Справа № 240/4879/22
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Житомир справа №240/4879/22

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови їй в проведенні перерахунку та виплати з 01.04.2019 року призначеної пенсії з урахуванням 30 % мінімальної пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести їй перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018, з урахуванням доплати в розмірі 30 % від мінімальної пенсії у відповідності до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

На обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що має статус дитини війни, а відтак є особою, яка користується пільгами, передбаченими Законом України "Про соціальний захист дітей війни". Вказує, що після прийняттям Конституційним Судом України рішення від 17.07.2018 №6-р/2018 було відновлено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка передбачає, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком. Однак, відповідач відмовив їй у нарахування та виплаті підвищення до пенсії у вказаному розмірі. У зв`язку із цим, ОСОБА_1 звернулась із даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/4879/22 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи свою позицію управління вказало, що згідно з статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" дітям війни до пенсії виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" (зі змінами) дітям війни з 01.12.2013 підвищення встановлено в сумі 66,43 гривень. Іншого чинним законодавством не передбачено. Натомість позивач, обґрунтовуючи звернення з даним позовом до суду, цитує статтю 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка втратила чинність. З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області просило відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Згідно довідки від 03.03.2010 №152, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира, ОСОБА_1 є особою, яка має право на користування пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни".

Наявними у матеріалах справи документами підтверджується, що ОСОБА_1 , як особа, яка має статус дитини війни, щомісячно отримує підвищення до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в розмірі 66,43 гривень, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення".

Вважаючи, що після прийняттям Конституційним Судом України рішення від 17.07.2018 №6-р/2018 та відновлення дії статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка передбачає, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком, вона має право на отримання цього підвищення саме в такому розмірі, а не в розмірі 66,43 гривень, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України від 18.11.2004 № 2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції, яка діяла до 01.01.2008) було передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до положень статті 6 Закону України від 18.11.2004 № 2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" були внесені зміни, відповідно до яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 (у справі №1-28/2008) вищезазначені зміни до статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни", що були внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 22 травня 2008 року (з дати набуття чинності рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008) відновлено дію редакції статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни", яка передбачала, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

02.08.2014 пунктом 6-7 Закону України від 31.07.2014 №1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"" було встановлено, що норми і положення статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

В подальшому, підпунктом 2 пункту 34 Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (який набрав чинності 01.01.2015) до статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" були внесені зміни відповідно до яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

З наведеного вбачається, що редакція стаття 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни", яка передбачала право дітей війни на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, діяла до 01.01.2015. Починаючи з 01.01.2015 стаття 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" передбачає, що розмір підвищення до пенсії, яке виплачується дітям війни, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Так, пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" (в редакції на момент спірних правовідносин) установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «;Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Отже, виплата позивачу в спірний період підвищення до пенсії, як дитині війни, повинна проводитись відповідачем у розмірі, встановленому вищезазначеною постановою Кабінету Міністрів України.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про те, що Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 у справі № 6-р/2018 відновлено дію статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" в редакції, яка передбачає, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення в розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком (тобто в редакції, чинній до 01.01.2015), оскільки цим Рішенням Конституційного Суду України визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6,підпункт 7пункту 4 розділу I Закону України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України". В той час, як зміни в статтю 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" після яких вказана правова норма передбачає, що дітям війни до пенсії виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, були внесені підпунктом 2 пункту 34 Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України".

Суд звертає увагу, що підпункт 2 пункту 34 Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII не визнавався неконституційним ані Рішенням Конституційного Суду України від 17.07.2018 у справі № 6-р/2018, ані будь-яким іншим рішенням Конституційного Суду України, а тому він підлягає застосуванню.

Відтак, у спірний період відсутні правові підстави для виплати позивачу, як особі, яка має статус дитини війни, підвищення до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 308/12874/16-а.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, в спірний період Головне управління ПФУ у Житомирській області правомірно застосовувало положення пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" та виплачувало позивачу, як особі, яка має статус дитини війни, щомісячне підвищення до пенсії саме в розмірі, визначеному цією постановою.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову, суд розподіл судових витрат не здійснює.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович