Справа № 460/7256/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2024 року м. Рівне №460/7256/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
доУправління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - позивач) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (далі - третя особа) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення штрафу від 02.07.2024 № 73543410.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача про накладення штрафу та відповідна постанова є неправомірними, оскільки на виконання рішення суду у справі №460/13815/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , що підтверджується розпорядженням про перерахунок пенсії з пенсійної справи № МВС та розрахунком на доплату пенсії. Новий розмір пенсії становить 28283,45 грн., який виплачено в основний період виплати пенсії. Здійснення виплати доплати до пенсії, нарахованої на виконання відповідного судового рішення буде здійснено після виділення коштів з Державного бюджету України. Позивач посилається на те, що умовами для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу є невиконання судового рішення та відсутність поважних причин невиконання судового рішення. Вважає, що у спірному випадку наявні поважні причини такого невиконання, оскільки невиплата пенсії пов`язана з відсутністю відповідного фінансового забезпечення, а тому підстави для застосування штрафу за невиконання рішення суду відсутні. Відтак, при прийняті постанови про накладення штрафу у ВП № 73543410 від 02.07.2024 державний виконавець діяв всупереч вимог чинного законодавства. Просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовна заява була залишена без руху.

У вказаний строк позивач допущені недоліки усунув. Відтак, ухвалою суду від 15.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено провести у відкритому судовому засіданні 22.07.2024 о 10:00 год.

Витребувано у відповідача належним чином засвідченні копії матеріалів виконавчого провадження № 73543410 та копію Витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою на підтвердження нарахування ОСОБА_1 заборгованості за пенсією, на виконання рішення суду у справі №460/13815/23. Запропоновано подати відзив на позовні заяву. Залучено до розгляду третю особу, якій запропоновано подати пояснення по справі.

Відповідачем не подано відзив на позовну заяву,

Від третьої особи також жодних пояснень щодо позовної заяви не надійшло.

У судове засідання призначене на 22.07.2024 учасники справи не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні.

Цього ж дня, відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням уповноваженого працівника на лікарняному.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідач не позбавленим можливості залучити іншого представника до розгляду справи в суду, протилежного для суду надано не було.

Враховуючи положення статей 205, 229, 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглянув справу без участі учасників справи у порядку письмового провадження.

В силу вимог ч. 4 ст.229 КАС України, фіксування судового розгляду справи (в письмовому провадженні) за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши позовну заяву та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі №460/13815/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 20.10.2023.

На виконання рішення суду у справі №460/13815/23 Рівненським окружним адміністративним судом 25.10.2023 видано виконавчий лист, стягувачем за яким є ОСОБА_1 , а боржником - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

13.12.2023 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. відкрито виконавче провадження № 73543410 з виконання виконавчого листа, виданого Рівненським окружним адміністративним судом 25.10.2023 у справі №460/13815/23.

26.06.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. у виконавчому провадженні №73543410 сформовано для боржника вимогу державного виконавця щодо негайного надання інформації про виконання рішення з наданням підтверджуючих документів.

На вимогу державного виконавця від 02.07.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 21.03.2024 №1700-0802-8/38731 надало інформацію про виконання рішення суду у справі №460/13815/23, згідно з якою судове рішення, що набрало законної сили, виконано у повному обсязі у межах покладених зобов`язань. Стягувачу здійснено перерахунок пенсії та проведено перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 . Новий розмір пенсії становить 28283,45 грн. та виплачено в основний період виплати пенсії. Сума доплати згідно з рішенням суду буде виплачена за наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України, оскільки ст.8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. У цьому ж листі боржник просив закінчити виконавче провадження.

02.07.2024 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Синюк І.В. у виконавчому провадженні №73543410 винесено постанову про накладення штрафу, якою за невиконання без поважних причин рішення суду на боржника, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, накладено штраф в сумі 5100грн.

Вважаючи дії та постанову щодо накладення штрафу протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016.

За визначенням ст.1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Примусове виконання рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи, здійснюється органами державної виконавчої служби.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження". За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2).

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Зокрема, згідно з ч.1 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч.2 ст.75 Закону України "Про виконавче провадження" у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Системний аналіз правових норм дає підстав для висновку, що законодавство встановлює відповідальність боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання за невиконання рішення, а саме: накладення штрафу, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас, для накладення зазначеного штрафу, законодавство передбачає установлення невиконання судового рішення без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Отже, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України "Про виконавче провадження". Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, але не зробив цього. Поважними, в розумінні наведених норм Закону України "Про виконавче провадження", можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Суд зауважує, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що на виконання рішення суду у справі №460/13815/23 позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, індексацію пенсії з 01.03.2023.

Згідно із рішення про перерахунок пенсії від 01.11.2023 № -МВС, індексація базового ОСНП 2023(23516,65*0,197) становить 1500,00грн. Підсумок пенсії (з надбавками) з 01.11.2023 становить 28283,45грн.

Разом з тим, з`ясовано, що в суму доплати 3526,40 грн. з березня 2023 року входить, - 2000 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №713 грн. та індексація - 1500 грн, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168, що стверджується розрахунком на доплату пенсії за пенсійною справою № за Дорученням № Д .

Поряд з цим, виплату такої доплати з березня 2023 року позивач не здійснив.

Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомлено, що виплата коштів на виконання рішення суду буде виплачена після виділення коштів із державного бюджету на ці цілі, оскільки статтею 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнення з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що виплата пенсії забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Таким чином, як на підставу щодо невиконання судового рішення у справі №460/13815/23, позивач вказує на відсутність фінансування необхідного на виплату коштів за судовим рішенням.

Відсутність у позивача достатніх бюджетних асигнувань станом на час винесення оспорюваної постанови про накладення штрафу на час розгляду справи судом підтверджується Тимчасовим розписом доходів і видатків Пенсійного фонду України на І квартал 2024 року, затвердженим наказом голови правління Пенсійного фонду України від 29.12.2022 №218, та Тимчасовим розписом доходів і видатків Пенсійного фонду України на ІІ квартал 2024 року, затвердженим наказом голови правління Пенсійного фонду України від 28.03.2023 №32, якими не передбачено кошти на виконання рішень суду .

З огляду наведене, суд вважає, що фактичне та у повному обсязі виконання позивачем судового рішення у справі №460/13815/23 можливе за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

При цьому, доказів виділення боржнику коштів для виплати суми заборгованості матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що листом від 02.07.2024 на вимогу про надання інформації, позивач повідомив відповідача про виконання рішення суду у добровільному порядку, надавши протокол перерахунку пенсії. Також пенсійним органом зазначено, що погашення заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду, здійснюватиметься в межах бюджетних асигнувань.

Державним виконавцем в оскаржуваній постанові про накладення штрафу не надано мотивованого обґрунтування про визнання або не визнання причин не виконання рішення суду неповажними.

У розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, статті 8 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України належна поза розумним сумнівом вмотивованість офіційного письмового документу владного суб`єкта є гарантією особи на доступ до суду. Незабезпечення владним суб`єктом цієї вимоги призводить до однозначної та очевидної протиправності управлінського діяння у зв`язку з дефектом у юридичній визначеності.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.03.2021 року по справі №520/4577/19, у постанові від 09.12.2020 року по справі №824/1276/18-а.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі №560/594/20 зазначив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною до невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

В свою чергу, Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі № 420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10. 2021 у справі № 360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 зазначив, невиконання судового рішення ГУ ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

У відповідності до ч. 5 ст. 242 КАС України суд має враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлені обставини справи в їх сукупності свідчать, що невиконання рішення суду у повному обсязі в даному випадку обумовлене об`єктивними причинами, які не залежали від позивача.

Поряд з цим, суд враховує, що з метою захисту інтересів стягувача державний виконавець наділений повноваженнями проводити перевірку виконання боржником рішень, що підлягають виконання відповідно до цього Закону, зокрема, одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб та інших учасників виконавчого провадження пояснення, довідки та іншу інформацію необхідну для проведення виконавчих дій (п.п.1,3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII).

Тобто, державний виконавець був зобов`язаний та мав провести перевірку виконання судового рішення "боржником", оскільки підставою для накладення відповідного штрафу є саме невиконання рішення без поважних причин.

У свою чергу, відповідачем до суду не було надано, а матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що державний виконавець, після надходження вказаного вище листа позивача від 02.07.2024, витребував від нього відповідні пояснення, довідки або ж розрахунок, які необхідні для перевірки виконання ним судового рішення. Будь-яких заходів щодо оцінки причини невиконання рішення суду відповідачем не вжито.

Враховуючи, що позивачем не виконано рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2023 у справі №460/13815/23 в частині проведення ОСОБА_1 виплати суми доплати, суд дійшов висновку, що державний виконавець, приймаючи постанову про накладення штрафу від 02.07.2024, діяв необ`єктивно, необґрунтовано, тобто без урахування всіх обставин невиконання судового рішення. Відтак, постанова про накладення штрафу від 02.07.2024 ВП №73543410 не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в ч.2 ст.2 КАС України, а отже підлягає скасуванню.

З огляду на наведене позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 5100 грн. від 02.07.2024 у виконавчому провадженні № 73543410.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на момент розгляду справи, не надав суду відзиву і жодних доказів в обґрунтування правомірності своїх дій та рішення. Натомість, факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Враховуючи положення ст.139 КАС України та пов`язаність позовних вимог, суд стягує пропорційного до розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, витрати у виді судового збору у сумі 3028,00грн. сплачені згідно з платіжною інструкцією від 12.07.2024 № 1978.

Керуючись статтями 241-246, 255, 270-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та скасування постанови, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в сумі 5100 грн. від 02.07.2024 у виконавчому провадженні № 73543410.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати із сплати судового збору в сумі 3028,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Днем подання апеляційної скарги є день її надходження до відповідного суду. Строк подання апеляційної скарги не може бути поновлено. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 липня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Відповідач - Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, буд. 29,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43316386)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 Адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Д.П. Зозуля