Справа № 153/1024/24
Суддя: Дзерин М. М.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2024 р. Справа153/1024/24

Провадження2-а/153/11/24-а

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Поліш Н.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 у Вінницькій області, про скасування постанови №454 від 02 липня 2024 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. та закриття провадження у справі. В обґрунтування позову вказує, що 02 липня 2024 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. Вважає, що дана постанова винесена незаконно, без дослідження суб`єктивної сторони правопорушення та за відсутності доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення. В мотивувальній частині постанови зазначено, що у постанові №454 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КупАП, що винесена відносно нього, уповноважена посадова особа зазначає про наступні порушення правил військового обліку: п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»(Закон №2232-XII) «по досягненню 25 річного віку у 2010 році мав обов`язок особисто з`явитися у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на той час до військомату за місцем свого проживання для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, що здійснюється за наступних умов: особисте прибуття, наявність при собі паспорта громадянина України та військово-облікових документів. Вказаний обов`язок не виконав, оскільки до 24.06.2024 року не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не надавав відповідні документи». Абз.5 ч.10 ст.1, ч.3 ст.37 Закону №2232-Х, п.1.8 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, що є Додатком 2 Порядку. Щодо вказаних порушень зазначає, що стаття 210 КупАП передбачає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Такі Правила законодавчо визначені на даний час у Додатку 2 до Постанови КМУ№1487 від 30.12.2022 року а до 05.01.2023 року (втрата чинності) у Додатку 1 до Постанови КМУ №921 від 07.12.2016 року. Саме зазначення конкретних норм Правил військового обліку і має зазначатись відповідальною посадовою особою у Постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що п.1.8 ч.1 Правил, на який здійснено посилання у Постанові № 454 від 02.07.2024 року, відсутній як у Правилах (Додаток 1 ПКМУ №921 від 07.12.2016 року) так і у Правилах (Додаток 2 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року). Вказані Правила містять в собі виключно: пункти, підпункти, абзаци. Тобто, у Постанові №454 від 02.07.2024 року відповідальною особою зазначено про порушення Правил п.1.8 ч.1, які взагалі відсутні у Правилах військового обліку. Звертає увагу суду, що на момент досягнення ним 25 років, положення ст.210 КУпАП не містили обставини «вчинення особливий період», а містили вичерпний перелік підстав притягнення до адміністративної з відповідальності, зокрема, за неявку на виклик до військового комісаріату.

У Постанові №454 від 02.07.2024 року відповідальною особою зазначено, що ним з 2010 року (при досягненні 25 річного віку) по 24.06.2024 р. (момент звернення до ІНФОРМАЦІЯ_3 ) вчинено триваюче правопорушення. Фактично правопорушення ним вчинено у 2010 році, коли йому виповнилось 25 років. Відтак, днем вчинення правопорушення - є 24.10.2010 року. Отже, на момент винесення відносно нього Постанови №454 від 02 липня 2024 року, строки встановлені ч.7 ст.38 КупАП закінчились. Окрім цього, у постанові №454 від 02 липня 2024 року зазначено, що датою набрання чинності постанови є 01 липня 2024 року, що є абсурдним, оскільки вона набрала чинності раніше ніж її прийняли.

Зазначає також, що він 08.02.2024 року звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою (м.Ямпіль, вул.Свободи,73 із документами щодо надання йому відстрочки з підстав, що він є багатодітним батьком і у нього на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей. Відповіді за вказаним зверненням він так і не отримав. Вказаний факт спростовує твердження викладені у Постанові №454 від 02.07.2024 року про те, що до 24.06.2024 року він не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, тому просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 09 липня 2024 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задоволити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 у Вінницькій області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.268 КАС України учасник справи вважаться повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи визначеної ст.286 КАС України з моменту направлення такого повідомлення працівником суду.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Зі змісту оскаржуваної постанови №454 від 02 липня 2024 року винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КупАП за наступних обставин: рішенням призовної комісії був звільнений від призову на строкову військову службу у зв`язку з досягненням 25-річного віку та підлягав передачі на військовий облік військовозобов`язаних, що підтверджується витягом з книги протоколів засідань призовної комісії пр. №9Я від 26.10.2010 року, запис про який міститься в алфавітній книзі призовників 1985 р.н. По досягненню 25-річного віку у 2010 році у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон N?2232-XII) мав обов`язок особисто з`явитися у ІНФОРМАЦІЯ_3 , на той час до військкомату за місцем свого проживання для постановки на військовий облік військовозобов`язаних, що здійснюється за наступних умов: особисте прибуття, наявність при собі паспорта громадянина у країни та військово-облікових документів. Вищевказаний обов`язок, що передбачав постановку на військовий облік військовозобов`язаних, ОСОБА_1 вчасно не виконав, оскільки до 24.06.2024 не з`являвся до ІНФОРМАЦІЯ_3 чи військкомату. З огляду на те, що саме ОСОБА_1 , особисто не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не надав відповідні документи, зокрема паспорт громадянина України, другий відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 був позбавлений можливості взяти останнього на військовий облік та видати військово-обліковий документ військовозобов`язаного. Таким чином, ОСОБА_2 з 2010 року фактично ніде не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних. Були порушені наступні правила військового обліку: абз.5 ч.10 ст.1, ч.3 ст.37 Закону №2232-XII, п.1,8 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що є додатком 2 Порядку. За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність за ст.210 КУпАП. У даному випадку ОСОБА_1 було вчинене триваюче правопорушення. Правопорушення ОСОБА_1 було припинено 24.06.2024 року, коли останній особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення військово-облікового документа та постановки на військовий облік військовозобов`язаних. За порушення правил військового обліку передбачена адміністративна відповідальність за ст.210 КУпАП, але оскільки в Україні діє особливий період ще з моменту оприлюднення Указу ПУ від 17.03.2014 року №303/2014 і вищевказані правопорушення вчинювалися в цей період, то ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП. Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч.3 ст.210 КУпАП на нього накладено штраф у розмірі 17 000 грн. (а.с.8).

З копії рекомендованого повідомлення №500 та опису вкладення встановлено, що 08 лютого 2024 року ОСОБА_1 направляв до Ямпільсько-Томашпілького ОРВК (вул.Свободи, 73 м.Ямпіль) заяву про надання відстрочки від мобілізації із додатками (документи які підтверджують факт того, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком) (а.с.10).

З копії посвідчення серії НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 є багатодітним батьком дітей : ОСОБА_3 , 2017 року народження, ОСОБА_4 , 2020 року народження та ОСОБА_5 , 2022 року народження (а.с.9).

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на час події 24.10.2010 р.) передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних підлягають зокрема, громадяни України, які досягли граничного (27-річного) віку під час перебування на військовому обліку призовників. З 04.04.2024 ця норма змінена і вік перебування на обліку призовників знижено з 27 років до 25 років.

Однак, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" до 19.05.2024 не визначав строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема і щодо виконання правил військового обліку. Проте з 19.05.2024 в Законі №2232-ХІІ діє положення ч.10 ст.1, яким визначено громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст.235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено ч.3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», тому особливий період. Отже, до 19.05.2024 норми ч.3 ст.210 КУпАП не існувало.

Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно ч.1 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). За ч.7 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Стаття 58 Конституції України 1996 року закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності. Чинним законодавством заборонено притягнення особи до адміністративної відповідальності, якщо на момент подій адміністративна відповідальність не була передбачена певною нормою КУпАП, адже закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

В цій же справі судом встановлено, що позивач, якому ще у 2012 році виповнилося 27 років і це був граничний вік для призовника на час виникнення правовідносин, мав обов`язок стати на військовий облік як військовозобов`язаний згідно ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції, яка діяла на момент виявлення правопорушення. Однак, не було визначено строків виконання цього обов`язку в законі, а також в матеріалах справи відсутні докази, що позивач чи його близькі родичі отримували повістки про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , як відсутні дані, що він змінював місце проживання, яке було відоме відповідачу.

З 19.05.2024 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлено 60-денний строк уточнити громадянам України свої дані щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму ч.3 ст.210 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

На виконання ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 24.06.2024, проте на нього склали протокол за ч.3 ст. 210 КУпАП за не постановку на облік військовозобов`язаних ще з 2010 року, на той момент, коли не існувало ні норми ч.3 ст.210 КУпАП, ні строків виконання обов`язку. Більше того, в постанові №454 від 02 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено, що постанова набрала чинності 01 липня 2024 року, тобто раніше аніж її було ухвалено .

З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_1 не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП з 24 жовтня 2010 року, бо зміни до ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" щодо зниження вік перебування на обліку призовників з 27 років до 25 років відбулися лише 04 квітня 2024 року, а норма ч.3 ст.210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024, одночасно із вказівкою на 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що ОСОБА_1 і зробив 24.06.2024. Таким чином, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення ч.3 ст.210 КУпАП, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. штрафу.

Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії. Крім того, згідно ст.62 Конституції України всі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 не могло бути розпочато, а розпочате підлягало закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач діяв не на підставі закону, оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження закрите. Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги обґрунтовані, їх необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.77, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, ЗУ «Судовий збір», суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 у Вінницькій області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задоволити.

Скасувати постанову №454 від 02 липня 2024 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий М.М. Дзерин