Справа № 200/4443/24
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року Справа№200/4443/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправними дій, стягнення заборгованості

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправними дій щодо невиплати заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року у розмірі 214479,05 гривень;

- стягнення заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року в розмірі 214479,05 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі № 200/1751/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.12.2019р. з урахуванням раніше виплачених сум на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області від 16.08.2021 №33/25-2551 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.12.2019 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області №33/25-2551 від 16.08.2021р. про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.

Відповідач на виконання вказаного рішення перерахував пенсію позивачу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 214479,05 гривень.

На звернення позивача виплатити заборгованість з перерахованої пенсії відповідач листом від 07.06.2024 відмовився сплатити заборгованість через відсутність коштів в межах бюджетних асигнувань на ці витрати.

Вважає таки дії відповідача протиправними, тому просила задовольнити позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано відзив на позовну заяву від 19.07.2024 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що передумовою виникнення даного позову є неналежне, на думку позивача, виконання Головним управлінням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі №200/1751/22.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області №33/25-2551 від 16.08.2021р. […] з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Зазначає, що позовна заява фактично спрямована на виконання іншого судового рішення (рішення у справі №200/1751/22), що не заперечується і самим позивачем.

З урахуванням того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2022 охоплюється рішенням суду у справі № 120/11092/21-а та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії».

Наголошує, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив закрити провадження у справі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач значиться на пенсійному обліку відповідача та має право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», про що свідчить пенсійне посвідчення, видане 04.02.2011 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року у справі № 200/1751/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку та виплати позивачу пенсії з 01.12.2019р. з урахуванням раніше виплачених сум на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області від 16.08.2021 №33/25-2551 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з 01.12.2019 здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області №33/25-2551 від 16.08.2021р. про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.

Суд зауважує, що вказаним вище судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення перерахунку та ВИПЛАТИ позивачу пенсії, однак суд зобов`язав відповідача лише здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області №33/25-2551 від 16.08.2021року. Вимога про виплату перерахованої пенсії судом не була розглянута взагалі. Додаткових рішень судом стосовно вимоги про ВИПЛАТУ перерахованої позивачу пенсії ані за ініціативою суду, ані за ініціативою сторін не приймалося.

Відповідач на виконання вказаного рішення перерахував пенсію позивачу за період з 01.12.2019 року по 28.02.2022 року, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 214479,05 гривень.

На звернення позивача виплатити заборгованість з перерахованої пенсії відповідач листом від 07.06.2024 відмовився сплатити заборгованість через відсутність коштів в межах бюджетних асигнувань на ці витрати.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо нездійснення виплати перерахованої позивачу пенсії, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788), Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 - IV (далі - Закон № 1058 - IV).

Статтею 8 Закону № 1058 - IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058 - IV визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею та є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 р. № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» (далі - Порядок № 649) затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Пунктом 2 якої установлено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, затвердженого цією постановою.

Суд зазначає, що заборгованість з пенсії позивача в розмірі 214479,05 гривень нарахована позивачу на виконання судового рішення і не є спірною між сторонами.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. у справі №640/5248/19 визнано протиправним та скасовано «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», затверджений постановою КМУ від 22.08.2018 р. № 649. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 р. рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 р. змінено. Пункт 2 резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: Визнати протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду від 22.08.2018 р. № 649.

За частиною 2 статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, у разі втрати чинності нормативно-правовим актом, такий нормативно правовий акт не підлягає застосуванню з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Пункти 1 та 2 постанови КМУ "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" від 22.08.2018 р. № 649 втратили чинність з 22.07.2020 року.

Тобто, до 22.07.2020 року вказані положення Порядку № 649 були чинними та могли бути застосовані до вказаних відносин.

Заборгованість з пенсії з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року в розмірі 214479,05 гривень виникла після виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2022 року по справі № 200/1751/22, тобто після ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом постанови від 22.07.2020 року у справі № 640/5248/19, якою визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови КМУ від 22 серпня 2018 року № 649, тому Порядок № 649 не підлягає застосуванню для погашення заборгованості з виплати пенсії позивачу.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність у відповідача правових підстав для невиплати позивачу заборгованості з пенсії.

За приписами статті 46 Закону № 1058- IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Дані норми узгоджуються зі статтями 85 та 87 Закону № 1788-ХІ.

Суд зауважує, що жодним нормативним актом України не встановлено особливий порядок виплати пенсії за минулий час.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону № 1788-ХІ та статті 46 Закону № 1058-ІV (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов: 1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом; 2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

Матеріалами справи встановлено наявну суму заборгованості з виплати пенсії позивачу в розмірі 214479,05 гривень, яка не виплачена відповідачем, доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідач допустив бездіяльність через нездійснення пенсійних виплат позивачу.

Суд відхиляє доводи відповідача про тотожність предмету позову у цій справі та у справі № 200/1751/22, оскільки для такого висновку суб`єктний склад справ, предмет та підстави позовів мають бути однакові.

Як зазначено вище, суд взагалі не розглянув вимогу позивача про ВИПЛАТУ перерахованої пенсії на підставі оновленої довідки, а лише зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки ДУ ТМО МВС України по Донецькій області №33/25-2551 від 16.08.2021 року про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премії.

Відтак, оскаржувані дії відповідача у даній справі не пов`язані з виконанням судового рішення у справі № 200/1751/22, а отже є самостійним предметом спору.

З зазначених підстав суд не може закрити провадження в даній справі, як того вимагає відповідач, оскільки питання ВИПЛАТИ позивачу нарахованої пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2022 року не охоплено рішенням суду у справі № 120/1751/22.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправними дій, стягнення заборгованості з пенсії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року у розмірі 214479,05 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість з пенсії за період з 01.12.2019 року по 28.02.2023 року в розмірі 214479,05 гривень.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у сумі 2144 (дві тисячі сто сорок чотири) гривні 79 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22 липня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова