Справа № 398/2834/24
Суддя: Подоляк Я. М.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2834/24
Провадження №: 2-а/398/47/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" липня 2024 р. м. Олександрія Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючої судді Подоляк Я.М., за участю секретаря судового засідання Буличової Н.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №141 від 21.05.2024. В обґрунтування позову вказує, що 21.05.2024 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Оскаржувану постанову винесено за наслідками розгляду протоколу №141 від 21.05.2024 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210 КУпАП України, складеного провідним спеціалістом відділення призиву ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначену постанову вважає незаконною та винесеною з порушенням чинного законодавства. 21.05.2024 року позивач з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення даних. Під час оновлення даних з`ясувалось, що будучи переданим призивною комісією на військовий облік військовозобов`язаних у відповідності до Витягу з книги протоколів призивної комісії №7 від 15.10.2009 року своєчасно не став на військовий облік та не отримав військово-обліковий документ. Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 21.05.2024 року ОСОБА_1 , в особливий період, введений на території України у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», порушив правила військового обліку передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Постанову КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що будучи переданим призивною комісією на військовий облік військовозобов`язаних у відповідності до Витягу з книги протоколів призивної комісії №7 від 15.10.2009 року, протягом тривалого часу, а саме з 15 жовтня 2009 року по 21 травня 2024 року не став на військовий облік та не отримав військово-обліковий документ.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення за №141 від 21.05.2024 року складено відносно нього за ч.2 ст. 210 КУпАП. Проте під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вийшов за межі складеного адміністративного протоколу та визнав ОСОБА_1 винним за ч.3 ст.210 КУпАП не зважаючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення його дії було кваліфіковано за ч.2 ст.210 КУпАП, а також конкретизував період вчинення правопорушення зазначивши «протягом тривалого часу, а саме з 15.10.2009 року по 21.05.2024 року».

Враховуючи, що провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється посадовою особою в рамках пред`явленого обвинувачення, в даному випадку в межах фактичних обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому вихід за їх межі є недопустимим. В силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Рух справи в суді

31.05.2024 ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

14.06.2024 представником відповідача начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 до суду подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважають, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та необґрунтованими.

У відзиві вказують, що під час проведення уточнення облікових даних військовозобов`язаного ОСОБА_1 встановлено, що останній в супереч вимогам статей 37,38 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» 1992 року, яким визначено порядок постановки на облік призовників та військовозобов`язаних, а саме що призовники які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників повинні стати на військовий облік, для чого повинні особисто прибути до територіального центру комплектування (військкомат), які в свою чергу зобов`язані громадянам України, взятим на військовий облік, роз`яснити права та обов`язки, правила військового обліку та відповідальність за порушення цих правил. Для взяття на військовий облік усі військовозобов`язані зобов`язані особисто прибути до районних (міських) територіальних центрів (військових комісаріатів за місцем проживання та подати заяву на ім`я начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про взяття їх на військовий облік. Призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язанні в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку..

В свою чергу ОСОБА_1 , протягом тривалого часу з моменту його передачі з обліку призовників на облік військовозобов`язаних на підставі ст.18 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме у період з 15.10.2009 року по 21.05.2024 року, не став своєчасно на військовий облік та жодного разу не повідомив про суттєві зміни своїх облікових даних. Лише після внесення змін до законодавства, що регулюють правовідносини у сфері обліку військовозобов`язаних, які вступили в дію з 18 травня 2024 року, яким посилено засоби контролю щодо обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на облік, уточнення облікових даних та отримання військово-облікового документу. В своєму позові ОСОБА_1 не спростовуючи наявного факту порушення правил військового обліку протягом 2009 2024 років, що виразились у несвоєчасній постановці на військовий облік, неповідомленні в установлений строк відомостей про сімейний стан і членів сім`ї, про освіту і спеціальність, апелює про порушення з боку посадових осіб при ухваленні рішення про притягнення до адміністративної відповідальності в частині не відповідності змісту правопорушення зазначеного у протоколі та постанові про притягнення до адміністративної відповідальності, кваліфікуючим ознакам адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, що не відповідає дійсності. Так позивач обґрунтовано стверджує, що в період скоєного ним адміністративного правопорушення на території України діяв особливий період, введений після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію». Саме ця кваліфікуюча ознака викладена як в протоколі про скоєння адміністративного правопорушення, так і в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності. Зміст постанови та протоколу не містить суперечностей та розбіжностей, мають однакові посилання на порушенні позивачем нормативно-правові акти.

Як при складані протоколу так і при винесені постанови дотримано вимоги статтей 256 та 280 КУпАП. Враховуючи, що своїми умисними діями позивач намагаючись уникнути призову на військову службу під час загальної мобілізації, достовірно знаючи, що діє незаконно, порушуючи законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (відповідно до ч.3 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію), без поважних причин не став на військовий облік, та не надав підтверджуючих документів про причини уникнення від постановки на військовий облік. Тому, просять у позові відмовити у повному обсязі.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Згідно з посвідченням про приписку до призовної дільниці №154 призовника 1984 року народження ОСОБА_1 , який народився в Олександрії, останній приписаний до призивної дільниці Олександрійського району Кіровоградської області.

Відповідно до останніх відміток по обліку в посвідченні про приписку до призовної дільниці, 02.09.2004 року ОСОБА_1 знятий з обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

30.09.2004 року прийнятий на облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відовідно до витягу з книги протоколів призивної комісії №7 від 15.10.2009 року, рішенням призовної комісії, згідно з Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 визнаний звільненим від призову на строкову військову службу у зв`язку із досягненням 25 річного віку.

21.05.2024 провідним спеціалістом відділення призиву ІНФОРМАЦІЯ_2 . відносно ОСОБА_1 складено протокол №141 із зазначенням суті правопорушення: «військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 21.05.2024 року в особливий період порушив правила військового обліку передбачені ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», Постоновою КМУ від 30.12.2022 року №1487 Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що будучи переданим призивною комісією на військовий облік військовозобов`язаних у відповідності до Витягу з книги протоколів призивної комісії №7 від 15.10.2009 року, своєчасно не став на військовий облік та не отримав військово-обліковий документ.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 за №141 від 21.05.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. В мотивувальній частині постанови зазначено, що « ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , в особливий період, введений на території України у відповідності до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», порушив правила військового обліку передбачені ЗУ «про військовий обов`язок і військову службу», Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» тим, що будучи переданим призивною комісією на військовий облік військовозобов`язаних у відповідності до Витягу з книги протоколів призивної комісії №7 від 15.10.2009 року, протягом тривалого часу, а саме з 15 жовтня 2009 року по 21 травня 2024 року не став на військовий облік та не отримав військово-обліковий документ».

Норми права, які застосував суд

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язокі військову службу" (чинній на час виникнення спірних правовідносин 15.10.2009) (далі Закону України №2232-ХІІ) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України:

- звільнені з військової служби в запас;

- звільнені з альтернативної (невійськової) служби;

- військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

- звільнені зі служби начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади з питань цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної податкової адміністрації України;

- які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

- виключені з військового обліку Служби безпеки України;

- які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Відповідно до ч.3 ст 37 Закону України №2232-ХІІ призовники та військовозобов`язані після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України №2232-ХІІ зняттю з військового обліку призовників у військових комісаріатах підлягають громадяни України:

- які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України до нового місця проживання;

- які вибувають на строк більше трьох місяців за межі України;

- які взяті згідно з рішеннями комісії з питань приписки або призовної комісії на облік військовозобов`язаних;

- які отримали військові звання офіцерського складу після проходження військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу.

Приписи ст.38 Закону України №2232-ХІІ визначають обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, посадових осіб, призовників і військовозобов`язаних щодо виконання правил військового обліку

1. В адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.

2. Органи виконавчої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання чи перебування осіб, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад зобов`язані:

- здійснювати реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання чи перебування призовників і військовозобов`язаних лише в разі наявності в їх військово-облікових документах позначок військових комісаріатів відповідно про зняття з військового обліку або про перебування на військовому обліку за місцем проживання, а також повідомляти про місцеперебування призовників і військовозобов`язаних за запитом військових комісаріатів;

- надавати районним (міським) військовим комісаріатам допомогу у прийнятті допризовників на військовий облік, проведенні призову громадян на військову службу (збори), контролі за виконанням ними правил військового обліку та виявленні громадян із числа призовників і військовозобов`язаних, які порушують ці правила.

3. Органи внутрішніх справ у встановленому законом порядку зобов`язані проводити розшук, затримання і доставку до військових комісаріатів громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку, надсилати у двотижневий строк до військових комісаріатів або органів місцевого самоврядування, що ведуть військовий облік, відомості про випадки виявлення громадян, які не перебувають, проте повинні перебувати на військовому обліку, а також відомості про осіб, які отримали громадянство України і повинні бути взяті на військовий облік.

4. Органи реєстрації актів громадянського стану зобов`язані в семиденний строк повідомити районні (міські) військові комісаріати про зміну призовниками і військовозобов`язаними прізвища, імені та по батькові, одруження (розлучення), випадки реєстрації смерті призовників або військовозобов`язаних та вилучення військово-облікових документів, пільгових посвідчень, а також інші дані.

5. Органи дізнання та досудового слідства зобов`язані в семиденний строк повідомити районні (міські) військові комісаріати про призовників, щодо яких ведеться дізнання або досудове слідство, а суди - про призовників, кримінальні справи стосовно яких розглядаються судом, а також про вироки щодо призовників і військовозобов`язаних, які набрали законної сили.

6. Посвідчення про приписку призовників, військові квитки військовозобов`язаних, засуджених до позбавлення волі, обмеження волі або арешту, надсилаються судами до відповідних районних (міських) військових комісаріатів.

7. Медико-соціальні експертні комісії зобов`язані в семиденний строк повідомити відповідні районні (міські) військові комісаріати про призовників і військовозобов`язаних, яких визнано інвалідами.

8. Керівники лікувальних закладів під час проведення призову зобов`язані у триденний строк повідомити відповідні районні (міські) військові комісаріати про громадян призовного віку, які перебувають на стаціонарному лікуванні.

9. Житлово-експлуатаційні організації, інші організації або підприємства та установи, що здійснюють експлуатацію будинків, а також власники будинків повинні своєчасно подавати необхідні відомості про призовників і військовозобов`язаних відповідним районним (міським) військовим комісаріатам, виконавчим комітетам сільських, селищних і міських рад, на які покладено ведення обліку призовників і військовозобов`язаних, стежити за виконанням призовниками і військовозобов`язаними правил військового обліку, а також сповіщати їх про виклик до військових комісаріатів.

10. Призовники та військовозобов`язані в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Отже Закон України №2232-ХІІ визначав обов`язок військовозобов`язаних особисто в семиденний строк стати на військовий облік після прибуття до нового місця проживання, та в разі зміни сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади повідомити про це орган, де вони перебувають на військовому обліку.

Згідно з посвідченням про приписку до призовної дільниці №154 призовника 1984 року народження ОСОБА_1 , який народився в Олександрії, останній приписаний до призивної дільниці Олександрійського району Кіровоградської області.

Відповідно до останніх відміток по обліку в посвідченні про приписку до призовної дільниці, ОСОБА_1 30.09.2004 року прийнятий на облік до Олександрійського ОМВК Кіровоградської області.

Відомості про зміну ОСОБА_1 у період часу з 15.10.2009 року по 21.05.2024 року, адреси місця проживання (перебування), сімейного стану, стану здоров`я, освіти, місця роботи і посади матеріали адміністративної справи та додані до відзиву відповідачем відомості військово-облікових даних, навіть вже після уточнення ОСОБА_1 своїх персональних даних відсутні.

У відповідності до Витягу з книги протоколів призивної комісії №7 від 15.10.2009 року, рішенням призовної комісії, відповідно до ст. 18 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 визнаний звільненим від призову на строкову військову службу у зв`язку із досягненням 25 річного віку.

Відомості про зняття ОСОБА_1 з обліку Олександрійського ОМВК Кіровоградської області в матеріалах справи відсутні.

Отже відповідач, будучи зобов`язаним доказувати правомірність свого рішення, будь яких доказів суду не надав.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядку) .

Відповідно до п.4 вищевказаного Порядку завданнями військового обліку є , зокрема, своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Відповідно до п.14 Порядку військовий облік забезпечується з урахуванням вимог законодавства у сфері декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб, організовується і безпосередньо ведеться державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, в яких призовники, військовозобов`язані та резервісти працюють (навчаються).

Відповідно до п.20 Порядку військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Відповідно до п.16 Порядку військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації - на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.

Персонально-первинний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання у відповідній адміністративно-територіальній одиниці. У селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, ведення такого обліку покладається на виконавчі органи сільських, селищних, міських рад.

Персональний військовий облік передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи (служби) або навчання та покладається на керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.

Відповідно до п.23 Порядку призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи.

Призовники, військовозобов`язані та резервісти, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Отже згідно вищевказаного Порядку та ч.7 ст.1 Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633 ІХ від 11.04.2024. Вказаним законом положення ч.10 ст.1Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в новій редакції, згідно якої, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст. 210 КУпАП не існувало.

Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає сувору адміністративну відповідальність за невиконання цих правил в умовах особливого періоду.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В цій же справі судом встановлено, що позивач, якому ще у 2009 році виповнилося 25 років і це був граничний вік для призовника на час виникнення правовідносин, мав обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язаний згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент виявлення правопорушення. Однак, не було визначено строків виконання цього обов`язку в законі, а також в матеріалах справи відсутні докази, що позивач отримував повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як відсутні дані, що він змінював свої облікові дані або місце проживання, яке було відоме відповідачу.

З 19.05.2024 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч.3 ст. 210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

На виконання ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» 21.05.2024 ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте на нього було складено протокол за ч.3 ст. 210 КУпАП за те що будучи переданим призивною комісіє не постановку на облік військовозобов`язаних ще 15.10.2009, на той момент, коли не існувало ні норми ч.3 ст. 210 КУпАП, ні строків виконання обов`язку.

Отже, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративно правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП з 15 жовтня 2009 року, оскільки норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що ОСОБА_1 і зробив 21.05.2024. Закон, який погіршує становище особи, не має ретроспективної дії, отже притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе.

Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення за №141 від 21.05.2024 року складений відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 210 КУпАП, проте під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 вийшов за межі складеного адміністративного протоколу та визнав ОСОБА_1 винним за ч.3 ст.210 КУпАП не зважаючи, що в протоколі про адміністративне правопорушення його дії було кваліфіковано за ч.2 ст.210 КУпАП.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення.

Відповідач діяв не на підставі закону, а тому оскаржувана постанова має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача обґрунтовані, і їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, в сумі 605,60 грн, рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №141 від 21.05.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч 3 ст.210 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.М.Подоляк