Справа № 239зп-24/160
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
23 липня 2024 р.Справа №239зп-24/160
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви), -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви), у якій заявник просить суд:
- зупинити виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.05.2024 №144 в частині призначення та виплати щомісячних основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про скасування цього наказу.
- зобов`язати Міністерство оборони України (в тому числі його органи та структурні підрозділи, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, військові частини) зупинити виплату грошових коштів у вигляді щомісячних основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги тощо на користь ОСОБА_2 у зв`язку із загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 (ВЧ НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.05.2024 №144.
- вжити інші заходи забезпечення позову, які суд вважатиме необхідними для захисту прав та інтересів ОСОБА_1 , матері загиблого військовослужбовця - молодшого сержанта ОСОБА_3 (ВЧ НОМЕР_1 ), командира установки стартового взводу стартової батареї 8 окремого зенітного ракетного дивізіону.
Подана заява обґрунтована тим, що згідно з відповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 від 06.07.2024 р. на звернення ОСОБА_1 , наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2024 №144 молодшому сержанту ОСОБА_3 , у зв`язку з загибеллю 08.03.2024, оголошено виплату щомісячних основних, додаткових та інших виплат. Вказаним наказом визначено, що ОСОБА_2 має право на отримання цих виплат. За розрахунково-платіжною відомістю від 27.06.2024 №49 було здійснено виплату ОСОБА_2 на її картковий рахунок в розмірі 197 437,24 грн. ОСОБА_1 вважає безпідставним призначення та виплату ОСОБА_2 коштів, оскільки на момент загибелі ОСОБА_3 ОСОБА_2 не проживала з ним однією сім`єю, фактично та юридично припинила шлюбні відносини, однак рішення суду не набрало законної сили на дату загибелі ОСОБА_3 . Відтак, ОСОБА_1 планує звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2024 №144 в частині призначення відповідних виплат ОСОБА_2 . З цією метою адвокат Фадеева Н.І. звернулася 09.07.2024 р. та повторно 14.07.2024 р. до ВЧ НОМЕР_1 з адвокатськими запитами в інтересах ОСОБА_1 для отримання копій наказу та розрахунково-платіжної відомості, однак на даний час відповідь не отримана. Без отримання копії наказу не вбачається можливим звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про скасування наказу. Адвокатом також проводиться збір інших необхідних доказів для звернення до суду. Тим часом, спірний наказ продовжує діяти, і на його підставі можуть бути проведені виплати на користь ОСОБА_2 , з чим не погоджується позивач. Отже, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, спрямованих на зупинення виплат Міністерством оборони України, його органами та структурними підрозділами, ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовими частинами грошових коштів на користь ОСОБА_2 до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 . Крім того, ОСОБА_2 має намір отримати одноразову грошову допомогу згідно з постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 , чого позивач не може допустити. Так, судове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 та встановлені в ньому обставини матимуть важливе значення для розподілу суми одноразової грошової допомоги між родичами загиблого, оскільки ОСОБА_1 не вбачає підстав для будь-яких виплат на користь ОСОБА_2 , і ці аргументи заявника будуть покладені в основу правових підстав майбутнього позову. Невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення або неможливості поновлення порушених прав заявника, оскільки ОСОБА_2 безпідставно отримає грошові кошти, і позивач буде вимушена ініціювати нові судові спори з повернення цих виплат. Виплати на користь ОСОБА_2 до ухвалення судом рішення у цій справі призведуть до порушення власності позивача та права на доступ до ефективного правосуддя в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.1 ст.153 КАС України, заява про забезпечення позову подається, до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Надаючи оцінку доводам заявника та вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо :
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за відповідною заявою.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 21.09.2023 року у справі №580/244/23.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 87640690) зазначила, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.11.2018 у справі №826/8556/17 (номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 78022699).
Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 Кодекс адміністративного судочинства України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про очевидність порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 11.10.2023 року у справі №300/5005/22.
Так, заявник зазначає, що згідно з відповіддю командира ВЧ НОМЕР_1 від 06.07.2024 р. на звернення ОСОБА_1 , наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2024 №144 молодшому сержанту ОСОБА_3 , у зв`язку з загибеллю 08.03.2024, оголошено виплату щомісячних основних, додаткових та інших виплат. Вказаним наказом визначено, що ОСОБА_2 має право на отримання цих виплат. За розрахунково-платіжною відомістю від 27.06.2024 №49 було здійснено виплату ОСОБА_2 на її картковий рахунок в розмірі 197 437,24 грн. ОСОБА_1 вважає безпідставним призначення та виплату ОСОБА_2 коштів. ОСОБА_1 планує звернутися до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом про скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.05.2024 №144 в частині призначення відповідних виплат ОСОБА_2 . Спірний наказ продовжує діяти, і на його підставі можуть бути проведені виплати на користь ОСОБА_2 , з чим не погоджується позивач. Крім того, ОСОБА_2 має намір отримати одноразову грошову допомогу згідно з постановою КМУ від 28.02.2022 р. №168 у зв`язку із загибеллю ОСОБА_3 .
Зазначені заявником обставини не дають підстави для висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки ризик настання для неї негативних наслідків при невжитті заходів забезпечення позову не підтверджено.
Отже, відсутні станом на день постановлення цієї ухвали підстави для висновку, що існуватиме неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, а також що існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення її прав у майбутньому, оскільки заявником не обґрунтовано невідворотність настання стверджуваних наслідків без застосування заходів забезпечення позову.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Щодо доводів представника про те, що без отримання копії наказу не вбачається можливим звернення ОСОБА_1 до суду з позовом про скасування наказу. Адвокатом також проводиться збір інших необхідних доказів для звернення до суду, то суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частинами 5, 7 ст. 161 КАС України передбачено, що у разі необхідності до позовної заяви в т.ч. додаються клопотання та заяви позивача про витребування доказів. До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.
Таким чином, заявник не позбавлена права звернутися до адміністративного суду про оскарження відповідного наказу з одночасним направлення до суду клопотання (заяви) про його витребування.
Отже з урахуванням викладеного вище, суд вважає, що доводи, викладені в заяві містять припущення, заявником не надано до суду обґрунтованих доводів та доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову, що не дає можливості встановити існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Також, суд звертає увагу, що у ст. 151 КАС України визначені види забезпечення позову
Так, що положеннями ч. 1 ст. 151 КАС України не встановлено такий вид забезпечення позову як зобов`язання відповідача вчиняти певні дії, а також вжиття інших заходів забезпечення позову, про що в т.ч. просить заявник в прохальній частині.
З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу співмірного вжиття заходів забезпечення позову, та з огляду на приписи статті 150 КАС України, за відсутності обґрунтованих підстав та доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви) є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову (до подання позовної заяви),- відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статтями 256 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.07.2024 року.

Суддя О.М. Неклеса