Справа № 160/2044/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2024 рокуСправа №160/2044/24
установив:
22 січня 2024 року позивачка звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині не зарахування стажу ОСОБА_1 у періоди з 15.08.1985 по 18.02.1989, з 20.02.1989 по 31.08.1999, з 01.09.2011 по 04.07.2023 до спеціального, а Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати їй у зв`язку з цим грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком та виплати грошової допомоги згідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Проте, листом Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області відмовлено в перерахунку пенсії, щодо призначення та виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 р. вказана позовна заява була залишена без руху та встановлено позивачу строк десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, шляхом викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зазначити докази, що підтверджують вказані обставини
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відзив не надійшов, хоча ухвала про відкриття провадження направлена в електронний кабінет 24.02.2024 р., що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить із такого.
ОСОБА_1 01.08.2023 р. звернулась до Головного управління ПФУ в м.Києві із заявою про перерахунок пенсії та виплати грошової допомоги згідно до п.7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області з заявою від 23.11.2023, в якій просила перерахувати її спеціальний стаж, врахувавши до нього періоди її роботи та навчання у відповідності до наявних в матеріалах пенсійної справи трудової книжки та диплому.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , ОСОБА_1 в оскаржувані період працювала:
- з 15.08.1985 - 18.02.1989 вчителем англійської мови в середній школі № 34;
- з 20.02.1989 31.08.1999 викладачем кафедри англійської мови Донецького державного університету;
- з 01.09.2011 04.07.2023 (день звернення за призначенням пенсії) вчителем англійської мови гімназії №178 Солом`янського району міста Києва.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо не зарахування стажу позивача до спеціального, та невиплати їй грошової допомоги відповідно до пункту7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачка звернулася до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV у редакції на час виникнення спірних відносин).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по 30 вересня 1959 року.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 (далі - Порядок №1191).
Відповідно до пунктів 2 та 4 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12) (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 3, ст. 10) , що передбачені:
переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» (ЗП України, 1994 р., № 4, ст. 70; Офіційний вісник України, 2002 р., № 39, ст. 1820; 2004 р., № 46, ст. 3052);
переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» (ЗП України, 1992 р., № 11, ст. 271).
Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Згідно з пунктами 5-7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону (1058-15), працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (1788-12), і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.
Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Пунктом «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.
Відповідно до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, до посад у освітніх закладах, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, віднесено бібліотекарів, завідувачів бібліотек.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:
- станом на день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 червня 2022 року у справі № 200/854/19-а.
Суд встановив, що позивачу призначено пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 27.07.2023 року.
Згідно із розрахунком стажу загальний страховий стаж позивача становить 30 років 7 місяців 20 днів. До спеціального стажу не віднесено жодні періоди роботи.
Як вбачається з матеріалів справи, що відповідачем не заперечено, що при призначенні пенсії за віком виплату грошової допомоги, визначеної пунктом 7-1 розділу Прикінцеві положення Закону №1058-IV, позивачу не було здійснено.
Встановлені у цій справі обставини свідчать та сторони не заперечили, що ОСОБА_1 пенсію призначено вперше 12.07.2023 р. та на день звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 працювала вчителем англійської мови гімназії №178 Солом`янського району міста Києва, тобто була працівником освіти в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Проте, як встановлено, в довідці РС-право зазначено, що загальний стаж позивача складає 30 років, 7 місяців і 20 днів, а до спеціального стажу не зараховано жодний із періодів роботи.
Вказану бездіяльність суд вважає протиправною з огляду на таке.
Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» передбачено, що робота вчителя в загальноосвітніх навчальних закладах належить до переліку, отже, період роботи з 15.08.1985 - 18.02.1989 вчителем англійської мови в середній школі № 34 належить віднести до спеціального стажу.
Крім того, згідно з п. 2 Інструкції про організацію та діяльність гімназії, затвердженої наказом Міністерства освіти України від 20 липня 1995 року № 217, гімназія - середній загальноосвітній навчально-виховний заклад другого-третього ступеня, що забезпечує науково-теоретичну, гуманітарну, загальнокультурну підготовку обдарованих і здібних дітей.
Отже, оскільки гімназія належить до загальноосвітніх навчальних закладів, період роботи ОСОБА_1 з 01.09.2011 04.07.2023 вчителем англійської мови гімназії №178 Солом`янського району міста Києва також належить зарахувати до спеціального стажу.
Також, Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» передбачено, що робота викладачем Вищих навчальних закладів I-II рівнів акредитації належить до переліку, отже, період роботи з 20.02.1989 31.08.1999 викладачем кафедри англійської мови Донецького державного університету (згідно з Наказом МОН України від 19.04.2021 р. № 49-л надає послуги з вищої освіти за рівнями 1, 2, 3) належить віднести до спеціального стажу.
При цьому, суд враховує, що Середня школа № 34 та Донецький державний університет є державними закладами, гімназія №178 Солом`янського району міста Києва комунальним відповідно до даних з ЄДРПОУ.
Таким чином, періоди роботи з 15.08.1985 - 18.02.1989 вчителем англійської мови в середній школі № 34; з 20.02.1989 31.08.1999 викладачем кафедри англійської мови Донецького державного університету; з 01.09.2011 04.07.2023 вчителем англійської мови гімназії №178 Солом`янського району міста Києва, які відображені в трудовій книжці відносяться до спеціального стажу, передбаченого п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З огляду на те, що позивач на момент призначення пенсії за віком мала достатній трудовий стаж, при цьому, раніше пенсію не отримувала, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За наведених обставин, допускаючи бездіяльність щодо не зарахування до спеціального стажу ОСОБА_1 періодів з 15.08.1985 по 18.02.1989, з 20.02.1989 по 31.08.1999, з 01.09.2011 по 04.07.2023, Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області діяло протиправно.
Суд також враховує, що відповідач не надав відзив на позовну заяву та не повідомив про наявність поважних причин, що перешкоджали це зробити, у той час як частиною четвертою статті 159 КАС України закріплено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Враховуючи наведені обставини, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині не зарахування стажу ОСОБА_1 у періоди з 15.08.1985 по 18.02.1989, з 20.02.1989 по 31.08.1999, з 01.09.2011 по 04.07.2023 до спеціального.
Оскільки позивач не просить у позовній заяві про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо зарахування спеціального стажу, суд виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З метою повного та ефективного захисту прав позивачки, суд вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог та не лише визнати протиправною бездіяльність відповідача, а й зобов`язати відповідача вчинити дії щодо зарахування періодів роботи до спеціального стажу.
В цій частині позовних вимог належним відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки саме воно, призначаючи пенсію, повинно було вирішити питання щодо зарахування періодів роботи до спеціального стажу, проте не зробило цього.
Що стосується вимоги зобов`язати нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, суд зазначає, що в цій частині позовних вимог належним відповідачем є також Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV грошова допомога виплачується при призначенні пенсії за віком.
Отже, призначаючи пенсію, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області мало обов`язок вирішити також і питання щодо виплати грошової допомоги, проте не виконало цей обов`язок, а тому за цією частиною вимог також належним відповідачем є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Суд звертає увагу, що подальше звернення ОСОБА_1 із заявою про виплату грошової допомоги до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не змінює того факту, що обов`язок щодо її виплати виник ще при призначенні пенсії і виник він у того суб`єкта, що її призначав, тобто у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відтак, належним відповідачем в частині вимог нарахувати та виплатити грошову допомогу є Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, тому суд відмовляє в частині вимог, заявлених до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Крім того, суд зазначає, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом.
Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області взагалі не вирішувало питання щодо наявності, чи відсутності підстав нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, крім того, спеціальний стаж на час призначення пенсії відповідач взагалі не зарахував, отже відповідач не перевіряв, чи для виплати допомоги виконано всі умови, визначені законом.
Тому, належним способом захисту у спірних правовідносинах є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути питання щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
З урахуванням викладеного, враховуючи підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 968,96 грн., а тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача у розмірі, пропорційному задоволеній частині позовних вимог, а саме 726,72 грн.
Керуючись ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 КАС України, суд
вирішив:
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування ОСОБА_1 періодів з 15.08.1985 по 18.02.1989, з 20.02.1989 по 31.08.1999, з 01.09.2011 по 04.07.2023 до спеціального стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 з 15.08.1985 по 18.02.1989, з 20.02.1989 по 31.08.1999, з 01.09.2011 по 04.07.2023 р. до спеціального стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути та вирішити питання щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, яка не підлягає оподаткуванню відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко