Справа № 532/1343/24
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А. В,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Яковенко О. В,

відповідачі:

- головне управління Національної поліції в Полтавській області,

- інспектор відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецький Богдан Іванович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки адміністративну справу за позовом адвоката Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецького Богдана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

Встановив:

10 червня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Полтавській області та інспектора відділення поліції № 2 (м. Кобеляки) Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецького Богдана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У позовній заяві ОСОБА_2 зазначив, що 29 травня 2024 року ОСОБА_1 керуючи обприскувачем самохідним, державний номерний знак НОМЕР_1 був зупинений працівником поліції. Після перевірки документів інспектором відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецьким Б. І. було повідомлено ОСОБА_1 про перевищення ширини транспортного засобу максимально дозволеної та прийнято постанову про притягнення водія до відповідальності.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА № 2268583 від 29.05.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки JOHN DEERE R4045 номерний знак НОМЕР_1 29.05.2024 року в м. Кобеляки, який належить до категорії виликогабаритних, ширина якого становила 3,2 м, чим порушив п. 22.5 ПДР порушення правил перевезення небезпечних, виликогабаритних і великовагових вантажів, чим учинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП. Таке рішення позивач вважає протиправним. Так, відповідно до примітки до ст. 132-1 КУпАП, дія ч. 1 цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Проведення габаритно-вагового контролю щодо здійснення відповідних вимірювань, віднесення того чи іншого транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних, є виключною компетенцією Укртрансбезпеки. До повноважень працівників підрозділів МВС не віднесено здійснення габаритно-вагового контролю. Габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно в місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти. Проте габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача в юридичному значенні взагалі не проводився. Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач, належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції, а саме: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів. Однак матеріали адміністративного провадження не містять жодного з перелічених документів. Із урахуванням зазначеного, позивач прохає суд визнати протиправною і скасувати постанову, а провадження у справі закрити. Крім цього прохає стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Полтавській області витрати на оплату судового збору.

02 липня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ГУНП в Полтавській області позов не визнав і прохав відмовити в його задоволенні. Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України максимально-допустима ширина сільськогосподарьскої техніки, яка рухається в населеному пункті 2,6 м, а відповідач рухався на транспортному засобі з шириною 3,2 м. Постанова прийнята відповідно до вимог законодавства, є обґрунтованою, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 червня 2024 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 , а також його представник, ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак останній подав до суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та прохав розглянути справу без його участі.

Відповідачі: головне управління Національної поліції в Полтавській області та інспектор відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецький Б. І, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, заяв про відкладення розгляду справи не подавали.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 29 травня 2024 року інспектором відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецьким Б. І. прийнято постанову серії ЕНА № 2268583 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності стало порушення ним пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме, що він 29 травня 2024 року о 17:19:30 в м. Кобеляки по вулиці Шевченка керував транспортним засобом марки John Deere R4045, який належить до категорії великогабаритних, ширина якого становила 3,20 метра.

Частиною 1 ст. 132-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги», рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно- правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року № 30, згідно пункту 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі - Порядок).

Підпунктом 4 пункту 2 Порядку визначено, що габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. 3, 4, 6 Порядку).

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Згідно пункту 13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодич- на повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

У відповідності до п. 20 Порядку, здійснення габаритно-вагового контролю за результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

За змістом пункту 2.4.2 ПДР, у разі виявлення під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових та/або габаритних параметрів установленим нормам і правилам рух такого транспортного засобу та/або причепу забороняється до отримання в установленому порядку дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, про що складається відповідний акт.

Пунктом 25 Порядку № 879 передбачено, що в разі відмови водія транспортного засобу від проходження габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів складають акт за формою, встановленою Мінінфраструктури, з оперативним повідомленням відповідного підрозділу МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху.

В оскаржуваній постанові вказано, що ширина транспортного засобу, яким керував позивач, становить 3,20 м.

Належність транспортного засобу до великогабаритного визначається саме за результатами габаритно - вагового контролю.

Доказом того, що транспортний засіб, яким керував позивач належить чи не належить до категорії великогабаритних, є відповідний документ, який видають посадові особи Укртрансінспекції: акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів, акт про відмову водія від проходження габаритно-вагового контролю, журнал обліку великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що контроль на відповідність габаритів вантажу певним нормам проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю із складенням відповідного документу.

При цьому, згідно з пунктом 15 Порядку, здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Тобто до повноважень підрозділів Національної поліції відноситься контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух, а здійснення габаритно-вагового контролю віднесено до повноважень територіальних органів Укртрансбезпеки.

Отже, відповідач під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП діяв поза межами повноважень та з порушенням Порядку № 879.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ч.ч. 1-2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Нормами ч.ч. 1-2 ст. 73, ч. 1 ст. 75, ч.ч. 1-2 ст. 76 КАС України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У ч. 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Однак відповідачами не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 пункту 22.5 ПДР.

У матеріалах справи відсутні фактичні дані, встановлені показаннями технічних приладів або технічних засобів на підтвердження вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

На наданому відповідачем відеозаписі відсутні будь-які показники технічних приладів або технічних засобів, якими проводилися заміри. Навпаки чітко видно, що інспектор запитує у відповідача ширину транспортного засобу, на що останній відповів на припущеннях.

Довідка з результатами вимірювання суду не надана.

Свідоцтво про реєстрацію машини не містить відомостей про її габарити.

Жодних інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суду, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, не подано.

Таким чином, факт перевищення ширини транспортного засобу нормативно встановлених розмірів належними та допустимими доказами відповідачами не доведений, отже, в суду немає підстав вважати, що позивач порушив закон.

Суд зазначає, що сам факт складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Враховуючи, що суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, суд не вбачає законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі зазначеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 гривень та позов підлягає задоволено повністю, понесені ним судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Керуючись статтями 9, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, суд

Ухвалив:

Позов адвоката Яковенка Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Полтавській області, інспектора відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецького Богдана Івановича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2268583 від 29.05.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень, за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканець АДРЕСА_1 ;

відповідачі:

- головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, 83.

-інспектор відділення поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Буйнецький Богдан Іванович, м. Кобеляки, вул. Шевченка, 17 Полтавського району Полтавської області.

Суддя