Справа № 120/4973/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 липня 2024 р. Справа № 120/4973/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2) в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.03.2024 № 48 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати зарахувати ГУ ПФУ у Вінницькій області до пільгового стажу періоди роботи ОСОБА_1 на посаді доярки з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує про протиправністю прийнятого відповідачем 2 рішення від 27.03.2024 № 48, яким відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому відповідачем 2 не зараховано до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді доярки з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою від 22.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву.

01.05.2024 на адресу суду від ГУ ПФУ в Донецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач 2 заперечив щодо задоволення заявлених вимог та наголосив на правомірності оскаржуваного у цій справі рішення. Так, до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди роботи з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 дояркою, оскільки прізвище в первинних документах не відповідає паспортним даним (не можливо простежити зміну прізвища позивача), а також відсутні підтверджуючі первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання позивачем.

28.05.2024 від ГУ ПФУ у Вінницькій області надійшов відзив на позов, в якому відповідач 1 заперечив щодо задоволення позовних вимог. Зазначив, що у зв`язку з відсутністю, пільгового стажу згідно п. 5 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє, з чого слідує, що законних підстав для призначення пенсії немає.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

19.03.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви додала довідку про присвоєння РНОКПП, копію паспорта, документи, які посвідчують право на отримання пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.03.2024 № 48 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідної кількості пільгового стажу (20 років). Вказали, що страхований стаж заявника становить 35 років 07 місяців 13 днів, а пільговий стаж не підтверджено документально.

За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 :

- з 15.01.1991 по 28.02.2005 оскільки прізвище позивача в первинних документах не відповідає паспортним даним (не можливо простежити зміну прізвища), а також відсутні підтверджуючі первинні архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання ОСОБА_1 ;

- з 01.03.2005 по 10.10.2016, оскільки в філії "Колос ЗАТ ПК "Поділля" відсутні підтверджуючі архівні документи про встановлення норм обслуговування та їх виконання позивачем.

Не погоджуючись із рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.03.2024 № 48, позивач звернулась з цим позовом до суду.

При цьому в межах заявленого спору ОСОБА_1 порушує перед судом питання про зарахування до її пільгового стажу періодів роботи з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 та призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень пункту 5 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.

Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За вимогами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За змістом пункту 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання роботи доярки, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 701/1232/16-а.

Суд наголошує, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, натомість, необхідність підтвердження трудового стажу іншими документами виникає лише у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В даному ж випадку, період роботи ОСОБА_1 з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 дояркою в КСП "Колос" с. Нетребівка, яке внаслідок послідовної реорганізації перетворено в СТОВ "Колос", а в послідуючому в філію "Колос ЗАТ ПК "Поділля", підтверджується записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 , а також архівними довідками, виданими "Томашпільським трудовим архівом", а саме:

- архівна довідка від 19.03.2021 № 111, якою підтверджено факт наявності трудового стажу позивача дояркою та зазначено кількість відпрацьованих ОСОБА_1 людиноднів за 1989-2005 роки;

- архівна довідка від 19.03.2021 № 112, в якій містяться відомості про нараховану ОСОБА_1 заробітну плату за 1991-1998 роки;

- архівна довідка від 19.03.2021 № 113, в якій зазначені відомості про нараховану позивачу заробітну плату за 1999-2005 роки.

Щодо невідповідності та неможливості простежити послідовної зміни прізвища в первинних документах позивача, то така обставина спростовується, доданим ОСОБА_1 :

- витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 14.03.2024 № 3, в якому прослідковується зміна прізвища позивача з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », а потім на « ОСОБА_4 »;

- копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 04.07.1997 серія НОМЕР_2 , виданого Томашпільським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області;

- копією свідоцтва про укладення шлюбу 06.08.1997 серія НОМЕР_3 , виданого Нетребівською сільською радою народних депутатів.

При цьому, відповідачами тривалість страхового стажу позивача (35 років 07 місяців 13 днів) не заперечується. Водночас цей стаж не враховано до спеціального страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом із тим, суд зазначає, що не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах та не затвердження (і, як наслідок, відсутність відповідних підтверджуючих документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на господарстві, де працювала позивач, не може свідчити про невиконання нею таких норм, та не спростовує факту виконання позивачкою повний робочий день робіт за посадою свинарки, доярки (оператора машинного доїння).

Суд додатково враховує усталену правову позицію Верховного Суду про те, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді доярки, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу (висновки викладені у постановах від 10.07.2018 по справі № 709/1360/17, від 07.02.2019 по справі № 699/155/17, від 21.11.2019 по справі № 701/1232/16, від 21.11.2019 по справі № 355/343/17, від 12.12.2019 по справі № 219/2866/17).

Разом із тим не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії, та не затвердження і як наслідок, відсутність відповідних первинних документів, норм обслуговування тварин для доярок у відповідні роки на відповідному підприємстві, де працювала позивач, не може свідчити про невиконання нею таких норм.

Такі висновки свідчать про те, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці, а також, що посадові особи підприємств, де вона працювала, не встановили норми надоїв та обслуговування тварин або через незбереження ними документів про встановлення таких норм станом на день звернення за призначенням пенсії, оскільки неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічного правового висновку дійшов і Верховний Суд у постановах від 10 липня 2018 року у справі №709/1360/17, від 07 лютого 2019 року у справі №699/155/17.

При цьому суд зазначає, що право особи на пенсійне забезпечення, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, позаяк збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

За умови підтвердження трудового стажу позивач, як громадянка України, наділена правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

При цьому, суд враховує, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 27.03.2024 № 48, фактично обґрунтоване взагалі відсутністю у позивача пільгового стажу, що не відповідає дійсності.

Отже, обставини, на які посилається відповідач 2 в оскаржуваному рішенні від 27.03.2024 № 48, не є належними підставами для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, а тому таке є протиправним та підлягає скасуванню судом, а оскаржувані пільгові періоди з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 зарахуванню до спеціального (пільгового) стажу позивача.

Визначаючись щодо вимог зобов`язального характеру в тому числі і в частині суб`єкта владних повноважень, який має вирішувати питання про призначення позивачу пенсії, суд враховує наступне.

Конституційний Суд України у п.3.4 Рішення від 18.06.2007 № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст.22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99, від 20.03.2002 №5-рп/2002, від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

ЄСПЛ у п.п. 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Фокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В контексті встановлених обставин справи суд зауважує на відсутності між сторонами спору щодо достатності у позивача необхідної кількості загального стажу, такий становить 35 років 07 місяців 13 днів.

Враховуючи наведене, а також те, що на час звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 55 років, її страховий стаж становить понад 35 років 07 місяців, в тому числі спеціальний (пільговий) стаж з урахуванням обставин встановлених в межах розгляду цієї справи складає понад 25 років 8 місяців, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як наслідок, вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити їй пенсію на пільгових умовах відповідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому, при визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має розглянути питання про вирішення питання призначення пенсії позивачу, потрібно враховувати, що 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Так, відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 питання про призначення пенсії за наслідками в тому числі і судового розгляду справи має вирішувати, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, який розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову у такому призначенні.

Таким чином питання про зарахування до пільгового стажу періодів, про які просить заявник та питання призначення відповідного виду пенсії позивачу за наслідками розгляду цієї справи, має вирішувати саме ГУ ПФУ в Донецькій області (як суб`єкт владних повноважень, що здійснював розгляд заяви позивача), а не ГУ ПФУ у Вінницькій області, як про те просить ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, з метою ефективного поновлення прав позивача суд дійшов висновку, що незважаючи на заявлене позивачем формулювання заявлених вимог, заявлдені вимоги належить задовольнити у спосіб зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 5 ч. 2 ст. 114 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 19.03.2024.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 3 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27.03.2024 № 48.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоди з 15.01.1991 по 28.02.2005, з 01.03.2005 по 10.10.2016 та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", враховуючи положення статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 19.03.2024.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м Слов`янськ, Донецька область, 84122, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 23.07.2024

Суддя Томчук Андрій Валерійович