Справа № 380/15562/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 рокусправа № 380/15562/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району Шимбри Мар`яни Ярославівни про скасування реєстраційного запису, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до Державного реєстратора Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району Шимбри Мар`яни Ярославівни (далі - відповідач), в якому просить скасувати рішення (реєстраційну дію) про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району ОСОБА_2 , а саме: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67242524 від 18.04.2023.

В обґрунтування позову зазначила, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «РУБІКОН ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу майнових прав від 25.08.2021 № 78-21/25-08/61, та акт приймання-передачі № б/н від 04.10.2022. Повідомила, що на підставі вищевказаних документів, Державним реєстратором Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області ОСОБА_2 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 67242524 від 18.04.2023, та зареєстровано право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомості, відповідно до зазначеного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вважає, що вищевказане рішення відповідача були прийнято з грубим порушенням норм чинного законодавства, з огляду на те, що одночасно з державною реєстрацією спеціального майнового права на подільний об`єкт незавершеного будівництва, яка проводиться вперше, здійснюється державна реєстрація обтяження речових прав на подільний об`єкт незавершеного будівництва. Вказала, що відповідно до п. 3 ст. 24 Закону, підставою для відмови в державній реєстрації прав є те, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом. Стверджує, що при зазначеній державній реєстрації майнових прав, не було надано вищевказаних документів (а надано лише договір купівлі- продажу, акт приймання-передачі, та довідку про оплату), і тому ця реєстрація не відповідає вимогам чинного законодавства.

Ухвалою від 11.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Цією ж ухвалою визначено відповідачу надати суду відзив на позовну заяву та всі матеріали, які взяті до уваги відповідачем при прийнятті рішення про державну реєстрацію прав на нерухоме майно за індексним номером: 67242524 від 18.04.2023, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі до канцелярії Львівського окружного адміністративного суду (79018 м. Львів вул. Чоловського 2).

Копію ухвали від 11.07.2023 надіслано відповідачці рекомендованим поштовим відправленням за ШКІ № 055 відповідачці яке повернулося на адресу суду, з відміткою органу поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідачка заяви про визнання позову чи відзиву на позовну заяву в строки, передбачені ст. 261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до суду не надала.

Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.

Як слідує з інформаційної довідки № 338202154 від 06.07.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, Державний реєстратор Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району ОСОБА_2 13.04.2023 зареєструвала право власності на закінчений будівництвом об`єкт квартиру, загальною площею 125,3 м2, житлова площа 33,1 м2, яка знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником зазначеної квартири визначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України.

Підставою внесення запису згідно з вищезазначеною довідкою є: рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 67242524 від 18.04.2023, 12:02:04, ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 67242524 від 18.04.2023, прийнято з урахуванням таких документів, поданих для державної реєстрації: Технічний паспорт (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: Технічний паспорт (витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: ТІ01:7804-2530-0417-0886, виданий 10.04.2023, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; Документ, що підтверджує присвоєння закінченому будівництвом об`єкту адреси (Витяг з ЄДЕССБ), серія та номер: АR01:3355-4037-4575-6470, виданий 25.11.2022, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; документ, що підтверджує наявність факту виконання умов правочину, довідка, серія та номер: б/н, виданий 04.10.2022, видавник: Будівельно Інвестиційна Компанія "Рубікон Груп"; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 04.10.2022, видавник: ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Рубікон Груп", ОСОБА_3 ; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 04.10.2022, видавник: ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Рубікон Груп", ОСОБА_3 ; договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 78-21/25-08/61, виданий 25.08.2021, видавник: ТОВ "Будівельно-інвестиційна компанія "Рубікон Груп", ОСОБА_3 .

Позивачка не погодилася із таким рішенням, тому звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 01.07.2004 № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV станом на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Згідно з пунктом першим статті 1 Закону № 1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 1952-IV організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Частиною першою статті 9 Закону № 1952-IV встановлено, що до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить:

1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ.

Зберігання реєстраційних справ у паперовій формі здійснюється виключно виконавчими органами міських рад міст обласного та/або республіканського Автономної Республіки Крим значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна;

2) здійснення інших повноважень, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною третьою статті 10 Закону № 1952-IV державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом;

відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав;

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

наявність обтяжень прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості;

наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

виконання вимог, визначених статтею 27-2 цього Закону, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (крім випадків автоматичної реєстрації такого права згідно із законом);

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

У відповідності до частини першої статті 11 Закону № 1952-IV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

На підставі приписів пункту 4 частини першої статті 18 Закону № 1952-IV, у державного реєстратора наявні повноваження для перевірки поданих відомостей, зокрема з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва.

Таким чином, доводи позивачки про протиправність врахування відповідачкою документів, які не були подані до реєстрації при зазначеній державній реєстрації майнових прав, є необґрунтованими.

Крім того, суд критично оцінює доводи позивачки про те, що відповідно до п. 3 ст. 24 Закону, підставою для відмови в державній реєстрації прав є те, що подані документи не відповідають вимогам, встановленим Законом № 1952-IV.

Суд враховує, що позивачкою не зазначено в чому саме полягає невідповідність поданих документів вимогам Закону № 1952-IV. Крім того, державний реєстратор наділений повноваженнями перевіряти подані документи та жодних підтверджень такої невідповідності судом не встановлено.

Тому суд не знайшов підстав для визнання оскарженого рішення відповідача протиправним.

При цьому, надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018р. по справі № 802/2236/17-а.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Ураховуючи викладене, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У силу приписів ст. 139 КАС України, судові витрати не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Державного реєстратора Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Стрийського району Шимбри Мар`яни Ярославівни (81600 Львівська область м. Миколаїв вул. Митрополита Андрея Шептицького 11) про скасування реєстраційного запису відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.П. Качур