Справа № 200/3014/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2024 року Справа№200/3014/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльності, яка полягає у не зарахуванні в страховий стаж навчання в ПТУ № 143 з 01.09.1984 по 18.07.1987; роботи в колгоспі з 26.08.1987 по 15.11.1987 і з 01.10.1992 по 15.06.1994, а також у відмові здійснити перерахунок пенсії; - зобов`язати зарахувати до страхового стажу періодів: навчання в ПТУ № 143 з 01.09.1984 по 18.07.1987; роботи в колгоспі з 26.08.1987 по 15.11.1987 і з 01.10.1992 по 15.06.1994 та здійснити перерахунок пенсії з дня призначення пенсії по інвалідності, а саме: з 21.08.2023.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається безпідставну відмову в перерахунку пенсії, у зв`язку з не зарахуванням спірних періодів роботи до його страхового стажу.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21.08.2023. Посилається на те, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання в ПТУ № 143 згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 , оскільки наданий документ має скорочення імені та по батькові особи, яка проходила навчання та якій видано вказане свідоцтво. В трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 19.10.1990 наявний запис про період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 в ПТУ № 143 з посиланням на диплом серії НОМЕР_3 , що передбачено пунктом 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої сумісним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58. Вказаний пункт відповідає «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях», затверджена постановою Деркомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, що діяла на час заповнення трудової книжки. Диплом серії НОМЕР_3 , який підтверджує період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 у ПТУ № 143, ОСОБА_1 не надав. Періоди роботи в колгоспі з 26.08.1987 по 15.11.1987 та з 01.10.1992 по 15.06.1994, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_4 , не враховано до загального трудового стажу, оскільки, відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників». Також відповідач зазначає, що письмове звернення ОСОБА_1 від 18.02.2024, яке зареєстровано за № №3623/К-0500-24, розглянуто Головним управлінням відповідно до Закону України «Про звернення громадян». Позивач не звертався з особистою заявою про перерахунок пенсії. Відповідно, рішення про відмову в зарахуванні періодів роботи з 01.09.1984 по 18.07.1987; з 26.08.1987 по 15.11.1987; з 01.10.1992 по 15.06.1994 не приймалось.

Ухвалою суду від 20.05.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.06.2024 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано у відповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

Відповідно до копії довідки серія 12 ААВ № 363491 до акта огляду медико-соціальної експертною комісією від 20.09.2023 позивач має першу групу інвалідності (з 21.08.2023) пов`язану з загальним захворюванням.

Рішенням № 90 від 22.11.2023 позивачу призначена пенсія по інвалідності за Законом № 1058-IV з 21.08.2023. У цьому рішення страховий стаж позивача вказано 22 роки 22 дні (з урахуванням додаткового стажу 5 років 5 місяців 19 днів). Орган ПФУ вказано: 5623 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м.Вугледар).

Також до суду надана копія довідки від 24.10.2022 року № 3009- про взяття на облік внутрішньо особи, за якою ОСОБА_1 перемістився з м. Вугледар до м. Київ.

Позивач звернувся через веб-портал до ГУПФУ з заявою ВЕБ-05001-Ф-С-24-028226 від 18.02.2024 в якій просив надати йому роз`яснення чи всі надані ним документи враховано для призначення пенсії, і чи весь його стаж зараховано. Якщо з будь яких причин зараховано не весь стаж, просив надати детальне пояснення з посиланням на норми законодавства.

Листом ГУ ПФУ від 28.02.2024 № 4603-3623/К-02/8-0500/24 позивачу повідомлено про те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області і з 21.08.2023 отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до статті 30 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначено, що розрахунок його пенсії здійснено з урахуванням страхового стажу 16 років 7 місяців 3 дні. Також зазначено, що до його страхового стажу не зараховано період навчання в ПТУ № 143 згідно свідоцтва серії НОМЕР_1 , оскільки наданий документ має скорочення імені та по батькові особи, яка проходила навчання та якій видано вказане свідоцтво. Крім того, в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 19.10.1990 наявний запис про період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 в ПТУ № 143 з посиланням на диплом серії НОМЕР_3 , що передбачено пунктом 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої сумісним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58. Вказаний пункт відповідає «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях», затверджена постановою Деркомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, що діяла на час заповнення його трудової книжки. Диплом серії НОМЕР_3 , який підтверджує період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 у ПТУ № 143, ним не надано. Також повідомлено про те, що періоди роботи в колгоспі з 26.08.1987 по 15.11.1987 і з 01.10.1992 по 15.06.1994, відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_4 , не враховано до загального трудового стажу, оскільки, відомості про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих вихододнів не завірені підписами та печатками, як передбачено Основними положеннями про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 «Про трудові книжки колгоспників». Роз`яснено, що для зарахування до стажу вказаного періоду роботи в колгоспі необхідно надати уточнюючу довідку зі встановленим та відпрацьованим мінімумом вихододнів та уточненням періодів роботи.

Звернення позивача розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Позивач надав до суду копію свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.1987, відповідно до якого позивач навчався у період з 01.09.1984 по 18.07.1987 за програмою водій категорії «С» у Середньому ПТУ № 143 м. Красногорівка.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_5 наявний запис № 1 щодо навчання позивача у період з 01.09.1984 по 18.07.1987 в СПТУ № 143 м. Красногорівка Донецької області. В графі на підставі чого внесений запис зазначений Диплом А № 206368.

Також позивачем до суду надана копія трудової книжки позивача НОМЕР_4 , в якій наявні записи №1 щодо прийняття позивача з 26.08.1987 в члени колгоспу ім. Шевченка Мар`їнського району; №№ 2-3 щодо служби позивача у період з 17.11.1987 по 25.12.1989 в лавах Радянської армії; № 4 щодо прийняття позивача з 01.10.1992 в члени колгоспу ім. Шевченка; № 5 щодо виходу позивача 15.06.1994 із членів колгоспу ім. Шевченка.

Також у вказаній трудовій книжці (сторінки 18 - 19) наявні відомості про виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві, а саме 1987 рік 118 годин, 1992 рік 90 годин, 1993 рік 285 годин, 1994 рік 130 годин. Ці записи, а також запис про службу в армії скріплені однією печаткою та одним підписом.

Відповідно до Форми РС-право щодо позивача (станом на 05.07.2024) страховий стаж з урахуванням перетину періодів усього складає 16 років 7 місяців 3 днів. Спірні періоди не зараховані до страхового стажу.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності не зарахуванням спірного періоду роботи до загального страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) установлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закон № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 ст. 24 Закон № 1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 і ч 2 ст. 56 Закону України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно з п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 18 Постанови Ради Міністрів СРСР і Загальнорадянської центральної ради професійних спілок від 6 вересня 1973 року № 656 «Про трудові книжки робочих та службовців» було передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, яка призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну відповідальність, а у встановлених законом випадках іншу відповідальність.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників, передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб роботодавця, а не на працівника.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

До суду не надано відомостей про не виконання позивачем без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.

Позивач у періоди з 26.08.1987 по 15.11.1987 і з 01.10.1992 по 15.06.1994 працював в колгоспі ім. Шевченка, що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці. Також у трудовій книжці наявні записи про виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві. Ці записи скріплені однією печаткою та одним підписом, ане кожний запис окремо.

Але, з огляду на вказані висновки, наведені обставини не можуть позбавляти позивача права зарахування періодів роботи з 26.08.1987 по 15.11.1987 і з 01.10.1992 по 15.06.1994 до його страхового стажу.

Тому ГУ ПФУ безпідставно не зарахувало до страхового стажу періоди роботи позивача з 26.08.1987 по 15.11.1987 і з 01.10.1992 по 15.06.1994.

Частиною 1 ст. 38 Закону України від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР «Про професійно-технічну освіту» передбачено, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як було встановлено, відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_1 , виданого 18.07.1987 позивач навчався у період з 01.09.1984 по 18.07.1987 за програмою водій категорії «С» у Середньому ПТУ № 143 м. Красногорівка. У наступному, з 26.08.1987 позивач був прийнятий на роботу трактористом, що підтверджується його трудовою книжкою

З огляду на викладене, позивач має право на зарахування періоду навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987 до загального страхового стажу.

Водночас позивач просить визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії.

Проте судом встановлено, що в заяві ВЕБ-05001-Ф-С-24-028226 від 18.02.2024 позивач не просив перерахувати пенсію. Доказів подання інших заяв щодо перерахунку пенсії до суду також не надано.

Отже позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у відмові здійснити перерахунок пенсії не підлягають задоволенню.

В іншій частині позовні вимоги є обґрунтованими і мають бути задоволенні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог повністю.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправної бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987, а також період роботи в колгоспі з 26.08.1987 по 15.11.1987, з 01.10.1992 по 15.06.1994.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1984 по 18.07.1987, а також періоди роботи в колгоспі з 26.08.1987 по 15.11.1987, з 01.10.1992 по 15.06.1994 і здійснити перерахунок пенсії з дня призначення пенсії по інвалідності, а саме: з 21.08.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення суду складено 23 липня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков