-Станішівка" був проведений габаритно-ваговий контроль належного Приватному підприємству "Проспект-Транс" транспортного засобу DAF (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) з причепом SCHWRZMULLER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 . За результатами вказаного контролю виявлено перевищення транспортним засобом встановлених вагових норм на 21,82 %, а саме навантаження на одиничну вісь автомобіля складала 13,4 тонни при нормативно дозволеному навантаженню 11,00 тонн. Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом (окрім зазначених у ч. 2 даної статті) є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами. Згідно п.22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Водночас, як вбачається з товарно-транспортної накладної від 13.10.2021 №754, наданої водієм посадовим особам Укртрансбезпеки на момент перевірки, позивачем перевозився подільний вантаж, а саме пісок насипом. Відтак, позивач знаючи заборону, свідомо здійснював перевезення подільного вантажу з перевищенням нормативно-вагових параметрів. Рух транспортних засобів при перевезенні подільних вантажів з перевищенням нормативних вагових параметрів забороняється, тому що такий вантаж можливо перевозити дотримуючись встановлених параметрів та без порушення вимог чинного законодавства. Саме тому дозвіл на перевезення видається тільки на перевезення неподільного вантажу. Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм передбачена абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно якого перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Враховуючи перевищення транспортним засобом Приватного підприємства "Проспект-Транс" встановлених вагових норм, відповідач вважає, що управлінням, за результатами розгляду справ про порушення, було правомірно винесено постанову від 23.11.2021 №309370 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 гривень.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що пункт 19 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, який передбачав обов`язковість користування методикою під час проведення габаритно-вагового контролю, виключено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671 (яка набрала чинності 08.09.2017). Таким чином, обов`язковість застосування Державною службою України з безпеки на транспорті та її територіальними підрозділами при здійсненні габаритно-вагового контролю такої методики, законодавством наразі не передбачена.

З приводу доводів позивача про те, що ним перевозився сипучий вантаж, маса якого не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, відповідач зазначив, що транспортний засіб при здійсненні габаритно-вагового контролю заїжджає на вагу повільно, зі швидкістю 5-6 км на годину, яка не може призвести до зміщення вантажу. При цьому, правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, передбачено обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху. Зміщення вантажу, та як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням.

Враховуючи вказані обставини, відповідач просив відмовити в задоволенні позову Приватного підприємства "Проспект-Транс" в повному обсязі.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 5ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 Приватному підприємству "Проспект-Транс" на праві приватної власності належать автомобіль (спеціалізований вантажний сідловий тягач) MAN TGA 18.430 (реєстраційний номер НОМЕР_5 ) та спеціалізований напівпричіп SCHWRZMULLER HKS-2E (реєстраційний номер НОМЕР_2 ).

З матеріалів справи вбачається, що в період з 11.10.2021 по 17.10.2021 посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на підставі направлення від 07.10.2021 №013858 здійснювалась рейдова перевірка додержання транспортними засобами вимог законодавства про автомобільний транспорт.

13 жовтня 2021 року під час вказаної рейдової перевірки посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на 5 км автомобільної дороги «Глибочиця-Стянішівка» був проведений габаритно-ваговий контроль належного Приватному підприємству "Проспект-Транс" транспортного засобу MAN (реєстраційний номер АМ3575EB) з напівпричіпом SCHWRZMULLER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ), керування яким здійснював водій ОСОБА_1 .

Згідно талону зважування від 13.10.2021 загальна вага транспортного засобу склала 37,70 тонн, а навантаження на осі: 1) 6,35 т; 2) 13,40 т; 3) 8,8 т 4) 9,15 т.

Результати зважування були зафіксовані в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 13.10.2021 №297544.

У зв`язку з тим, що вага транспортного засобу перевищувала дозволені вагові норми, був складений акт від 13.10.2021 №297544 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів, в якому зафіксовано, що фактична маса автомобіля MAN (реєстраційний номер НОМЕР_5 ) з напівпричіпом SCHWRZMULLER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) становила 37,70 тонн, при нормативно допустимій масі 40,00 тонни, а фактичні осьові навантаження склали: на передню одиничну вісь автомобіля 6,35 тонни (при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн); на задню одиничну вісь автомобіля 13,4 тонни (при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн); на здвоєну вісь напівпричіпа 17,95 тонн (8,8 т + 9,15 т) (при нормативно допустимому значенню 16,00 тонн).

За наслідками проведеного габаритно-вагового контролю посадовими особами Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 13.10.2021 №297544, згідно якого під час перевірки належного Приватному підприємству "Проспект-Транс" автомобіля MAN (реєстраційний номер АМ3575EB) з напівпричіпом SCHWRZMULLER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) було виявлено порушення п. 22.5 ПДР України, яке виявилось у перевезенні вантажу (піску) з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм на 21,82 %, відповідальність за яке передбачена абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 із вищезазначеним актом був ознайомлений, однак він надання письмових пояснень та підпису зазначеного акту відмовився.

Відповідно до пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно наявного у матеріалах справи листа Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 27.10.2021 №90434/21.2/24-21, адресованого ПП "Проспект-Транс", розгляд справи про порушення вимог законодавства, норм і стандартів щодо організації перевезення автомобільним транспортом по акту від 13.10.2021 №297544 був призначений на 23 листопада 2021 року. Вказаний лист з інформацією про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт був надісланий позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отриманий ним 08.11.2023, що підтверджується матеріалами справи.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову від 23.11.2021 №309370 про застосування до ПП "Проспект-Транс" адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000,00 гривень за порушення вимог ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке полягало у перевищенні ним встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків, при перевезенні подільного вантажу, відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частини 1 статті 60 цього Закону України "Про автомобільний транспорт".

Позивач, вважаючи вищезазначену постанову Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 23.11.2021 №309370 протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (далі - Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, зокрема, що під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III(далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з частиною першою статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Частиною четвертою статті 48 Закону № 2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30) передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 рух великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначає Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок № 879).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку № 879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

У відповідності до пункту 18 Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Відповідно до пункту 23 Порядку № 879 власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Відповідно до наявної у матеріалах справи довідки від 13.10.2021 №297544 про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акту від 13.10.2021 №297544 про перевищення транспортним засобом нормативно вагових параметрів фактична маса належного позивачу транспортного засобу становила 37,7 тонн, при нормативно допустимій масі 40,00 тонни.

Вказане свідчить, що загальна маси належного позивачу транспортного засобу не перевищувала визначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху вагових параметрів.

Натомість фактичні осьові навантаження автомобіля MAN (реєстраційний номер НОМЕР_5 ) з напівпричіпом SCHWRZMULLER (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) становили: на передню одиничну вісь автомобіля 6,35 тонни (при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн); на задню одиничну вісь автомобіля 13,4 тонни (при нормативно допустимому значенню 11,00 тонн); на здвоєну вісь напівпричіпа 17,95 тонн (при нормативно допустимому значенню 16,00 тонн).

З наведеного вбачається, що навантаження на задню одиничну вісь автомобіля та на здвоєну вісь напівпричіпа перевищувало встановлені законом нормативні вагові параметри.

При цьому, ПП "Проспект-Транс" зазначаючи про відсутність підстав для винесення оскаржуваної постанови в позовній заяві посилався на те, що загальна маса його автомобіля становила 37,7 тонн, тобто не перевищувала допустимого значення в 40,00 тонн.

Однак, з даного приводу суд зазначає, що передбачена ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідальність, з огляду на норми пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, застосовується як за перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів фактичної (загальної) маси транспортного засобу так і за перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів навантаження на осі автомобіля.

В даному випадку, підставою для прийняття оскаржуваної постанови та застосування до позивача відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 гривень стало перевищення його транспортним засобом встановлених габаритно-вагових параметрів навантаження на задню одиничну вісь автомобіля та на здвоєну вісь напівпричіпа, а не перевищення нормативних вагових параметрів загальної маси його транспортного засобу.

Відтак, суд приходить до висновку, що доводи позивача про те, що загальна маса його автомобіля становила 37,7 тонн та не перевищувала допустимого значення в 40,00 тонн, жодним чином не спростовують наявності в діях позивача порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху та ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", яке полягало у перевищенні його транспортним засобом встановлених габаритно-вагових норм навантаження на задню одиничну вісь автомобіля (навантаження становило 13,4 т при дозволених 11,0 т) та на здвоєну вісь напівпричіпа (навантаження становило 17,79 т при дозволених 16,0 т), що загалом перевищувало вагові норми на 21,82 %.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позивач в ході судового розгляду справи не спростував факту перевищення належним йому транспортним засобом законодавчо встановлених вагових параметрів навантаження на осі автомобіля.

Відповідно до абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Конструкція вказаної правової норми передбачає, що визначена в ній відповідальність у вигляді застосування до автомобільного перевізника адміністративно-господарського штрафу настає у випадку вчинення одного із двох порушень законодавства про автомобільний транспорт :

1) за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу, або ж за

2) за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків при перевезенні подільного вантажу.

В даному випадку, ПП "Проспект-Транс" перевозило подільний вантаж (пісок), а тому підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді накладення штрафу було саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків, при перевезенні подільного вантажу, а не перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу.

Вказане спростовує доводи позивача про те, що відповідач застосував до підприємства штрафну санкцію за неотримання дозволу, який видається тільки на перевезення неподільного вантажу.

Відтак, суд приходить до висновку, що в ході розгляду справи доведено факт вчинення позивачем, як автомобільним перевізником, господарського правопорушення, передбаченого абзацом 16 частини 1статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт"- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків, при перевезенні подільного вантажу.

З проводу доводів позивача, про перевезення ним сипучого вантажу, який може рухатися під час руху автомобіля, а тому його маса в різних точках автомобіля не є сталою, що в свою чергу не дає можливості, за відсутності відповідної методики зважування, з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень, суд зазначає наступне.

Згідно пункту 2.3 - 2.7 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за №128/2568, за наявністю тари вантажі підрозділяються на ті, для яких тара потрібна і для яких вона не потрібна. За способом вантаження і розвантаження вантажі бувають: штучними, сипучими, навалочними і наливними.

В залежності від маси, габаритів одного вантажного місця та специфіки вантажі підрозділяються на такі, перевезення яких здійснюється: за цими правилами і за спеціальними правилами (великовагові, великогабаритні, небезпечні).

Позивачем здійснювалось перевезення піску, який є сипучим вантажем.

Водночас, суд зауважує, що саме перевищення вагових параметрів на одну вісь (будь-яку) спричиняє руйнування дорожнього покриття дороги, саме за це встановлена відповідальність.

Суд звертає увагу, що в контексті п.22.5 Правил дорожнього руху перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме як повну масу транспортного засобу, так і навантаження на осі.

Крім того, законодавець врегулював питання можливого переміщення вантажу під час руху (також і в разі гальмування) шляхом похибки у 2 %, оскільки пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24.07.2019 року.

Матеріалами справи підтверджено, що належний позивачу транспортний засіб перевищував допустимі нормативи навантаження на осі на 21,82 %. Вказане перевищення, є значно більшим допустимого в 2 % перевищення навантаження при переміщення вантажу під час руху.

З приводу доводів позивача про відсутності відповідної методики зважування сипучого вантажу, суд зазначає наступне.

За змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким керувався відповідач.

Пунктом 19 Порядку №879 (в редакції, яка діяла до 08.09.2017) було передбачено, що під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпека або її територіальні органи керуються методикою, затвердженою Мінекономрозвитку.

Однак в подальшому, нормативним регулюванням вказаних правовідносин змінилось, зокрема на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671, пункт 19 Порядку № 879 було виключено.

Таким чином, Порядок №879 в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин у даній справі не передбачав необхідності застосування під час проведення габаритно-вагового контролю методики, затвердженої Мінекономрозвитку або будь-якої іншої методики.

З огляду на що, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль, належного позивачу транспортного засобу. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем під час розгляду справи доведено правомірність оскаржуваної постанови від 23.11.2021 №309370 про застосування до Приватного підприємства "Проспект-Транс" адміністративно-господарського штрафу в розмірі 34000,00 гривень, натомість позивачем не спростовано факт вчинення ним порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність оскаржуваної постанови є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, суд розподіл судових витрат не здійснює.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволені позову Приватного підприємства "Проспект-Транс" (вул. Сергій Параджанова, 77, м. Житомир, 10000; ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135; ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович