Справа № 420/22556/24
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
22 липня 2024 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з розгляду питань про надання відстрочки, в якому просить:
1. Визнати незаконним та скасувати протокол №6 від 12 липня 2024 року комісії з питання про надання відстрочки четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 , в частині відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до абзацу 12 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
2. Зобов`язати комісію з питань про надання відстрочки четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно до абзацу 13 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
19.07.2024 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд забезпечити позов шляхом: заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії по призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
В обґрунтування поданого клопотання позивач вказав, що він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пунктів 9, 13 ч.1 ст.23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки він, здійснюю постійний догляд за своїм хворим батьком ОСОБА_2 за місцем свого проживання та звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із заявою про надання відстрочки на підставі пунтку 13 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Однак отримав повідомлення про відмову в наданні відстрочки. Позивач - ОСОБА_1 є військовозобов`язаним. На його постійному утриманні знаходиться батько ОСОБА_2 , який проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААБ №238204 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , має другу групу інвалідності загального захворювання.
13.05.2024 року позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно якої просив надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення утримання хворого батька, оскільки він являється єдиним сином та єдиною особою, котра фактично здійснює утримання ОСОБА_2 .
15 липня 2024 року головою комісії четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковником ОСОБА_3 було направлено повідомлення №225 від 15 липня 2024 року про відмову в наданні відстрочки, причина відмови - відсутність акту про встановлення факту здійснення догляду.
Відповідно до повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 № 225 від 15.07.2024 року, надані документи на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації розглянуті. За результатами розгляду заяви про надання відстрочки протоколом від 12 липня 2024 року №6 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки.
Позивач вважає даний протокол незаконним та таким, що не відповідає діючому законодавству. Вважає, що з метою запобігання негативним наслідкам, які можуть наступити для позивача в вигляді мобілізації до лав Збройних Сил України необхідно застосувати заходи забезпечення позову у вигляді заборони ІНФОРМАЦІЯ_9 вчиняти дії по призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
На думку позивача, вказаний спосіб забезпечення позову таким, що відповідає критерію співмірності, оскільки відсутні такі негативні наслідки від його вжиття, які б переважали ті негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, а саме неможливість позивача реалізувати право на відстрочку від призову та вірогідна неможливість виконати судове рішення.
Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2 ст.150 КАС України).
Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
За приписами ч.2 ст.151 КАС України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.154 КАС України).
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
За змістом ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та доведеності належними доказами обставин, на які посилається заявник в заяві; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи наявна хоча б одна з вищенаведених обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи з забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Із наведеного випливає, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Як зазначено судом вище, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Пунктом 5 ч.3 ст.151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.
Суд зазначає, що призов позивача за мобілізацією відповідачем не здійснювався, а отже і не є предметом судового розгляду. Тому такий захід забезпечення позову як заборона ІНФОРМАЦІЯ_3 вчиняти дії по призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації, як того просить заявник, не є співмірним з заявленими позовними вимогами.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, про які просить заявник, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256, 293 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Суддя В.В. Андрухів