Справа № 320/44393/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної соціальної сервісної служби України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом Підприємства об`єднання громадян «КОНКОРДІЯ» до Національної соціальної сервісної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Підприємство об`єднання громадян «КОНКОРДІЯ» (далі по тексту - позивач, ПОГ «КОНКОРДІЯ») звернулося до суду з адміністративним позовом до Національної соціальної сервісної служби України (далі по тексту - відповідач) в якому просило визнати протиправним і скасувати наказ Національної соціальної сервісної служби України №35 від 05.05.2023 «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» відносно Підприємства об`єднання громадян «КОНКОРДІЯ».

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року значений позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ПОГ «КОНКОРДІЯ», згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перебуває на обліку, як платник податків за основним місцем обліку.

05.04.2021 року розпорядженням виконавчого органу Київської обласної державної адміністрації № 189 надано ПОГ «КОНКОРДІЯ» дозвіл на право користування пільгами з оподаткування підприємствам та організаціям громадських організацій осіб з інвалідністю, згідно з п.8 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України та п. 142.1 ст.142 розділу III «Податок на прибуток підприємств» ПК України, терміном дії з 01.01.2022 року.

Наказом Національної соціальної сервісної служби України від 05.05.2023 року № 35 «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування», відповідно до ст.14-3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», пунктів 12, 13 Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 № 1010 (зі змінами), враховуючи лист Бюро економічної безпеки від 01.05.2023 № 11/4.5/10086-23 скасовано дозвіл на право користування пільгами з оподаткування, надані розпорядженнями Київської обласної військової адміністрації від 05.04.2021 року № 189 ПОГ «КОНКОРДІЯ» (далі по тексту - оскаржуваний наказ).

Департамент адміністрування програм соціальної підтримки у семиденний строк зобов`язано повідомити підприємства зазначені в пункті 1 цього наказу про прийняте рішення щодо скасування дозволів. Наказ набирає чинності з дня його видачі.

06.11.2023 року, намагаючись встановити, що фактично стало підставою для винесення спірного наказу, позивач звернувся до Національної соціальної сервісної служби України з запитом на отримання публічної інформації, розпорядником якої є Національна соціальна сервісна служба України щодо надання інформації про прийняття останнім наказу про скасування дозволу на право користування пільгами з оподаткування. Також, у вказаному запиті позивач просив надати відповідну інформацію та належним чином засвідчені копії документів, які стали підставою для прийняття спірного наказу.

Листом від 10.11.2023 №0000-00303-ПІ/318-2023/34157 Національною соціальною сервісною службою України надіслано позивачу копію листа Нацсоцслужби від 10.05.2023 № 0000-030201-5/14605-2023/19972 та засвідчену копію наказу Нацсоцслужби «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» від 05.05.2023 № 35.

20.11.2023 року ПОГ «КОНКОРДІЯ» повторно звернулося до відповідача із запитом щодо отримання публічної інформації (належним чином засвідчені копії документів), оскільки відповідачем надана неповна інформація на запит від 06.11.2023 року.

Листом від 27.11.2023 № 0000-00303-ПІ/347-2023/35301 Національна соціальна сервісна служба України надано позивачу копію листа Бюро економічної безпеки України від 01.05.2023 № 11/4.5/10086-23.

Як вбачається з листа Бюро економічної безпеки України від 01.05.2023 № 11/4.5/10086-23, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 24.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212, ч.2 ст.222, ч.2 ст.366, ч.2 ст.15, ч.5, ст.191, ч.3 ст.209 Кримінального кодексу України, та в ході зазначеного розслідування встановлено факти неправомірного використання пільг оподаткування підприємствами, в тому числі ПОГ «Центр реабілітації «КОНКОРДІЯ».

Органом досудового розслідування ініційовано проведення аналітичних досліджень щодо оцінювання ризиків та/або правопорушень у фінансово-господарській діяльності зазначених вище підприємств, за результатами яких складені відповідні аналітичні продукти, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до висновків аналітичних продуктів, складених Департаментом аналізу інформації та управління ризиками Бюро економічної безпеки України, службовими особами ТОВ «Бренд проперті», в період 2021-2023 років, допущено порушення норм Податкового кодексу та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Між тим, зазначено, що відповідно до ст. 12 «Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій осіб з інвалідністю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 № 1010, врахувати отримані дані в роботі Національної соціальної сервісної служби України та провести заходи в межах компетенції.

Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, без проведення перевірки отриманої інформації, лише формально пославшись на ст.14-3 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», пункти 12, 13 Порядку надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємства та громадських організацій осіб з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.08.2007 № 1010 (зі змінами), з урахуванням листа Бюро економічної безпеки України від 01.05.2023 № 11/4.5/10086-23, було безпідставно скасовано дозвіл позивача на пільгове оподаткування.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються приписами Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 №875-XII (далі по тексту Закон України №875-XII), Податковим кодексом України (далі по тексту - ПК України) та Порядком надання дозволу на право користування пільгами з оподаткування для підприємств та організацій громадських організацій інвалідів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1010 від 08.08.2007 (далі по тексту - Порядок №1010).

Статтею 14-3 Закону України № 875-XII передбачено, що рішення про скасування дозволу на право користування пільгами з оподаткування підприємством, організацією громадського об`єднання осіб з інвалідністю приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни, в разі:

- отримання заяви від громадського об`єднання осіб з інвалідністю щодо скасування зазначеного дозволу;

- подання відповідних податкових органів та інших державних органів про порушення законодавства України підприємством, організацією громадського об`єднання осіб з інвалідністю;

- неефективності виробничої діяльності та відсутності соціальної значимості за результатами аналізу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту осіб з інвалідністю, ветеранів війни, соціально-економічних показників діяльності підприємства, організації громадського об`єднання осіб з інвалідністю;

- ліквідації підприємства, організації громадського об`єднання осіб з інвалідністю.

Також, згідно п.12 Порядку №1010 рішення про скасування дозволу, строк дії якого не закінчився, приймається Національною соціальною сервісною службою України у разі:

- надходження від засновника заяви з обґрунтуванням щодо скасування дозволу;

- надходження подання відповідних органів ДПС та інших державних органів про порушення підприємством, організацією податкового та митного законодавства, законодавства про соціальний захист осіб з інвалідністю;

- неефективності виробничої діяльності та відсутності соціальної значущості за результатами проведеного Нацсоцслужбою, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань соціального захисту населення аналізу соціально-економічних показників діяльності підприємства, організації;

- ліквідації засновника, підприємства, організації.

У свою чергу, з аналізу оскаржуваного наказу вбачається, що підставою для його прийняття стали обставини надходження подання відповідних органів ДПС та інших державних органів про порушення підприємством, організацією податкового та митного законодавства, законодавства про соціальний захист осіб з інвалідністю.

Так, відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України визначено, що податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Порушення податкового законодавства та порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України (п.109.2 ст.109 ПК України).

Згідно з п. 111.1 та п. 111.2 ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна.

При цьому фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних фінансових) санкцій (штрафів).

Відповідно до норм чинного законодавства, підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення та стягнення штрафу є податкове повідомлення-рішення, що відповідає вимогам, визначеним п. 58.1 ст. 58 цього Кодексу (п. 112.5 ст. 112 ПК України).

Відповідно до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, в листі від 01.05.2023 № 11/4.5/10086-23 зазначається, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 24.02.2020 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212, ч.2 ст.222, ч.2 ст.366, ч.2 ст.15, ч.5, ст.191, ч.3 ст.209 Кримінального кодексу України, та в ході зазначеного розслідування встановлено факти неправомірного використання пільг оподаткування підприємствами, в тому числі Підприємством об`єднання громадян «Центр реабілітації «КОНКОРДІЯ».

Як зазначено позивачем, та не спростовано відповідачем, податковим органом проведено ряд перевірок відносно ПОГ «КОНКОРДІЯ», а саме:

- ГУ ДПС у м. Києві, з 15.11.2022 по 05.12.2022, проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за серпень 2022 року (податкова декларація з ПДВ від 20.09.2022 №, з урахуванням уточнюючого розрахунку від 16.11.2022 №).

За результатами вказаної перевірки контролюючим органом складений Акт перевірки №46666/26-15-07-04-01/41813948 від 12.12.2022, який був отриманий позивачем нарочно 12.12.2022.

30.12.2022 позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 30.12.2022 р. за №4 (форма «В3»), яким відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування за період серпень 2022 року в розмірі 11 592 225 грн.

Вищезазначене податкове повідомлення-рішення виписано податковим органом на основі Акту перевірки №46666/26-15-07-04-01/41813948 від 12.12.2022.

У висновках акта перевірки зазначено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ПОГ «КОНКОРДІЯ» () абз. б) п.200.4 ст.200 Кодексу і, як наслідок, ПОГ «КОНКОРДІЯ» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за вересень 2022 року суму ПДВ в розмірі 19 703 891 гривень.

- ГУ ДПС у м. Києві, з 23.02.2023 по 08.03.2023, проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за вересень 2022 року (податкова декларація з ПДВ за вересень 2022 р., з урахуванням уточнюючого розрахунку від 26.01.2023 №). За результатами перевірки був складений акт перевірки №18453/26-15-07-04-02/41813948 від 15.03.2023, який був отриманий15.03.2023.

05.04.2023 позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 05.04.2023 за №4 (форма «В3»), яким відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування за період вересень 2022 року в розмірі 19 703 891,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення виписано податковим органом на основі Акту перевірки№18453/26-15-07-04-02/41813948 від 15.03.2023.

- ГУ ДПС у м. Києві, з 19.04.2023 по 02.05.2023, проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за лютий 2023 року (податкова декларація з ПДВ за лютий 2023 р., з урахуванням уточнюючих розрахунків від 14.04.2023 та від 19.04.2023).

За результатами перевірки був складений Акт перевірки №32970/26-15-07-04-02/41813948 від 09.05.2023.

29.05.2023 позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 29.05.2023 за №4 (форма «В3»), яким відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування за період лютий 2023 року в розмірі 21 950 527,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення виписано податковим органом на основі Акту перевірки №32970/26-15-07-04-02/41813948 від 09.05.2023.

У висновках акту перевірки зазначено, що документальною позаплановою виїзною перевіркою встановлено порушення ПОГ «КОНКОРДІЯ» () абз. б) п.200.4 ст.200 Кодексу і, як наслідок, ПОГ «КОНКОРДІЯ» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за лютий 2023 року суму ПДВ у розмірі 21 950 527 гривень.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивачем подано адміністративний позов на вищевказані податкове повідомлення-рішення.

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі № 320/22696/23 адміністративний позов Підприємства об`єднання громадян «КОНКОРДІЯ» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у м. Києві від 30.12.2022 р. за №4, форма «В3», від 05.04.2023 р. за №4, форма «В3» та від 29.05.2023 р. за №4, форма «В3».

Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у м. Києві внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість дані щодо узгодженої суми бюджетного відшкодування, заявленого Підприємством об`єднання громадян «КОНКОРДІЯ» за податкові періоди серпень 2022 року, вересень 2022 року та лютий 2023 року.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024 року апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 30.11.2023 залишено без змін.

Таким чином, станом на момент винесення відповідачем оскаржуваного наказу № 35 від 05.05.2023 року, вищевказані податкові повідомлення-рішення не набули статусу узгодженості, з огляду на приписи абз.4 п.56.18 ст.56 ПК України, оскільки ПОГ «КОНКОРДІЯ» їх оскаржено до адміністративного суду.

Відповідно до приписів норм чинного законодавства чітко регламентовано, що державний орган має право приймати рішення у суворій відповідності до закону, з урахуванням доказів, що підтверджують той чи інший факт.

Посилання представника відповідача у відзиві на обставини того, що на адресу Нацсоцслужби від Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України надійшов лист №11/4.5/100862023 від 01.05.2023, в якому повідомляється, що за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 правопорушень, передбачених ч.2 ст.205-1, ч.3 ст.212, ч.2 ст.222, ч.2 ст.366, ч.2 ст.15, ч.5, ст.191, ч.3 ст.209 Кримінального кодексу України, та в ході зазначеного розслідування встановлено факти неправомірного використання пільг оподаткування підприємствами, в тому числі ПОГ «КОНКОРДІЯ», є безпідставними та необґрунтованими, оскільки не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст.124 Конституції України,

У зв`язку з встановленими обставинами та зазначеними нормами чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржуваний наказ Національної соціальної сервісної служби України №35 від 05.05.2023 «Про скасування дозволів на право користування пільгами з оподаткування» прийнятий відповідачем передчасно, без належних та допустимих доказів вчинення ПОГ «КОНКОРДІЯ» факту неправомірного використання пільг оподаткування підприємствами, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, а в рішенні від 27.09.2010 по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» - що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного суду України від 02.11.2004 р. N 15-рп/2004 суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі «Пономарьов проти України» (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що «право на справедливий судовий розгляд», яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

У справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції не зобов`язує держав - учасників Конвенції створювати апеляційні чи касаційні суди. Однак там, де такі суди існують, необхідно дотримуватись гарантій, визначених у статті 6» (пункт 22 мотивувальної частини рішення від 20 липня 2006 року).

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов підлягає задоволенню, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Так, згідно ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.ст. 242, 257, 260, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національної соціальної сервісної служби України - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Л.О. Костюк

Повний текст виготовлено 18.07.2024 року