Справа № 420/35995/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/35995/23

Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі за позовом адвоката Савіна Сергія Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА», до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року адвокат Савін С.О., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА» (далі ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА») звернувся до суду першої інстанції з позовом до Одеської митниці, в якому просив визнати протиправними та скасувати:

рішення про коригування митної вартості товарів № UA500130/2023/000077/2 від 24.10.2023;

картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000370 від 24.10.2023.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Савін С.О. зазначає, що в Одеській митниці були відсутні законодавчо визначені підстави для застосування, при розмитненні товару, резервного методу, оскільки обставини, що містяться у спірному рішенні про коригування митної вартості товарів, не впливають на ціноутворення та не спростовують реальну вартість товару, яка зазначена у контракті та інвойсі.

Як пояснює представник ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА», надані декларантом документи, на підтвердження заявленої митної вартості товарів за ціною контракту, не містили розбіжностей, не ставили під сумнів числові значення складових митної вартості, в них були відсутні ознаки підробки та їх зміст мав достатні відомості на підтвердження ціни, яка сплачена за товар.

За твердженням адвоката Савіна С.О., митний орган формально послався на те, що надані товариством документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишились не усунутими.

Таким чином, на переконання представника позивача, спірне рішення про коригування митної вартості та картка відмови, є протиправними, оскільки прийняті з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у письмовому провадженні, позов ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» - задоволено.

Суд визнав протиправним та скасував рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA500130/2023/000077/2 від 24.10.2023, а також визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000370 від 24.10.2023.

Суд стягнув на користь ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА», за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 7 496, 22 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що на підтвердження митної вартості товарів за ціною контракту, позивач надав усі необхідні документи, що надають можливість перевірити правильність обчислення митної вартості товарів.

Суд зазначив, що митні органи, згідно наданих чинним законодавством повноважень, мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості, у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Як зазначив суд першої інстанції, витребовувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд визнав безпідставними зауваження митного органу, що Продавець та Покупець за контрактом №0409 від 04.09.2023, укладеним ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» з Компанією «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж.» (Туреччина) є пов`язаними особами.

З покликанням на частини 12, 14 статті 58 Митного кодексу України, суд першої інстанції відзначив, що факт, що продавець і покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування що такий вплив мав місце

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Спростовуючи претензії Одеської митниці, що печатка імпортера (дистриб`ютора), яка міститься на Контракті № 0409 від 04.09.2023, а також на специфікації від 11.10.2023 №2 до цього Контракту, відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки, суд першої інстанції вказав, що наведені документи містять всі необхідні реквізити, підписи та печатки відповідальних осіб.

Розбіжності інформації в документах у порівнянні з поданими інвойсом, митною декларацією відсутні.

До того ж, суд акцентував увагу, що розміщення підпису та печатки на документі не може слугувати підставою для висновку, що такі документи підроблені.

Розглядаючи доводи Одеської митниці про відсутність всіх відомостей, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження, а також про відсутність відомостей щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем, суд першої інстанції установив таке.

Суд, дослідивши подані до митного оформлення документи, дійшов висновку про відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак вирішив, що дані витрати не є складовими митної вартості, та не підлягають додаванню Декларантом до митної вартості.

Щодо страхування задекларованого товару, суд установив, що воно не здійснювалося.

Є, на думку суду першої інстанції, безпідставними, зауваження Одеської митниці про, те що в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 та специфікації від 11.10.2023 №3, відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту.

Такі доводи суду обґрунтовувалися тим, що наявність чи відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) чи специфікації відомостей про дисконт не може бути підставою для коригування митної вартості.

До того ж, як заявив суд, в спірному рішенні про корегування митної вартості відсутні аргументи, яким чином відсутність інформації в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 та специфікації від 11.10.2023 №3 про дисконт на товар ставить під сумнів достовірність визначеної позивачем митної вартості товару.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим Одеська митниця, в апеляційній скарзі, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляції складаються з такого.

По - перше, як зауважує скаржник, в декларації митної вартості Декларант вказав, що Покупець та Продавець не пов`язані особи.

Проте, як він вважає, виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного, оскільки Покупець є одноосібним дистриб`ютором Продавця.

Покликаючись на пункт 3.1. зовнішньоекономічного Контракту №0409 від 04.09.2023, представник Одеської митниці зазначає, що Покупець спільно з Продавцем здійснює на території, зазначеній в пункті 1.1. цього договору, функції маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється Продавцем, тобто, на переконання скаржника, дані особи провадять спільну господарську діяльність на території України.

По - друге, скаржник заявляє, що печатка імпортера (дистриб`ютора), яка міститься на Контракті № 0409 від 04.09.2023, а також на специфікації від 11.10.2023 №2 до цього Контракту, відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки

По третє, на думку представника Одеської митниці документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Так, в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем.

По четверте, скаржник звертає увагу, що в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 та специфікації від 11.10.2023 №3 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливило здійснити перевірку розміру наданої знижки та відповідність умовам контракту.

Ураховуючи, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на Декларантові, Одеська митниця зазначила про його повідомлення подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Проте, за її твердженням, надані додаткові документи не усунули виявлені розбіжності щодо складових митної вартості товару.

За таких обставин, як заявила Одеська митниця розмитнення імпортованих ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» товарів відбулося за методом визначення митної вартості за ціною угоди щодо ідентичних товарів (метод 2 а)

Адвокат Савін С.О., скориставшись процесуальним правом, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на доводи, які ідентичні доводам, викладеним у позовній заяві та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність апеляційної скарги та обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції.

Адвокат просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «ЕРСАГ Україна» зареєстровано як юридична особа, та включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.04.2019 року за №0070025.

Основним видом економічної діяльності ТОВ «ЕРСАГ Україна» за КВЕД 47.75 є Роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах.

04.09.2023 між «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж.» (Компанія) (Туреччина) (Продавець), в особі директора Бекір Сари, який діє на підставі Статуту та ТОВ «ЕРСАГ Україна» (Покупець), в особі директора ОСОБА_1 , яка діє на підставі Статуту, був укладений Контракт №0409.

За пунктом 1.1. даного контракту Продавець постачає, а Покупець приймає продукцію:

косметику, чистячі і миючі засоби, БАДи під фірмовою назвою «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж», та від інших структурних підрозділів, що виробляють продукцію торгівельної марки ERSAG Турецької Республіки, власником ліцензії якого є Продавець.

Продавець надає Покупцю статус офіційного представника на території України продукції торгівельної марки «ERSAG», ця угода діє на період воєнного стану в Україні.

Відповідно до пункту 1.2. вказаного Контракту, з метою виконання пункту 1.1 цього Договору, Продавець зобов`язується передавати Товар в кількості та асортименті, замовленому Покупцем, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати його.

Згідно пункту 1.4. Контракту №0409 від 04.09.2023, кількість і розгорнутий асортимент Товару узгоджується Сторонами на кожну партію Товару.

Відповідно до пункту 3.1. вказаного Контракту, Покупець спільно з Продавцем здійснює, на зазначеній території, функції по маркетингу, реклами та продажу Товару, що поставляється Продавцем.

Пунктом 3.2. Контракту №0409 від 04.09.2023 встановлено, що Покупець приймає Товар від Продавця, за умовами доставки, що вказані в специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Ціна кожного Товару буде вказана в комерційний інвойсах та специфікаціях до контракту, які додаються до кожної партії Товару.

Відповідно до пункту 3.4.цього Контракту, Покупець зобов`язується проводити оплату в міру реалізації Товару, в порядку передбаченому пунктом 4.5 цього Договору.

За пунктом 4.3. Контракту, поставка Товару Дистриб`ютору здійснюється згідно умов поставки, що визначено в інвойсах до поставки та специфікаціям до контракту. Участь експедитора (водія-експедитора) в прийманні-передачі товару обов`язкова.

Згідно пункту 4.5. даного документа, Покупець оплачує Товар, поставлений на його адресу з Туреччини в Україну, протягом 180 діб після його отримання, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, згідно його заявок, але не раніше повної реалізації Товару.

Пунктом 4.6 Контракту №0409 визначено, що валюта оплати за поставлений товар визначається в доларах США. Валюта платежу здійснюється в доларах США шляхом перерахування суми оплати, визначеної в специфікації на кожну поставку товару окремо. Загальна сума угоди складає суму всіх специфікацій до неї в доларах США.

Продавець зобов`язується надати до 50% дисконт на весь асортимент товарів, що постачається Покупцю, на період дії військового стану в Україні.

Відповідно до пункту 4.8. Контракту, у вартість, що зазначена у специфікаціях та комерційних інвойсах входить вартість маркування, пакування та пакувальних матеріалів а за пунктом 4.9. відповідальність за страхування та навантажувальні роботи покладається на особу, що є відповідальною згідно умов поставок.

Пункт 5.1. згаданого Контракту встановлює, що кількість, асортимент та ціна Товару, що постачається Покупцеві, фіксується в специфікаціях до контракту, та інвойсах, які формуються відповідно до заявки Покупця.

11.10.2023 сторони Контракту №0409 року узгодили кількість, асортимент та ціну товару, що постачається на загальну суму 34 729,56 доларів США, підписавши специфікацію №3 до контракту.

Також Продавець склав, та підписав рахунок-фактуру (інвойс) №ERS184 від 11.10.2023р. на загальну суму 34 729,56 доларів США.

Замовлений товар був відправлений Продавцем 12.10.2023 та доставлений на митну територію України 19.10.2023, що підтверджується міжнародною автотранспортною накладною (CMR) серії А №772853.

Перевезення товару з Турецької Республіки, а також його доставка на митну територію України, підтверджується актом здачі-приймання робіт (наданих послуг) №0021 від 24.10.2023, укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ЕРСАГ Україна», а також довідкою про транспортні витрати від 18.10.2023 №1810.2

Згідно рахунку на оплату №0021 від 23.10.2023, виписаного ФОП ОСОБА_2 ТОВ «ЕРСАГ Україна» оплатило транспортні послуги з перевезення товару в сумі 154 400 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №1217406 від 23.10.2023 р.

Для здійснення митного оформлення товару Декларант подав до Одеської митниці Митну декларацію №23UA43U9 від 23.10.2023, де в графі 12 зазначив митну вартість товару в сумі 1 423 421,60 грн

Для підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару, та обраного методу його визначення, Декларант надав митному органу разом з Митною декларацією такі документи:

рахунок-фактура №ERS184 від 11.10.2023;

міжнародна автотранспортна накладна (CMR) А №772853 від 12.10.2023;

сертифікат походження Z 0876964 від 12.10.2023;

висновок Центрального митного управління лабораторних досліджень №-0490 від 13.10.2021;

довідку про транспортні витрати №1810.2 від 18.10.202;

специфікацію №3 до Контракту №0409 від 04.09.2023;

сертифікат відповідності №UA.046.С.00003-21 від 08.11.2021;

копію експортної декларації країни відправлення 23352100EX00012256 від 12.10.2023.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом було повідомлено декларанта про необхідність протягом десяти 10 календарних днів надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) каталоги, специфікації виробника товару; 4) копію митної декларації країни відправлення; 5) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вказаний запит ТОВ «ЕРСАГ Україна» додатково надало:

виписку з бухгалтерської документації (первинна документація) у вигляді товарних чеків за період вересень 2023 року;

платіжні доручення за вказані банківські чеки за період вересня 2023 року; фірмовий каталог виробника;

прайс-лист виробника на 2023 рік;

техніко-економічне обґрунтування;

висновок експерта про ціну №20-53/10-2023 від 24.10.2023.

За результатами здійснення митного контролю посадовими особами Одеської митниці 24.10.2023 було прийнято рішення про коригування заявленої ТОВ «ЕРСАГ Україна» митної вартості товару за № UA500130/2023/000077/2, та на його підставі видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500130/2023/000370 від 24.10.2023 року.

Зокрема, у графі 33 спірного рішення зазначено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягав сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) в декларації митної вартості декларант вказав, що покупець та продавець не пов`язані особи. В той час, виходячи з наданих документів вони є пов`язаними та діють в інтересах один одного, отримувач є одноосібним дистриб`ютором продавця.

Також виходячи з пункту 3.1 Контракту № 0409 від 04.09.2023 Покупець спільно з Продавцем здійснює на зазначеній, в пункті 1.1. цього договору, території функції по маркетингу, реклами та продажу товару, що поставляється Продавцем, тобто сторони контракту проводять спільну господарську діяльність на території України;

2) печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 11.10.2023 №2 до Контракту № 0409 від 04.09.2023 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на самому Контракті відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки;

3) документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 відсутні відомості (не виділені окремими складовими) щодо складових митної вартості, а саме вартості витрат на пакування, маркування, завантаження які повинні бути включені у вартість товару; відсутні відомості щодо страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем;

4) в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 та специфікації від 11.10.2023 №3 відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Досліджуючи довід апеляції про законність та обґрунтованість прийнятих митним органом рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, оскільки надані декларантом документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті, а також про те, що декларант не надав документів на спростовування виявлених розбіжностей, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частина 1 статті 49 Митного кодексу України передбачає, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частина 1 статті 52 Митного кодексу України встановлює, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою .

Частинами 1, 2, 3, 5 та 6 статті 53 Митного кодексу України унормовано, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів є:

декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до частини 3 статті 54 Митного кодексу України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Колегія суддів проаналізувавши підстави, покладені в основу рішення про коригування митної вартості та в основу апеляційної скарги, дійшла таких висновків.

Першою підставою для прийняття рішення про корегування митної вартості став висновок Одеської митниці, що Продавець, в особі Компанії «Ерсаг Енд. Ве Кім. Тем. Урун Паз. Тур. Інш. Сан. Ве Тіж.» (Туреччина) та Покупець, в особі ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» є пов`язаними особами.

Оцінюючи вказаний довід скаржника, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з Правилами заповнення декларації митної вартості, затвердженими наказом Мінфіну України №599 від 24.05.2012р. (далі Правила) в графах « 9 (а)», « 9 (б)» декларант зазначає інформацію, коли особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, наведених у статті 58 Митного кодексу України, зокрема: чи пов`язані між собою Покупець та Продавець, чи вплинула взаємозалежність Продавця та Покупця на ціну товару.

Приписи частин 12 14 статті 58 Митного кодексу України унормовують, що той факт, що Продавець і Покупець пов`язані між собою особи, сам по собі не може бути підставою для розгляду вартості операції як неприйнятної. У таких випадках необхідно розглянути обставини продажу та прийняти вартість операції за умови, що взаємовідносини покупця і продавця не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

За наявності достатніх підстав вважати, що відносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, вплинули на ціну оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен надати декларанту або уповноваженій ним особі свої письмові обґрунтування, що такий вплив мав місце.

У разі відсутності обґрунтувань з боку органу доходів і зборів необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій цієї статті, не вплинули на ціну оцінюваних товарів

Згідно із частинами 16, 17 та 18 статті 58 Митного кодексу України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Особи, одна з яких є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншої, як би це не називалося, вважаються пов`язаними для цілей цього Кодексу, якщо вони підпадають хоча б під один із критеріїв, визначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

При продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами:

1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну;

2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 62 цього Кодексу;

3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями статті 63 цього Кодексу.

У свою чергу, згідно частини четвертої статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї й тієї самої сім`ї. Особи, які пов`язані одна з одною в бізнесі таким чином, що одна з них є одноосібним агентом, одноосібним дистриб`ютором чи одноосібним концесіонером іншого, як би це не називалося, уважаються пов`язаними для цілей цієї Угоди, якщо вони підпадають під вказані критерії.

Разом з тим, митним органом не надано суду належних та допустимих доказів, що засвідчують відповідність ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» встановленим статтею 15 згаданої угоди.

Той факт, що позивач являється офіційним дистриб`ютором виробника товару-експортера в силу положень наведеної норми не визначає сторін контракту пов`язаними між собою особами.

Окрім того, за правилами згаданої вище статті 58 Митного кодексу України обов`язок доведення того, що пов`язаність між продавцем та покупцем вплинула на митну вартість задекларованого товару, лежить на органі доходів і зборів. У разі якщо орган доходів і зборів не справляється з цим обов`язком, то необхідно вважати, що взаємовідносини, зазначені у частині дванадцятій статті 58 Митного кодексу України, не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

У даному випадку органом доходів і зборів не надано письмових обґрунтувань, що такий вплив мав місце, а отже в силу частини чотирнадцятої статті 58 Митного кодексу України слід вважати, що такі взаємовідносини не вплинули на ціну оцінюваних товарів.

Варто відзначити, що подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №825/5566/16, від 12.02.2019 у справі №826/5562/16, у справі від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

Переходячи до дослідження доводів скаржника, що печатка імпортера (дистриб`ютора) на специфікації від 11.10.2023 №2 до Контракту № 0409 від 04.09.2023 та печатка імпортера (дистриб`ютора), що проставлена на самому Контракті відрізняється за розміром, має ознаки виготовлення за допомогою комп`ютерної техніки та застосування графічних редакторів, що може свідчити про ознаки підробки, колегія суддів установила таке.

Специфікація №3 від 11.10.2023 містить всі необхідні реквізити, підписи та печатки відповідальних осіб. Розбіжностей в інформації в документах у порівнянні з поданими інвойсом, митною декларацією, митний орган не встановив.

Окрім того, слід взяти до уваги пояснення Декларанта у зв`язку з чим виникла різниця розмірів печатки.

Так, як зазначив Декларант, вищенаведена специфікація була сканована, шо є технічною вимогою для подання документів до митного оформлення, а також підлягала скануванню і митна декларація. Поряд з цим, Декларант, скануючи митну декларацію, повинен зменшити розмір її файлу, щоб цей документ мав бути надісланий до митниці, для митного оформлення.

До того ж, колегія суддів погоджується з аргументами суду першої інстанції, що розміщення підпису та печатки на документі не може слугувати підставою для висновку, що такі документи підроблені.

Окрім того, суд наголошує, що вищевказані розбіжності жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товарів, та не можуть слугувати підставою для її коригування.

Наступним доводом Одеської митниці, являється те, що документи, які підтверджують митну вартість товарів не містять всіх складових, що підтверджують її числові значення, а саме в інвойсі № ERS184 від 11.10.2023 відсутні відомості щодо складових митної вартості, а саме витрат на пакування, маркування, завантаження, а також страхування задекларованих товарів відправником або одержувачем.

Аналізуючи вказаний довід, колегія суддів звертається до підпункту «в» пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, де вказано, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додається вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, якщо такі витрати (складові митної вартості) не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

Як випливає зі змісту контракту поставка імпортованих позивачем товарів здійснювалася на умовах того, що ціна на товар включає в себе вартість пакування та маркування, тобто дані складові не є складової митної вартості товарів та не можуть вплинути на правильність її визначення.

Верховний Суд, у постанові від 17.01.2023 у справі № 0440/5532/18, де оскаржувалося рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації виклав свою правову позицію, що у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається під час розрахунку митної вартості товару.

Далі, що стосується витрат на вантажно розвантажувальні роботи, то колегія суддів установила, що відповідно до довідки про транспорті витрати №1810 від 18.10.2023, їх вартість входить до вартості перевезення.

Досліджуючи довід Одеської митниці про відсутність такої складової митної вартості як страхування задекларованих товарів або відправником або одержувачем, колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо здійснювалося страхування, є - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Отже, конструкція вказаної норми не встановлює обов`язку сторін зовнішньоекономічного контракту страхувати товар, що імпортується на митну територію України. Як заявив декларант, придбаний ним товар, не був застрахований, а відтак, дана складова не надавалася до митної вартості.

Згідно пункту 2 частини 11 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у вказаних вище статтях Митного кодексу України. До митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема витрати на транспортування після ввезення на територію України.

Останнім доводом апеляції Одеської митниці є те, що в інвойсі №ERS184 від 11.10.2023 та специфікації від 11.10.2023 №3, відсутні відомості стосовно вартості товару без знижки, що унеможливлює здійснити перевірку розміру наданої знижки та її відповідність умовам контракту.

Суд першої інстанції, розв`язуючи дане спірне питання, обґрунтовано зазначив, що відомості про 50% дисконт на весь асортимент товарів визначений в пункті 4.7. Контракту, на підставі якого Продавець виписав рахунок-фактуру (інвойс), а відтак заявлена декларантом митна вартість імпортованих товарів не суперечить умовам згаданого Контракту.

До того ж, колегія суддів підтримує позицію суду першої інстанції, що наявність чи відсутність у рахунку-фактурі (інвойсі) чи специфікації відомостей про дисконт не може бути підставою для коригування митної вартості і що важливо з цього приводу Одеська митниця не навела жодного аргументу.

Отож, зважаючи на вище окреслене, слід наголосити, що Декларантом були надані усі необхідні документи, котрі давали змогу митному органу визначити митну вартість товару, підтверджують числове значення митної вартості товару, та не містять будь - яких розбіжностей, натомість митним органом не наведено достатніх переконливих підстав, за яких заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено, та, як наслідок, прийняття спірного Рішення про коригування митної вартості товарів.

При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не може слугувати безумовною підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності такі відомості підтверджують числові значення митної вартості (її складових) та не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Досліджуючи обґрунтованість доводів митниці про правомірне застосування методу для визначення за ціною угоди щодо ідентичних товарів, Одеська митниця не переконала суд апеляційної інстанції, чому саме в такому розмірі була визначена митна вартість імпортованого товару, які складові вплинули на формування такої вартості, а в рішення про коригування митної вартості не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.

Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю вищою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не є підставою для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) і сама по собі не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Стосовно вимог, заявлених ТОВ «ЕРСАГ УКРАЇНА» про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA209130/2023/000222, колегія суддів зазначає таке.

Відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу фіскальної служби про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою відповідних умов.

Таке рішення оформляється у вигляді картки відмови.

Оформлення карток відмови регулюється розділом VIII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.20212 №631.

Так, відповідно до пунктів 8.1 - 8.2, 8.5 розділу VIII наведеного Порядку, у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.

Картка відмови складається за допомогою АСМО у межах строку, відведеного статтею 255 Кодексу для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову.

У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Картка відмови роздруковується у двох примірниках і підписується посадовою особою митного органу, яка прийняла рішення про відмову, а в разі електронного декларування формується тільки як електронний документ.

Один примірник оформленої картки відмови на паперовому носії невідкладно вручається (надсилається) Декларанту під його особистий підпис у другому примірнику.

Картка відмови, оформлена як електронний документ, або електронний примірник картки відмови на паперовому носії надсилається Декларанту електронним повідомленням, засвідченим КЕП посадової особи митного органу, яка прийняла рішення про відмову.

Так, як мовилося вище, у всіх випадках після прийняття рішення про корегування митної вартості товарів, оформлюється картка відмови.

Тобто, коригування митної вартості слугує підставою для видачі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

За такого правового регулювання, визнання протиправними рішення про корегування митної вартості автоматичне тягне протиправність картки відмови в прийнятті митної декларації. При цьому підстави для такого висновку є однаковими.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи, правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права та ухвалив законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких умов, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін.

За результатами апеляційного перегляду, розподіл судових витрат не проводиться.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції, що ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями: 308, 311, 315, 316, 322, 325,328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі за позовом адвоката Савіна Сергія Олександровича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕРСАГ УКРАЇНА», до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 18.07.2024.