Справа № 460/576/24
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2024 року м. РівнеСправа №460/576/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області, відповідач-2), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 від 26.05.2023 №69 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язавши відповідача-2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня первісного звернення до пенсійних органів, а саме: з 19.05.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після досягнення 55-річного віку, маючи загальний страховий стаж більше 37 років та спеціальний стаж роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників понад 11 років позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Проте, відповідач-1 рішенням від 26.05.2023 №69 відмовив у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача-1 позивач звернулася із скаргою до Пенсійного фонду України, проте її скарга залишена без задоволення. Позивач, покликаючись до записів трудової книжки, переконана, що має необхідний спеціальний стаж роботи за Списком №2 для призначення їй пенсії за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зауважила, що право особи на одержання пенсії встановлюється Пенсійним органом на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, чого у випадку спірних правовідносин відповідачем вчинено не було. Вважає, що відповідач-1 протиправно не призначив їй пенсію за віком на пільгових умовах, внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 22.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачам встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач-1 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зокрема, зазначив, що пенсійний вік, визначений пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №2), становить 55, а необхідний страховий стаж - не менше 25 років, при цьому необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 - 10 років. Вік позивача становить 55 років 11 місяців 6 днів, а страховий стаж - 37 років 6 місяців 5 днів. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи. Основними підставами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім: 1. Наявність професії та виробництва в Списках; 2. Надання уточнюючої довідки з необхідними реквізитами, що повинна відповідати первинним документам, як підтвердження того, що особа була зайнята в шкідливих умовах праці та підприємство буде відшкодовувати витрати пільгових пенсій органам Пенсійного фонду; 3. Підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (витяги з наказів); 4. Робота працівника в шкідливих умовах праці не менше 80% його трудового часу (п. 2 Порядку застосування Списків). Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, який повинен бути підтверджений відповідними доказами, зокрема, трудовою книжкою. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Зауважив, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі ліквідації підприємства та відсутності правонаступника підтвердження періоду роботи, що зараховується до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, відповідно до порядку, визначеному постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1 «Про затвердження Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років», підтверджується комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - Комісія). Так, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою. Таким чином, право особи на призначення пільгової пенсії згідно за статтею 114 Закону №1058 має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків № 1 або № 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2. Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах. З аналізу положень Порядку №18-1 вбачається, що у разі ліквідації (припинення) підприємства без правонаступника пільговий стаж зараховуються на підставі рішення комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років про підтвердження стажу роботи. Пільговий стаж роботи за Списком №2 не зараховано, оскільки документи направлені на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи до пільгового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пільговий стаж роботи можливо зарахувати після надходження рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах ГУ ПФУ у Київській області. Таким чином, враховуючи положення статті 114 Закону, немає підстав для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 через відсутність необхідного пільгового стажу 10 років. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач-1 діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідач-2 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог з мотивів, аналогічних наведеним у відзиві відповідачем-1. Зазначив, що пенсії за віком на пільгових умовах є особливим видом пенсійного забезпечення, що передбачає можливість призначення пенсії за віком до настання загальновстановленого пенсійного віку залежно від наявності особливих юридичних фактів. Вік заявниці 55 років 11 місяців 6 днів. Страховий стаж особи становить 37 років 6 місяців. Пільговий стаж роботи можливо зарахувати після надходження рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Зауважив, що на момент звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України позивач не набула права на пенсійну виплату, оскільки відсутній пільговий стаж. Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідач-1, приймаючи спірне рішення, діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.05.2023 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 26.05.2023 №69 ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу. Зазначено, що пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 документами не підтверджено. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи; - пільговий стаж роботи за Списком №2 не зараховано, оскільки документи направлені на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи до пільгового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Пільговий стаж роботи можливо зарахувати після надходження рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Вік заявниці 55 років 11 місяців 6 днів. Страховий стаж особи становить 37 років 6 місяців 5 днів.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач оскаржила його 04.12.2023 в адміністративному порядку до Пенсійного фонду України.

За результатами розгляду скарги ГУ ПФУ у Київській області листом від 22.12.2023 №399037 повідомило ОСОБА_1 , що необхідний пільговий стаж згідно п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - 10 років. Страховий стаж позивача складає 37 років 06 місяців 05 днів. Пільговий стаж не зараховано. Враховуючи, що "Комунальний Броварський завод алюмінієвих будівельних конструкцій", на якому позивач набула пільговий стаж (з 01.06.1988 по 30.07.1999), перебуває в стані ліквідації, для отримання довідки встановленого зразка про пільговий характер роботи, а також довідки, що ліквідатор має право одноосібного підпису, рекомендовано звернутися до ліквідатора чи уповноважених осіб. Згідно з даними ЄДРПОУ ТОВ "ЕФКОН-ПРОФІЛЬ" та комунальне підприємство "Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій" наразі ліквідовані. У разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи до пільгового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 вищевказаного Закону, створеними при управліннях Пенсійного фонду України (Постанова правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1). Для підтвердження пільгового стажу рекомендовано звернутись до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами.

Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Рівненській області від 26.05.2023 №69, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі Закон №1058-ІV).

Статтею 8 Закону №1058-ІV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку, зокрема, 52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року.

Враховуючи викладене, право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивач набуває в 52 роки 6 місяців та за наявності страхового стажу (на момент досягнення такого віку) не менше 25 років, з них не менше 10 років на роботах за Списком №2.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (19.05.2023) вона досягла віку 55 років 11 місяців 6 днів та має страховий стаж понад 37 років.

Разом з тим, відповідачем-1 не зараховано до спеціального страхового стажу за Списком №2 позивача період її роботи з 01.06.1988 по 30.07.1999 в Комунальному Броварському заводі алюмінієвих будівельних конструкцій.

Перевіряючи правомірність незарахування такого періоду до спеціального страхового стажу роботи позивача за Списком №2, суд встановив та врахував таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону №1058-ІV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

До набрання чинності Закону №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), відповідно до статті 62 якого основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Зазначеній статті 62 Закону №1788-ХІІ кореспондуються положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), за змістом якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 Порядку №637 у разі, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію за віком на пільгових умовах або вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

З аналізу наведених правових норм слідує, що документами, які підтверджують трудовий стаж, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи та уточнююча довідка, яка видається у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду у постанові від 22.11.2018 у справі №822/1241/15.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , дата заповнення 05.12.1985, суд встановив, що:

- 11.03.1988 позивач прийнята учнем контролера з металопокриття в ОТК для роботи в цеху гальвано-захисних продуктів Броварського заводу алюмінієвих будівельних конструкцій. Підстава: наказ №145к від 09.03.1988 (запис №3);

- 01.06.1988 переведена контролером з металопокриття 3 розряду в ОТК для роботи в цеху гальвано-захисних продуктів. Підстава: наказ №309 від 01.06.1988 (запис №4);

- 04.01.1993 переведена контролером з металопокриття 4 розряду в ОТК. Підстава: наказ №36 від 04.01.1993 (запис №5);

- 04.01.1993 ця робота дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2. Підстава: наказ №220а від 22.08.1992 (запис №6);

- 30.07.1999 звільнена за п. 5 ст. 36 КЗпП України по переводу на Київський завод АБК. Підстава: наказ №199а від 04.08.1999 (запис №7).

При цьому, будь-яких виправлень чи неточностей такі записи не містять.

Таким чином, вказані записи трудової книжки в повній мірі підтверджують зайнятість позивача у періоди з 01.06.1988 по 03.01.1993 на посаді «контролера з металопокриття 3 розряду», а з 04.01.1993 по 30.07.1999 «контролером з металопокриття 4 розряду».

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Отже, виходячи з наведених вище норм Порядку №637 та Порядку №383, лише у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

У розділі ХV Металлообработка підрозділу 5 Производство покрытия металлов гальваническим способом підрозділ «а» Рабочие Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Ради Міністрів СССР від 22.08.1956 №1173 (який діяв до 26.01.1991), визначено, що право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах мають усі робітники « () ».

Пільгова посада «Контролер робіт з металопокриття, зайняті на післяопераційному контролі безпосередньо біля гальванічних ванн» передбачена: Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Розділ XIV «МЕТАЛООБРОБКА», підрозділ 5 «Покриття металів гальванічним способом», пункт (а) робітники, позиція 2150500а-13045, затвердженим постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10; Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Розділ XIV «МЕТАЛООБРОБКА», підрозділ 5 «Покриття металів гальванічним способом», пункт (а) робітники, позиція 2150500а-13045, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 (який діяв до 16.01.2003).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що посада, на якій позивач працювала продовж періоду з 01.06.1988 по 03.01.1993, міститься в Списку №2 та відноситься до робіт з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість на якій дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Крім того, зайнятість позивача на роботах із шкідливими умовами праці за Списком №2 розділ XIV підрозділу 5 пункту «а» позиції 2150500а-13045 у період з 01.06.1988 по 03.01.1993 (11 років 1 місяць 29 днів) підтверджується довідкою від 22.02.2023 №5, виданою Комунальним Броварським заводом алюмінієвих будівельних конструкцій. Підстава для видачі довідки: особова картка НОМЕР_2 , особові рахунки за 1988-1999 роки накази з особового складу та наказу «Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам 1, 2» від 22.08.1994р. №220а.

Вказана довідка була долучена позивачем до заяви про призначення пенсії від 19.05.2023.

Разом з тим, період роботи позивача з 01.06.1988 по 03.01.1993 на посаді «контролера з металопокриття» не зараховано відповідачем-1 до пільгового стажу роботи, оскільки така довідка направлена на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи до пільгового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Як зазначено відповідачем-2 в листі від 22.12.2023 №399037, у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника підтвердження спеціального стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи до пільгового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 вищевказаного Закону, створеними при управліннях Пенсійного фонду України (Постанова правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1). Для підтвердження пільгового стажу рекомендовано звернутись до органів Пенсійного фонду України з відповідною заявою та необхідними документами.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема: для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

За змістом інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальний Броварський завод алюмінієвих будівельних конструкцій () станом на час ухвалення цього судового рішення не ліквідоване, а перебуває в стані припинення.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 5 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює покликання відповідача-1 в спірному рішенні, як на підставу правомірності незарахування до спеціального страхового стажу позивача за Списком №2 вищевказаного періоду, на необхідність підтвердження такого стажу Комісією з питань підтвердження стажу роботи до пільгового стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Не заслуговують на увагу й покликання відповідачів на те, що довідка від 22.02.2023 №5 підписана неуповноваженою особою (секретарем ліквідаційної комісії), оскільки в матеріалах справи відсутні докази визнання такої довідки недійсною, а тому у суду відсутні сумніви щодо достовірності інформації, викладеної в ній.

Більше того, запис №6 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , дата заповнення 05.12.1985, містить відомості про те, що «ця робота дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2», який зроблений відповідно до наказу №220а від 22.08.1992.

Такий наказ №220а від 22.08.1992 слугував підставою також для видачі довідки від 22.02.2023 №5 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Доказів визнання недостовірними записів №4 - №7 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 та відомостей, вказаних у довідці від 22.02.2023 №5, щодо її зайнятості у період з 01.06.1988 по 03.01.1993 на роботах із шкідливими та важкими умовами праці відповідачами суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 19.05.2023.

Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників приймаються для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємством, установою або організацією необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі №233/2084/17, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що записи №4 - №7 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 є достатніми для підтвердження робота позивача за Списком №2 у період з 01.06.1988 по 03.01.1993, а тому відповідачем-1 протиправно не взято їх до уваги при прийнятті спірного рішення.

Верховним Судом у постановах від 21.11.2018 у справі №672/914/16-а та від 11.07.2019 у справі №127/1849/17 викладено висновки, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що стаж роботи ОСОБА_1 на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 у період з 01.06.1988 по 03.01.1993, становить 11 років 1 місяць 29 днів та є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач-1 протиправно відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі її заяви від 19.05.2023.

Відтак, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача-1 від 26.05.2023 №69, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, та відновленню.

Вирішуючи питання відновлення порушеного права позивача, суд виходить з таких міркувань.

Статтею 5 КАС України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 4 та п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Враховуючи викладене, належним та ефективним, у даному випадку, способом відновлення порушеного права позивача буде зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до її спеціального стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з 01.06.1988 по 03.01.1993.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18), які враховуються судом при вирішенні цієї справи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує положення частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно з якою пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досягла пенсійного віку 14.12.2019, а звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком відбулося 19.05.2023, то порушене право позивача слід відновити з 19.05.2023.

При визначенні територіального органу Пенсійного фонду, який має обов`язок поновлення порушеного права позивача, суд враховую положення абз. 1 п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (абз. 14 п. 4.2 Порядку №22-1).

Тож дії зобов`язального характеру щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 19.05.2023, зарахувавши до її спеціального страхового стажу роботи за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з 01.06.1988 по 03.01.1993, має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Рівненській області.

Враховуючи викладене, позовні вимоги до ГУ ПФУ у Київській області задоволенню не підлягають.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в постановах від 08.02.2024 у справі №500/1216/23 та від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України суд присуджує судові витрати на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 26.05.2023 №69 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 19.05.2023, зарахувавши до спеціального страхового стажу роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, з 01.06.1988 по 03.01.1993.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок його бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул.Андрія Саєнка, 10, м. Фастів, Фастівський р-н, Київська обл., 08500. ЄДРПОУ/РНОКПП 22933548)

Повний текст рішення складений 18 липня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко