Справа № 440/17605/21
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року

м. Київ

справа № 440/17605/21

адміністративне провадження № К/990/43410/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Юрченко В.П.,

суддів: Гімона М.М., Бившевої Л.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу №440/17605/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" до Головного управління ДПС у Полтавській області, про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 31.08.2022 (суддя Головко А.Б.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 14.11.2023 (головуючий суддя Мельнікова Л.В., судді: Рєзнікова С.С., Бегунц А.О.),

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" (далі також - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, як відокремленого підрозділу ДПС України (далі також - відповідач, контролюючий орган), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень від 11.08.2021 № 1, № 1, № 1, від 11.11.2021 № 1, № 1.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначає, що господарські операції з адвокатським об`єднанням "Прайсуотерхаускуперс лігал" та Блумберг Файненс Л.П. підтверджені первинними бухгалтерським документами, які за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджують право позивача на включення оприбуткованих послуг до складу витрат підприємства. Окрім того, вказує, що відповідачем необґрунтовано застосовано до позивача штраф за порушення порядку подання податкового розрахунку за формою 1ДФ, оскільки така помилка не призвела до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або зміни платника податку, а отже виключає притягнення до відповідальності згідно пункту 119.1 статті 119 Податкового кодексу України (далі також - ПК України).

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду 31.08.2022, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду 14.11.2023, позов задоволено повністю.

В ході розгляду справи судами встановлено, що з 17.05.2021 по 11.06.2021 посадовими особами контролюючого органу проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед" з питань податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за результатами якої складений акт від 06.07.2021 № 5098/16-31-07-01-10/35665790.

Перевіркою встановлено порушення:

- пунктів 44.1, 44.2 статті 44, ст. 46, підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України, пунктів 1, 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п. 19 МСБО 18 "Дохід", в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування на прибуток в загальній сумі 3 326 021 грн;

- пункту 189.1 статті 189, пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на суму 631 814 грн, від`ємного значення податку на додану вартість за грудень 2020 року в сумі 33 393 грн та нереєстрацію податкових накладних у ЄРПН на суму податку на додану вартість у розмірі 665 204 грн;

- абз. "г" пункту 176.2 статті 176 ПК України, пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку заповнення податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку за формою 1ДФ в результаті подання податкового розрахунку за формою 1-ДФ не у повному обсязі та з недостовірними відомостями за 3 квартал 2018 року, 3 квартал 2020 року.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 11.08.2021 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № 1 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2021 року на суму 3 326 021 грн;

- № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на суму 631 811 грн, за штрафними санкціями на суму 126362,30 грн;

- № 1 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 33 393 грн;

- № 1 про застосування штрафної санкції за платежем податок на додану вартість на суму 54400 грн;

- № 1 про застосування штрафної санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в сумі 1020 грн.

Товариство скористалося правом адміністративного оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Державної податкової служби України від 05.11.2021 № 25075/6/99-00-06-01-01-06 за результатами розгляду скарги Товариства скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.08.2021 № 1 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 631811 грн, податкове повідомлення-рішення від 11.08.2021 № 1 в частині застосування штрафних санкцій в розмірі 26549,3 грн, а в іншій частині вказані податкові повідомлення-рішення та податкові повідомлення-рішення від 11.08.2021 № 1, № 1, № 1 залишено без змін.

11.11.2021 відповідачем, з урахуванням рішення Державної податкової служби України від 05.11.2021 року №25075/6/99-00-06-01-01-06, прийняті податкові повідомлення-рішення № 1 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на суму 631 811 грн, за штрафними санкціями на суму 63181,10 грн; № 1 про застосування штрафної санкції за платежем податок на додану вартість на суму 27850,70 грн.

Не погоджуючись з такими рішення контролюючого органу, Товариство звернулося до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, позицію якого підтримав й апеляційний суд, виходив з того, що відповідачем не надано доказів та не зазначено обставин, які б ставили під сумнів фактичне здійснення спірних господарських операцій. Зокрема, не надано доказів, що підтверджували б невідповідність змісту угод дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків, чи свідчили про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об`єкта оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо. Також суд зазначив, що пункт 119.2 статті 119 ПК України передбачає накладення штрафу в розмірі 340 гривень за оформлення документів, що містять інформацію про об`єкти оподаткування фізичних осіб або про сплату податків без зазначення реєстраційного номера облікової картки платника податків, у випадку, коли законодавство вимагає від особи-резидента отримання такого номера, або з використанням недостовірного реєстраційного номера облікової картки платника податків, крім випадків, визначених пунктом 119.1 цієї статті. Натомість, оскаржуване податкове повідомлення рішення містить суму штрафу 1020, 00 грн, а отже є протиправним.

З такими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій не погодився контролюючий орган та подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, відповідач зазначає, що послуги з юридичної перевірки діяльності ТОВ "Аркона Газ - Енергія», послуги щодо часткового оновлення звіту адвокатського об`єднання "Прайсуотерхаускуперс лігал" та послуги Блумберг Файненс Л.П. не пов`язані з господарською діяльністю Товариства та не були використані в оподатковуваних операціях позивача. Посилається на те, що надані платником звіти про виконання процедур, щоквартально повністю дублюють дані, не розкриваючи їх змісту. В свою чергу доказів з переліком консультацій, претензій із зазначенням відповідних осіб, яким вони надавались, інформації щодо отримання послуг в усному, письмовому вигляді, або доказів їх отримання у електронному вигляді, доказів використання наданих послуг в господарській діяльності та отримання позитивного економічного ефекту від укладення договору з контрагентом, платником надано не було. Наголошує, що судами під час розгляду справи не застосовано підходу «превалювання суті над формою» та не з`ясовано справжню сутність правовідносин; досліджено лише відповідність договорів формальним вимогам, передбаченим законодавством, а не фактичні відносини, що існували.

За змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Так, скаржник наводить низку постанов Верховного Суду, правові висновки яких не були враховані судами першої та апеляційної інстанцій при застосуванні норм матеріального права - пунктів 44.1, 44.2 статті 44, підпункту 134.1.1 пункту134.1 статті 134, пунктів 198.2, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198 ПК України.

Верховний Суд ухвалою від 30 січня 2024 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою контролюючого органу з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктами 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін, як законні та обґрунтовані.

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

У відповідності до пункту 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно пункту 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 01.07.2015, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: підпункт "г" в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Згідно пункту 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Своєю чергою, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. За своєю правовою суттю господарською операцією є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення.

Таким чином, оцінюючи обґрунтованість заявленої податкової вигоди адміністративний суд має оцінити обставини вчинення відповідних господарських операцій в їх сукупності та дослідити фактичні правовідносини учасників поставок (надання послуг), перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальними фактами господарської діяльності.

Так, підставою для прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 11.08.2021 №1 про зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за І квартал 2021 року на суму 3 326 021 грн, №1 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 33 393 грн, від 11.11.2021 №1 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковим зобов`язанням на суму 631 811 грн, за штрафними санкціями на суму 63181,10 грн та №1 про застосування штрафної санкції за платежем податок на додану вартість на суму 27850,70 грн стали висновки останнього про те, що витрати, понесені позивачем на сплату послуг Адвокатського об`єднання «Прайсуотерхаускуперс лігал» та Блумберг Файненс Л.П. , є необґрунтованими, не відносяться до господарської діяльності позивача та не підтвердженні первинними обліковими документами.

Судами встановлено, що 05.07.2018 між ТОВ «Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Прайсуотерхаускуперс лігал» було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до якого на замовлення клієнта адвокатське об`єднання зобов`язується надати правову допомогу на умовах, що зазначені у Договорі, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У відповідності до п. 2.1 Договору про надання правової допомоги, яким визначений загальний договірний механізм реалізації цього договору, встановлено, що порядок замовлення правової допомоги, умови та порядок її надання, права та обов`язки сторін, відповідальність сторін та інші правовідносини сторін за договором визначаються цим договором, Стандартними умовами надання правової допомоги та додатковими угодами до договору.

Пунктом 4.6. Стандартних умов врегульовано, що Акт наданих послуг - є документом, що підтверджує передачу Адвокатським об`єднанням послуг товариству.

Згідно Додатку № 1 до Договору від 05.07.2018 визначений обсяг послуг, які надаються за Договором, а саме клієнт розглядає можливість придбання корпоративних прав ТОВ «Аркона Газ-Енергія», у зв`язку з чим адвокатське об`єднання зобов`язується надати послуги: 1.1. юридична перевірка діяльності Компанії щодо питань: корпоративні питання; земля, надра; рухоме майно; антимонопольні питання; істотні договори; фінансові зобов`язання; трудове законодавство; судові справи;

1.2. податковий аналіз фінансової звітності Компанії; податкових декларацій з податку на прибуток підприємства та податку на додану вартість; звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску та звітів до фондів соціального страхування за останній період (1 квартал 2018), а також акту комплексної податкової перевірки (2015 рік і пізніше);

1.3. огляд фінансової звітності Компанії, звіту про фінансові результати за останній період (1 квартал 2018) і балансу на останню доступну дату, включаючи розбивки основних статей.

Відповідно до п. 2.1 Додатку № 1 до Договору від 05.07.2018 результатом послуг АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» за пунктом 1.1. Додатку буде звіт англійською та українською мовами щодо основних ризиків, який буде надано через 15 робочих днів після надання Клієнтом всієї необхідної інформації та документів.

У відповідності до п. 2.2 Додатку № 1 до Договору від 05.07.2018 результатом послуг АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» за пунктом 1.2., 1.3. Додатку будуть відповідні податкові та фінансові коментарі, які будуть відображатись в звіті щодо основних ризиків, як в казано в пункті 2.1. Додатку (пункт 2.2. Додатку).

Згідно п. 3.1 Додатку № 1 до Договору від 05.07.2018 винагорода АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» за послуги, передбачені в пунктах 1.1.-1.3. Додатку становить гривневий еквівалент 25 000,00 доларів США, яка сплачується в наступному порядку:

3.1.1. 50% від розміру винагороди, вказаної в п.3.1. Додатку, Клієнт сплачує АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» протягом 5 днів з моменту отримання відповідного рахунку;

3.1.2. Решту 50% від розміру винагороди, вказаної в п.3.1. Додатку, Клієнт сплачує АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» протягом 5 днів після підписання Клієнтом акта про надані послуги та отримання відповідного рахунку (пункт 3.1. Додатку).

Також, 11.11.2019 ТОВ «Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» (Клієнт) та АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» підписаний додаток № 2 до Договору від 05.07.2018, згідно якого Адвокатське об`єднання надає Клієнту правову допомогу щодо часткового оновлення звіту від 20.07.2018, а саме: в частині: земельні питання, природні ресурси; дозвіл на геологічне вивчення родовищ надр; фінансові зобов`язання; податкові коментарі; судові спори; зміна складу учасників ТОВ «Аркона Газ-Енергія» у 2018-2019.

Відповідно до п. 2.1 Додатку № 2 до Договору від 05.07.2018 вартість послуг становить 14 700,00 доларів США.

За результатами наданих послуг сторонами Договору підписані акти надання послуг :

1. Акт надання послуг від 12.09.2018 відповідно до Додатку №1 від 05.07.2018 до Договору про надання правової допомоги від 05.07.2018 та рахунком №38800204. Зміст послуги - юридична перевірка діяльності ТОВ «Аркона Газ-Енергія» (надалі - «Компанія») щодо питань які визначались Додатком №1 від 05.08.2018. Вартість послуг 702 390.35 грн, крім того ПДВ 140 478,07 грн. Всього до сплати 842 868,42 грн.

2. Акт про надання послуг від 21.01.2020 про те, що виконавцем надано замовнику правову допомогу, щодо часткового оновлення звіту АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» у відповідності до умов Додатку №2 від 11.11. 2019 до Договору про надання правової допомоги від 05.11.2018 та рахунку № 40800003. Вартість послуг 360 707,79 грн., крім того ПДВ 72 141,55 грн. Всього до сплати 432 849,34 грн.

Відповідно до платіжних доручень № 2772 від 04.10.2018 на суму 842 868,42 грн та №174 від 17.03.2020 на суму 432 849,34 грн ТОВ «Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» було сплачено АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» кошти за надані юридичні послуги.

Зазначені господарські операції ТОВ «Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» відобразило у фінансовій звітності, включивши вартість оприбуткованих послуг правові допомоги до складу «Адміністративні витрати» по рядку 2130 Звіту про фінансовий результат (Ф2) в розмірі 1 063 098,13 грн, в тому числі за 2018 в сумі 702 390,35 грн, за 2020 в сумі 360 707,78 грн.

Оцінивши вищеперераховані документи, суди попередніх інстанцій прийшли до висновку, що послуги, отримані позивачем від АО «Прайсуотерхаускуперс лігал» використано у господарській діяльності Товариства з метою придбання корпоративних прав ТОВ «Аркона Газ-Енергія» для подальшої реалізації.

Натомість, контролюючий орган наголошував, що позивачем не надано документального підтвердження обґрунтованості економічної та ділової доцільності придбання таких послуг, обґрунтування їх вартості, використання отриманих послуг в безпосередній господарській діяльності Товариства. Під час податкової перевірки встановлено, що Товариством були понесені витрати на юридичну перевірку діяльності ТОВ «Аркона Газ-Енергія» з метою придбання корпоративних прав останнього, проте фактично єдиним новим учасником підприємства стало Регал Петролеум ПЛС (Сполучене Королівство, Великобританія, м.Лондон), що, як вважає відповідач, свідчить про те, що результати юридичної перевірки призначались для прийняття рішення саме підприємством Регал Петролеум ПЛС. В підтвердження вказаного додатково свідчить замовлена редакція Звіту в англомовній версії.

Однак, зміст рішень судів попередніх інстанцій, не дає підстав вважати, що відповідні обставини належно встановлені, а доводи та докази на їх підтвердження ретельно перевірені. Так, суди обмежилися загальними посиланнями про підтвердження позивачем фактів отримання послуг, їх оприбуткування та використання у власній господарській діяльності, не надавши, при цьому, оцінки усім доводам контролюючого органу.

Крім того, 12.05.2016 між Блумберг Файненс Л.П. (Постачальник послуг) та ТОВ «Регал Петролеум Корпорейшн (Юкрейн) Лімітед» (Отримувач послуг) було укладено договір №2995928, за умовами якого надаються послуги, які включають неексклюзивне право, що не підлягає передачі іншій особі, на використання інформації, даних, програмних продуктів та обладнання «Блумберг Профешнл», описаних в Реєстрі послуг.

Згідно договору про надання послуг №2995928 від 15.05.2016 та реєстру послуг компанії «Блумберг» постачальником надавались послуги терміналу «Блумберг», щомісячна вартість одиниці 1830,00 доларів США.

Сторонами Договору буди підписані акти наданих послуг: від 23.08.2017 на суму 5490, 00 доларів США; від 23.11.2017 на суму 5490,00 доларів США; від 23.02.2018 на суму 5490,00 доларів США; від 23.05.2018 на суму 5490,00 доларів США; від 23.08.2018 на суму 5625,00 доларів США; від 23.11.2018 на суму 5625,00 доларів США; від 23.02.2019 на суму 5625,00 доларів США; від 23.05.2019 на суму 5625,00 доларів США; від 23.08.2019 на суму 5625,00 доларів США; від 23.11.2019 на суму 5625,00 доларів США; від 23.02.2020 на суму 5625,00 доларів США; від 23.05.2020 на суму 5625,00 доларів США; від 23.08.2020 на суму 5910,00 доларів США; від 23.11.2020 на суму 5910,00 доларів США; від 23.02.2021 на суму 5910,00 доларів США, які, як стверджено судами, за формою та змістом відповідають Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність» та підтверджують отримання послуг позивачем, які були використані як джерело інформації про зіставні операції та осіб для встановлення відповідності умов контрольованих операцій за принципом «витягнутої руки».

Контролюючий орган доводив суду, що істотні умови договору з Блумберг Файненс Л.П. не дотримувалися, а послуги не мали відношення до господарської діяльності позивача. Зокрема, за визначеними договором умовами контактною особою користувача та особою для виставлення рахунків є ОСОБА_2 ; адресою місцезнаходження обладнання та адресою для виставлення рахунків отримувача послуг визначено: 03150, АДРЕСА_1. Однак, перевіркою встановлено відсутність укладення трудових/цивільно-правових договорів Товариства з ОСОБА_3 , що, як наполягає відповідач, свідчить про те, що останній користувався доступом до Терміналу, отримував рахунки від постачальника, при цьому, оплата здійснювалась Товариством. Крім того, Товариство має у штаті 27 працівників, але жоден з них не був закріплений зі сторони такого відповідальним за доступ до Терміналу, як і не були ініційовані зміни в цій частині договору з моменту його укладення. Також з вересня 2018 року Товариство не використовує приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відтак, відповідач вказує, що послуги отримувались особою та у місцях (адресах), що не мали відношення до господарської діяльності позивача.

Такі доводи контролюючого органу також не отримали належної оцінки судів попередніх інстанцій. Суд першої інстанції обмежився лише посиланням на те, що контролюючим органом не надано доказів на підтвердження вищевказаних обставин; суд же апеляційної інстанції вказав, що зазначення в договорі особи як контактної (на момент укладення договору) не означає, що саме ця особа є фактичним отримувачем послуг, які надавались Товариству в межах Угоди. При цьому, з огляду на те, що у реєстрі послуг компанії Блумберг визначено контакту особу та позивачем (Отримувачем послуг) запропоновано надавати послуги за заявленою адресою: АДРЕСА_1, питання хто саме, яким чином та за якою адресою отримував послуги (доступ до Терміналу Блумберг) судами попередніх інстанцій не встановлено.

Колегія суддів зауважує, що застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами. Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

Відомості про обставини справи, на підставі яких суд приймає відповідне рішення по суті, повинні бути достовірними, тобто відповідність доказу об`єктивній дійсності є його безсумнівність, яка обумовлена зібраними матеріалами справи; достатніми, що відображається в наявності такої системи належних, допустимих, достовірних доказів, які отримані в результаті всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, пов`язаних з предметом справи та всієї сукупності зібраних у ній доказів і яка достовірно встановлює всі обставини справи; належними, тобто властивість доказу, яка характеризує зв`язок відомостей і які становлять його зміст з обставинами, які підлягають доказуванню; допустимими, тобто відповідними процесуальній формі їх одержання, єдиною загальною вимогою недопустимості доказів є виявлення порушень закону при їх збиранні.

При цьому обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Тобто, цей принцип зобов`язує суд до активної ролі в судовому процесі для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

Отже, суди попередніх інстанцій не в повній мірі дотримались вимог частини четвертої статті 9 КАС України, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного вирішення цього спору.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що рішення судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2021 № 1, від 11.11.2021 № 1, від 11.08.2021 року № 1, від 11.11.2021 № 1 підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Зазначені порушення судами норм процесуального права унеможливлюють перевірку доводів заявника касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

За правилами пунктів 1, 4 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів

Частиною четвертою статті 353 КАС України визначено, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що порушення норм процесуального та матеріального права, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи необхідно врахувати викладене, всебічно і повно з`ясувати всі фактичні обставини справи, з перевіркою їх належними та допустимими доказами та прийняти обґрунтоване і законне судове рішення із наведенням відповідного правового обґрунтування в частині прийняття чи відхилення доводів учасників справи.

Водночас, колегія суддів зауважує, що зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона містить обґрунтування доводів щодо незгоди з рішеннями судів попередніх інстанцій лише в частині обставин, які слугували підставою для прийняття контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 11.08.2021 року № 1, від 11.11.2021 року № 1, від 11.08.2021 року № 1, від 11.11.2021 року № 1. Натомість, будь-яких доводів щодо безпідставності/неправильності висновків судів попередніх інстанцій (з урахуванням вимог касаційної скарги про направлення справи на новий розгляд) в частині задоволення позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2021 № 1 касаційна скарга контролюючого органу не містить, що, у свою чергу, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, позбавляє суд касаційної інстанції права переглядати рішення судів попередніх інстанцій у цій частині. Відтак, рішення судів першої та апеляційної інстанції у цій справі в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.08.2021 № 1 слід залишити без змін.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду 31 серпня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду 14 листопада 2023 року у справі №440/17605/21 скасувати в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 11.08.2021 № 1, від 11.11.2021 № 1, від 11.08.2021 року № 1, від 11.11.2021 № 1, а справу в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду 31 серпня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду 14 листопада 2023 року у справі №440/17605/21 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і не оскаржується.

СуддіВ.П. Юрченко М.М. Гімон Л.І. Бившева