Справа № 200/1450/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року справа №200/1450/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі № 200/1450/24 (головуючий І інстанції Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати неправомірними дій щодо неврахування при призначені пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 заробітної плати, вказаної в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради;

- зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 07 січня 2022 року з урахуванням заробітної плати, вказаної в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради.

В обґрунтування позову зазначив, що 10 січня 2022 року звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Заяву позивача за принципами екстериторіальності було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

17 січня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 в зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

До пільгового стажу за Списком № 1 відповідачем не зараховано періоди роботи з 11 серпня 1991 року по 23 травня 1993 року та з 24 травня 1993 року по 26 грудня 1999 року на посаді оператора отримання штапельного скловолокна в ОП Костянтинівський завод скловиробів.

Рішенням у справі № 200/1559/22, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи в орендному підприємстві Костянтинівський завод скловиробів імені 13 розстріляних робітників оператором отримання штапельного скловолокна з 11 серпня 1991 року по 23 травня 1993 року та з 24 травня 1993 року по 26 грудня 1999 року, за винятком днів відпусток без збереження заробітної плати з 04 січня 1993 року по 17 січня 1993 року, з 18 січня 1993 року по 19 січня 1993 року, з 08 лютого 1993 року по 24 лютого 1993 року, 31 липня 1993 року, 24 березня 1993 року, з 21 липня 1994 року по 22 липня 1994 року, 25 листопада 1995 року, та днів прогулів 01 грудня 1991 року та 29 травня 1992 року.

Також зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 10 січня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

На виконання судового рішення відповідачем призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з 07 січня 2022 року.

Проте, при призначені не враховано заробітну плату вказану в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради.

Такі дії є протиправними.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року позов задоволено.

Визнано неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо неврахування при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заробітної плати, вказаної в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з дати первинного звернення - з 10 січня 2022 року з урахуванням заробітної плати, вказаної в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058 за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід) виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відтак, коли особа надає заяву про призначення (перерахунок) пенсії з урахуванням заробітної плати (доходу) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2000, заробітна плата (дохід) підлягає перевірці на відповідність первинним документам.

Оскільки позивачем не надано первинних документів, на підставі яких видано довідки, також відсутній акт перевірки правильності нарахованих сум заробітної плати, відображеної в довідках, підстави для перерахунку пенсії позивача на підставі наданих довідок відсутні.

Крім того, суд, зобов`язуючи відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив про відсутність справи в паперовому вигляді та що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України). Також, щодо інституту відновлення втраченого судового провадження в адміністративній справі у зв`язку з запровадженням ЄСІТС зазначено, що втрата судового провадження стосується справ, які були сформовані в паперовій формі.

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначений лист Верховного Суду, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

10.01.2022 позивач, досягнувши 50-річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пільгової пенсії згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Заяву позивача про призначення пільгової пенсії за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

17 січня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення № 51 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 1.

В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 29 років 01 місяць 11 днів, пільговий стажу відсутній.

До пільгового стажу за Списком № 1 відповідачем не зараховано періоди роботи позивача з 11 серпня 1991 року по 23 травня 1993 року та з 24 травня 1993 року по 26 грудня 1999 року на посаді оператора отримання штапельного скловолокна в ОП Костянтинівський завод Скловиробів, тому позивач звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 липня 2022 року у справі № 200/1559/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального (пільгового) стажу за Списком № 1, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 періоди роботи в орендному підприємстві Костянтинівський завод скловиробів імені 13 розстріляних робітників оператором отримання штапельного скловолокна з 11 серпня 1991 року по 23 травня 1993 року та з 24 травня 1993 року по 26 грудня 1999 року, за винятком днів відпусток без збереження заробітної плати з 04 січня 1993 року по 17 січня 1993 року, з 18 січня 1993 року по 19 січня 1993 року, з 08 лютого 1993 року по 24 лютого 1993 року, 31 липня 1993 року, 24 березня 1993 року, з 21 липня 1994 року по 22 липня 1994 року, 25 листопада 1995 року, та днів прогулів 01 грудня 1991 року та 29 травня 1992 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10 січня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

На виконання рішення у справі № 200/1559/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

При призначені пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не враховано заробітну плату, вказану в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що періоди, вказані у довідках, співпадають з періодам роботи позивача за записами в трудовій книжці, довідки містять усі необхідні реквізити та видані архівної установою міської ради, отже повинні бути враховані пенсійним органом при призначенні пільгової пенсії за заявою позивача від 10.01.2022.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.(…)

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

На підставі частини третьої статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії згідно з Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.11.2005 за № 22-1 (далі Порядок № 22-1) довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Як свідчать матеріали справи, позивачем при поданні заяви про призначення пенсії подані архівні довідки про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської Ради.

Оскільки періоди роботи позивача, вказані в довідках, співпадають з періодами роботи, вказаними у трудовій книжці позивача, довідки містять всі необхідні реквізити, видані архівної установою міської ради, тому пенсійний орган безпідставно не врахував зазначені довідки при призначенні пенсії позивачу.

Щодо доводів про дискреційні повноваження пенсійного органу суд зазначає наступне.

Згідно зі змісту Рекомендації № R(80) 2 Комітету Міністрів державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснити з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень, те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящих в ієрархії нормативно - правовим актам. Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межи завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Право на судовий захист гарантовано статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, для того, щоб особа могла реалізувати своє право на судовий захист, необхідно встановити, що оскаржуваними рішенням чи діянням суб`єкта владних повноважень порушено права, свободи чи інтереси саме цієї особи або особи в інтересах якої вона звертається.

При цьому, як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Так, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Натомість, у даній справі, відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд, зокрема, брати до уваги дані, визначені в довідках про заробітну плату, чи ні.

Отже, правомірним у даному випадку є лише один варіант поведінки, залежно від фактичних обставин, з врахуванням ефективного захисту порушеного права позивача, - визначення пенсійному органу обов`язку перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 з дати первинного звернення - з 10 січня 2022 року з урахуванням заробітної плати, вказаної в архівних довідках про заробітну плату № 05-07-07/1135 від 15 грудня 2021 року, № 05-07-07/1136 від 15 грудня 2021 року та № 05-07-07/1137 від 15 грудня 2021 року, які видані виконавчим комітетом Костянтинівської міської ради.

На підставі вищезазначеного судом першої інстанції, з врахуванням ефективного захисту порушеного права позивача правильно визначено спосіб захисту порушеного права позивача.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі № 200/1450/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2024 року у справі № 200/1450/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 22 липня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 липня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Геращенко