Справа № 486/1084/24
Суддя: Савін О. І.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 486/1084/24 Провадження №2-а/486/12/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м.Южноукраїнськ

Суддя Южноукраїнського міського суду Миколаївської області Савін О.І., вивчивши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Андросова Дмитра Миколайовича, про скасування постанов про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївської області, про скасування постанови ЕНА№2414474 та постанови ЕНА №2414514 від 17.06.2024 року.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись з даною позовною заявою судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 160, 161 КАС України.

Згідно п.2 ч.5 ст. 160 ЦПК України повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Владні управлінські функції слід розуміти, як владні повноваження, які здійснюються державою, органами місцевого самоврядування або іншими уповноваженими державою суб`єктами в результаті їхньої діяльності та спрямовані на прийняття обов`язкових до виконання рішень, а також забезпечення їх виконання особами, яким ці рішення адресовані.

Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

В адміністративному судочинстві, діє принцип офіційності, який полягає в активній позиції суду щодо з`ясування всіх обставин у справі.

Статтею 42 КАС України передбачено, що учасниками справи є сторони, треті особи. Учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки (ч.1 ст.44 КАС України).

Згідно зі статтею 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються органами внутрішніх справ (Національною поліцією). При чому, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції при розгляді справ про адміністративні правопорушення діють від імені органів Національної поліції, а тому вони не наділені самостійною процесуальною правоздатністю в рамках розгляду справ даної категорії у судовому процесі.

Вказані положення законодавства повністю узгоджуються з правовою позицією, викладеною у постанові КАС ВС від 26.12.2019 року № 724/716/16-а (К/9901/12750/18), згідно якої державний інспектор не може виступати самостійним відповідачем у справі, оскільки належним відповідачем є саме державний орган, на який покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адмінправопорушення.

Позивач у своєму позові зазначив відповідачем поліцейськоговідділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївської області сержанта поліції ОСОБА_2 , який є посадовою особою Головного управління Національної поліції у Миколаївській області, а тому не може бути належним відповідачем та відповідати за даним позовом, оскільки належним відповідачем, як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження рішень (дій чи бездіяльності) у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, повинен бути відповідний орган Національної поліції.

Однак, в силу положень ч.3 ст. 48 КАС України, суд без згоди позивача не вправі замінювати неналежного відповідача.

Окрім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 11 ч.5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У даній позовній заяві відсутнє письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, у відповідності до положень п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП розгляд справ про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення відбувається за правилами адміністративного судочинства, застосуванню підлягають приписи КАС України та Закону України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року по справі №543/775/17 зазначено, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, у вищевказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 року (провадження №21-1410а16), який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Позивач при зверненні до суду надав квитанцію сплати судового збору у сумі 605,60 грн, проте не сплатив судовий збір за кожну вимогу про скасування постанови, а тому повинен доплатити 605,60 грн та надати суду докази щодо сплати судового збору у повному обсязі.

Згідно з вимогами частин першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За такого, позовна заява ОСОБА_1 , підлягає залишенню без руху, для усунення недоліків.

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділення поліції №3 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області сержанта поліції Андросова Дмитра Миколайовича, про скасування постанов про адміністративне правопорушення, залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення зазначених недоліків позовної заяви, відповідно до ст. 169 КАС України, вона буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін