Справа № 400/4817/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 р. № 400/4817/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001,

провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2023 № 0-1429,

ВСТАНОВИВ:

22 травня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивачка) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача від 11.04.2023 № 0-1429 про сплату позивачкою податкового боргу в сумі 512670,59 гривні.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з оскаржуваною податковою вимогою вона ознайомилася лише 15.05.2024 після отримання відповідді на відзив в адміністративній справі № 400/1493/24. Згідно з даними податкової вимоги від 11.04.2023 № 0-1429 місцем проживання позивачки є АДРЕСА_2 . Однак, відповідно до паспорта громадянина України позивачки її місцем проживання є АДРЕСА_3 . На переконання позивачки, згідно з пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України (далі ПК України) у зв`язку з надіслання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги не на її адресу місця проживання відповідний податковий борг не вважається узгодженим, а оскаржувана вимога є протиправною.

12.06.2024 через канцелярію суду надійшло від відповідача два однакових відзива на позовну заяву від 11.06.2024, в якому він заперечив проти позову і просив в його задоволенні відмовити повністю. Відзив умотивовано тим, що оскаржувану податкову вимогу відповідач надіслав позивачці на її поштову адресу, що зазначена в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, а саме: с. Ташине, Березанська територіальна громада, Миколаївський район, Миколаївська область. Обізнаність позивачки про наявність відповідних податкових зобов`язань підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за формою № 119 про вручення податкових повідомлень-рішень, а також оскаржуваної вимоги, яка була вручена під розпис 12.10.2023. Тому у відповідача виникло право на стягнення заявленого податкового боргу з позивачки. Відповідач також наголосив на тому, що зміна реєстраційних даних в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків проведена позивачкою лише 28.04.2024.

Позивачка право на подання відповіді на відзив не скористалася.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

Відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків місцем проживання позивачки є:

з 05.01.1997 с. Ташине, Березанська територіальна громада, Миколаївський район, Миколаївська область.

з 28.04.2024 АДРЕСА_3 .

Відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення щодо визначення позивачці грошового зобов`язання:

з орендної плати з фізичних осіб за 2022 рік, а саме: від 04.10.2022 № -1423 (форма «Ф») на суму 200111,53 грн та від 04.10.2022 № -1423 (форма «Ф») на суму 321602,64 грн, які були надіслані позивачці на поштову адресу: с. Ташине, Березанський (на сьогодні Миколаївський район), Миколаївська область та отримані 05.01.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 450;

з орендної плати з фізичних осіб за 2023 рік, а саме: від 27.04.2023 № 2-1423 (форма «Ф») на суму 200111,53 грн та 27.04.2023 № 2-1423 (форма «Ф») на суму 321602,64 грн, які були надіслані позивачці на поштову адресу: с. Ташине, Миколаївський район, Миколаївська область та отримані 21.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 084.

Відповідач виставив позивачці податкову вимогу від 11.04.2023 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 512670,59 грн, яка була надіслана позивачці на поштову адресу: с. Ташине, Миколаївський район, Миколаївська область та отримана 12.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 440.

З метою стягнення з позивачки відповідного податкового боргу відповідач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду про стягнення з позивачки на користь місцевого бюджету в рахунок погашення податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у сумі 988843,86 гривні.

До відповіді на відзив від 15.05.2024 в адміністративній справі № 400/1493/24 Головне управління ДПС у Миколаївській області додало копію податкової вимоги від 11.04.2023 № 0-1429 (форма «Ф»).

Після отримання разом із відповіддю на відзив в адміністративній справі № 400/1493/24 податкової вимоги від 11.04.2023 № 0-1429 (форма «Ф»), позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з такого.

Відповідно до частини першої статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 ПК України встановлено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України встановлено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до абзацу першого пункту 286.5 статті 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Таким чином, розрахунок сум плати за землю здійснюється контролюючим органом, який направляє такий розрахунок разом із податковим повідомлень-рішенням про сплату суми податку платнику податку.

Згідно з абзацом першим пункту 31.1 статті 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Пунктом 57.2 статті 57 ПК України встановлено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Строки сплати орендної плати за землю закріплені статтею 287 ПК України.

Пунктом 288.7 статті 288 ПК України встановлено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Підпунктом 70.2.4 пункту 70.2 статті 70 ПК України встановлено, що до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення вноситься інформація про місце проживання.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (пункт 42.2 статті 42 ПК України).

Абзацами першим і другим пункту 42.5 статті 42 ПК України встановлено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З вищенаведеного слідує, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків (за зареєстрованим місцем проживання) вважається врученим у тому числі і у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Водночас контролюючий орган, не маючи інших правових механізмів для отримання персональних даних про платника податків, вправі розраховувати на актуальність (відповідність) даних облікової картки та, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 826/17798/18, від 23.09.2021 у справі № 640/8096/19, від 26.07.2022 у справі № 640/3437/21, від 16.11.2023 у справі № 420/8162/23 та від 31.01.2024 у справі № 260/2683/21.

Відтак податкові повідомлення-рішення, що надіслані контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків (на адресу, дані про яку зазначені в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків), вважаються належним чином врученим платнику податків, у тому числі, і в разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Суд встановив, що відповідач нарахував позивачці як фізичній особі орендну плату за землю з фізичних осіб за 2022 і 2023 роки і надіслав їй податкові повідомлення-рішення від 04.10.2022 № -1423 (форма «Ф»), від 04.10.2022 № -1423 (форма «Ф»), від 27.04.2023 № 2-1423 (форма «Ф») і 27.04.2023 № 2-1423 (форма «Ф») на її актуальну на той час податкову адресу, дані про яку містилися в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків, а саме: с. Ташине, Березанська територіальна громада, Березанський (Миколаївський) район, Миколаївська область. Усі вищенаведені податкові повідомлення-рішення отриманні, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 450 і № 084.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 04.10.2022 № -1423 (форма «Ф»), від 04.10.2022 № -1423 (форма «Ф»), від 27.04.2023 № 2-1423 (форма «Ф») і 27.04.2023 № 2-1423 (форма «Ф») вважаються належним чином врученими позивачці.

Згідно з даних інтегрованої картки платника податків позивачка не сплатила орендну плату за землю за 2022 і 2023 роки в повному розмірі у строки встановлені абзацом першим пункту 287.5 статті 287 ПК України, а тому відповідні суми грошового зобов`язання є податковим боргом.

Тому твердження позивачки, що відповідний податковий борг не має статусу узгодженного податкового зобов`язання, оскільки вона не отримувала від відповідача жодних податкових повідомлень-рішень, спростовується вищезазначеним.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд встановив, що у зв`язку з виникнення у позивачки податкового боргу відповідач виставив їй податкову вимогу від 11.04.2023 № 0-1429 (форма «Ф») на суму 512670,59 грн, яка була надіслана позивачці на її податкову адресу: с. Ташине, Миколаївський район, Миколаївська область, та отримана 12.10.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 440.

Отже, відповідач правомірно виставив позивачці оскаржувану податкову вимогу та надіслав її на податкову адресу позивачки, дані про яку містилися в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків.

Інших підстав для визнання податкової вимоги від 11.04.2023 № 0-1429 (форма «Ф») позивачка у позовній заяві не зазначила, а суд не встановив.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивачці відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Водночас суд зазначає, що спір у цій справі має майновий характер з ціною позову 512670,59 гривні. Позов подано до суду в 2024 році.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною - особою підприємцем встановлено судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовну заяву позивачка подала в електронній формі і матеріали цієї справи суд розглядав в електронній формі, тому за подання його вона повинна була сплатити судовий збір у розмірі 4101,36 грн (?512670,59 х 1 % х 0,8 ? ?4101,36).

Проте, згідно з платіжної інструкції від 13.05.2024 № 19 за подання позову позивачка сплатила 9888,44 грн, тобто у більшому розмірі, ніж встановлено законом, а саме: на 5787.08 грн більше.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, сума надмірно сплаченого позивачем судового збору за подання цього позову може бути повернутий йому за ухвалою суду в разі подання ним до Миколаївського окружного адміністративного суду відповідного клопотання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) про визнання протиправною та скасування вимоги Головного управління ДПС у Миколаївській області від 11.04.2023 № 0-1429 про сплату позивачкою податкового боргу в сумі 512670 (П`ятсот дванадцять тисяч шістсот сімдесят) гривень 59 копійок відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 23 липня 2024 року