Справа № 560/4334/24
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4334/24
РІШЕННЯ

іменем України

19 липня 2024 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом приватного підприємства "СВІТ-ХІМ" до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "СВІТ-ХІМ" звернулося в суд з позовом до Хмельницької митниці, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000047/2 від 01.03.2024;

2. Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА400040/2024/000138 від 01.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за результатами перевірки поданої митної декларації відповідач прийняв оскаржувані рішення з посиланням на неподання до митного оформлення документів, які підтверджують числове значення складових митної вартості у відповідності до вимог п.3 ст.53 МКУ.

Щодо висновку відповідача про те, що сума в банківських платіжних документах не відповідає вартості товару та банківський документ виписаний раніше ніж рахунок фактура зазначив, що до митного оформлення приватним підприємством «СВІТ-ХІМ» надано платіжну інструкцію в іноземній валюті №32 від 28.08.2023 на суму 200202 доларів США. Вказаний платіж було здійснено на виконання контракту №N1-23 від 23.08.2023.

Продавець «NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD» листом від 29.09.2023 повідомив приватне підприємство "СВІТ-ХІМ" про неможливість поставки товару визначеного в інвойсі від 23.08.2023 по контракту №N1-23 від 23.08.2023, на суму 200202 доларів США згідно платіжної інструкція в іноземній валюті №32 від 28.08.2023. У зв`язку з вказаним в приватного підприємства «СВІТ-ХІМ» виникла переплата по вказаному контракту.

Як зазначає позивач, листом від 01.12.2023 приватне підприємство «СВІТ-ХІМ» просило «NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD» зарахувати грошові кошти, які були перераховані продавцю згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №32 від 28.08.2023 в сумі 41545,72 доларів США, в якості оплати по інвойсу №2324 від 30.11.2023.

Згідно листа продавця товару від 04.12.2023 з суми 200202 доларів США, перерахованих згідно платіжної інструкція в іноземній валюті № 32 від 28.08.2023, 41545,72 доларів США були зараховані в якості оплати інвойсу №2324 від 30.11.2023.

Позивачем в митній декларації заявлена фактурна вартість товару в розмірі 41545,72 доларів США (графа 22 МД). Наданий до митного оформлення інвойс № 2324 від 30.11.2023 містить таку саму суму вартості товару.

Щодо наведеного у рішенні про коригування митної вартості твердження про відсутність у банківському платіжному документі печаток та підписів платника зазначив, що платіжна інструкція в іноземній валюті №32 від 28.08.2023 на суму 200202 доларів США, сформована за допомогою системи «UKRSIB business», яка належить надавачу платіжних послуг АТ «УКРСИББАНК». Формування платіжної інструкції в електронному вигляді унеможливлює проставлення фізичного підпису та печатки представником позивача.

Вказаний платіжний документ містить відповідні відмітки - відбиток штемпеля та підпис відповідальної особи, які свідчать про виконання вказаного платіжного документу (переказ коштів) зазначеною фінансовою установою.

Щодо висновку відповідача про те, що наявні розбіжності в частині термінів оплати за товар позивач зазначив, що пунктом 2.4. контракту №N1-23 від 23.08.2023 передбачено умови оплати - 100% передоплата.

На переконання позивача, зазначені в рішенні про коригування митної вартості обставини не можуть вважатися розбіжностями, які впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач подав відзив на позов, згідно якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що за результатами опрацювання поданих документів виявлено розбіжності, що впливають на правильність визначення митної вартості, а також ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, про що вказано в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості.

Так, до митного оформлення не подано документи, передбачені договором про надання транспортних послуг №19/02/2024 від 19.02.2024, а саме: рахунок-фактура на перевезення, банківські платіжні документи (п. 3.2), заявка на перевезення (п.2.1), а також коносамент, який передбачено п. 3.5.3 контракту купівлі продажу №N1-23.

Також, відповідач зазначив, що сума в банківських платіжних документах (200202 доларів США) не відповідає вартості товару (41545,72 доларів США). Документів, згідно яких було здійснено передплату за товар (рахунок-фактура, специфікація, тощо) не надано. При цьому банківський платіжний документ (№32 від 28.08.2023) виписаний раніше ніж рахунок-фактура (інвойс №2324 від 30.11.2023). Таким чином, банківські платіжні документи не стосуються оцінюваного товару, оскільки оплата за товар здійснена раніше його фактичного продажу.

Контракт №N1-23 від 23.08.2023 не містить назви товарів та їх загальної вартості, які будуть поставлені згідно нього. Інвойс від 23.08.2023 на суму 200202 доларів США до митного оформлення не подавався.

Згідно пункту 2.4 контракту купівлі продажу №N1-23 від 23.08.2023 передбачено 100% передоплату за товар. Також пунктом 2.1 вказаного контракту передбачено, що загальна сума контракту зазначається в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. Однак пунктом 2.2 вказаного контракту визначено, що покупець оплачує загальну суму у відповідності до діючого контракту і в порядку та термінах визначених в інвойсах.

При цьому згідно інвойсу (рахунку-фактури) №2324 від 30.11.2023 оплата за товар здійснюється протягом 90 днів з дати інвойсу (рахунку-фактури).

Оскільки, подані разом з митною декларацією на виконання частини 2 статті 53 МКУ, документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, та містили вказані вище розбіжності, декларанта було повідомлено про необхідність надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості зі складанням відповідного переліку.

Однак декларантом не було усунуто вищезазначені розбіжності та не підтверджено включення окремих складових митної вартості товарів, у відповідності до положень частини 6 статті 54 МКУ, тому митним органом винесено оскаржуване рішення про коригування митної вартості від 01.03.2024 №UA400000/2024/000047/2.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій вказує, зокрема, що наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення. Але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.

Позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумніві у заявленій вартості товарів.

Також вказує на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.

Вимога надати коносамент є необґрунтованою, так як позивач сплатив за транспортування товарів автомобільним транспортом. Коносамент підтверджує морське перевезення вартість якого включена у вартість товару. Крім того, ненадання позивачем заявки до митного оформлення не може бути підставою для невизнання заявленої позивачем вартості товару, оскільки надання такого документа не є обов`язковим.

Відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначив, що сам факт подання документів, визначених частиною 2 статті 53 МКУ не надає автоматичного права на випуск оцінюваних товарів у вільний обіг, оскільки метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

23.08.2023 між приватним підприємством "СВІТ-ХІМ" (покупець) та компанією "NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD" (продавець) укладено контракт купівлі-продажу №N1-23.

Відповідно до п. 1.1, 2.4 вищевказаного контракту продавець продає, а покупець купує товар на умовах (ІНКОТЕРМС-2010) відповідно до кількості, асортиментом і цінами, вказаними в інвойсах, які є невід`ємною частиною цього контракту. Умови оплати: 100% передоплата.

Поставка товарів в обсягах, зазначених в інвойсах до цього контракту, повинна бути здійснена не пізніше 180 днів з моменту перерахування суми зазначеної в інвойсі (інвойсах) відповідно до розділу 2 контракту (п. 3.1 контракту).

Згідно з п. 4.1 контракту, представник покупця отримує товари за адресою яка вказана в інвойсах.

На виконання контракту здійснено поставку товару згідно інвойсу №2324 від 30.11.2023. Загальна вартість товару склала 41545,72 доларів США. Вказана вартість товару включає вартість морського фрахту з доставкою до порту Гданськ.

Згідно інвойсу №2324 від 30.11.2023 поставка здійснювалась на умовах "Інкотермс" 2010 - CIF в порт Гданськ, Польща за рахунок продавця. Доставка з порту Гданськ в м. Хмельницький здійснювалась за рахунок покупця.

Доставка товару з порту Гданськ, Польща до митного кордону України здійснювалась позивачем за власний рахунок згідно договору №19/02/2024 від 19.02.2024 про надання транспортних послуг з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом, який укладено з ТОВ "Голден Вест Груп".

Відповідно до довідки №74 від 22.02.2024 вартість транспортних витрат по перевезенню вантажу згідно інвойсу №2324 від 30.11.2023 за маршрутом Гданськ (Польща) - п/п. Чоп (Україна) складає 112 585,90 грн., з п/п Чоп - м. Хмельницький (Україна) складає 48251,10 грн. Страхування вантажу не проводилось.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларант до Хмельницької митниці подав митну декларацію №24UA99U1 від 12.03.2024, в якій визначив митну вартість товару, що імпортується, за основним методом, за ціною контракту (основним методом) в розмірі 1 693 367,33 грн. До складових митної вартості включено ціну товару 1 580 781,41 грн. (41545,72 доларів США * 38,0492 грн./1 долар США). А також, відповідно до вимог МК України позивачем до митної вартості товару також включено вартість послуг з транспортування товару, які здійснюються до митної території України в розмірі 112585,90 грн.

До митного оформлення разом з митною декларацією декларантом також подано такі документи:

- рахунок-фактура (інвойс) 2324 від 30.11.2023;

- автотранспортна накладна 20/02/2024SL від 20.02.2023;

- декларація про походження товару 2324 від 30.11.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 32 від 28.08.2023;

- калькуляція транспортних витрат 74 від 12.03.2024;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №N1-23 від 23.08.2023;

- договір (контракт) про перевезення №19/02/2024 від 19.02.2024.

Однак, 01.03.2024 митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UА400000/2024/000047/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000138.

Підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості відповідачем зазначено, що подані згідно ч. 2 та ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів. Зокрема:

- сума в банківських платіжних документах не відповідає вартості товару;

- банківський платіжний документ виписаний раніше ніж рахунок-фактура та не містить печаток та підписів, передбачених формою даного документу;

- наявні розбіжності в частині термінів оплати за товар;

Таким чином, ідентифікувати, що банківські платіжні документи стосуються оцінюваного товару не можливо, що суперечить положенням частини 2 статті 53 МКУ.

- подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною 10 статті 58 МКУ, числових значень складових митної вартості, а саме комісійні та брокерська винагорода, витрат завантаження та перевантаження товару тощо;

Також митним органом встановлено, що заявлений рівень митної вартості товарів 2, 3, 5, 6, 12, 13, 14, 20, 25, 27, 31, 34, 35, 36, 42, 50 не відповідає рівню митної вартості таких же товарів, за яким здійснюється митне оформлення іншими митницями.

Таким чином, у митного органу є обґрунтовані сумніви щодо заявленої декларантом митної вартості товарів та у відповідності до статті VII ГАТТ, є підстави вважати, що документи подані до митного оформлення не містять достовірної інформації щодо «дійсної вартості» товару, оскільки заявлений рівень митної вартості не підтверджений документально.

Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ для підтвердження числового значення митної вартості товарів необхідно надати наступні додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації. Декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. У відповідь декларантом не надано документів, які усувають усі вищезазначені розбіжності та підтверджують включення складових митної вартості товарів та повідомлено про неможливість подання інших додаткових документів.

Згідно частини 6 ст.54 МКУ митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи, що використані декларантом відомості для цілей визначення митної вартості не підтверджені документально, відповідно до пп.2, 3 статті 58 МКУ застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Було проведено процедуру консультації та встановлено, що заявлені декларантом відомості про митну вартість товару та обраний метод її визначення не відповідають наявній у митного органу інформації про вартість товару, відповідно митна вартість буде визначена за другорядним методом відповідно до вимог ст. 64 МКУ. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 59 та ст.60) по причині відсутності у митного органу інформації вартості операції з ідентичними (подібними) товари, що були оформлені у митному відношенні. Митна вартість не може бути визначена за другорядними методами (ст. 63 та 63 МКУ) причині відсутності у митного органу інформації основи для віднімання та додавання вартості.

Джерелом числового значення митної вартості є :

2) 12,02 дол.США/кг 24UA31U1 від 02.01.2024

3) 12,02 дол.США/кг 23UA88U5 від 02.12.2023

5) 1,67 дол.США/кг 24UA97U3 від 08.01.2024

6) 2,17 дол.США/кг 24UA79U5 від 23.01.2024

12) 8,68 дол.США/кг 23UA82U4 від 18.12.2023

13) 5,22 дол.США/кг 24UA26U0 від 09.01.2024

14) 2,92 дол.США/кг 23UA93U8 від 04.12.2023

20) 3,86 дол.США/кг 24UA29U3 від 22.01.2024

25) 2,52 дол.США/кг 24UA78U8 від 10.02.2024

27) 2,41 дол.США/кг 24UA67U7 від 20.01.2024

31) 4,4 дол.США/кг 24UA85U3 від 04.01.2024

34) 10,00 дол.США/кг 23UA93U2 від 25.12.2023

35) 15,02 дол.США/кг 24UA72U3 від 23.01.2024

36) 3,33 дол.США/кг 24UA92U9 від 12.01.2024

42) 5,51 дол.США/кг 24UA88U4 від 23.01.2024

50) 4,27 дол.США/кг 24UA42U2 від 28.01.2024

Коригувань на обсяг партії ідентичних товарів, умови поставки, комерційні умови тощо не здійснювалось у зв`язку з відсутністю інформації в митного органу про вплив їх на рівень митної вартості та неподанням такої інформації декларантом, та зв`язку з тим, що даний рівень є мінімальним серед митних оформлень таких же товарів з врахуванням країни походження.

В результаті консультації представнику імпортера роз`яснено, що згідно з ч.3 ст.55 МКУ він має право на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ. Також роз`яснюється право на оскарження рішення про коригування митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 МКУ або до суду.

У зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості відповідачем сформовано також Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000138. Також роз`яснено необхідність задекларувати митну вартість, визначену в рішенні про коригування митної вартості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Позивач на підтвердження митної вартості і обраного ним методу її визначення згідно з ч.2 ст. 53 МК України надав інвойс та довідку про транспортні витрати.

Згідно з частинами 1 - 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з частиною 2 статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має, зокрема, містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою обставиною, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постанові Верховного Суду від 17.06.2022 у справі № 826/11710/17.

Суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на таке.

Так, відповідач як обставину прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів визначив те, що рівень вартості товарів за поданою митною декларацією був нижчий рівня митної вартості подібних товарів походженням з Китаю за такими ж кодами згідно з УКТ ЗЕД, митне оформлення яких здійснювалось іншими митницями.

Проте суд зазначає, що в спірному рішенні не зазначено який сайт використовував відповідач для порівняння ціни, які умови для продажу були на сайті виробника, чи ціна була вказана для роздрібного продажу.

Також суд звертає увагу на те, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Щодо висновку відповідача, що до митного оформлення не подано коносамент, банківські платіжні документи щодо сплати транспортних послуг та заявка на перевезення, суд зазначає таке.

Коносамент - документ, що видається перевізником вантажовідправнику в посвідчення прийняття вантажу до перевезення морським транспортом з зобов`язанням доставити вантаж у порт призначення і видати його законному власнику коносаменту.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.

Водночас, відповідно до рахунку-фактури (інвойс) №2324 від 30.11.2023 у ціну товару включено вартість доставки товару до порту Гданськ. Для підтвердження вартості транспортування товару, яка не включена в ціну товару, надано довідку про транспортні витрати №74 від 22.02.2024.

Стосовно не подання банківських платіжних документів щодо сплати транспортних послуг, то відповідач у рішенні про коригування митної вартості не навів жодних пояснень, які свідчили б про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числове значення такої складової митної вартості як вартість перевезення до митного кордону України.

За висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 31.05.2019 у справі №804/16553/14, якщо закон не визначає доказ (докази), винятково яким (-ми) має підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими має підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Суд зазначає, що не подання заявки про перевезення, на яку посилається відповідач як на підставу прийняття спірного рішення, жодним чином не впливає на суть наданих відповідно до договору від 19.02.2024 №19/02/2024 послуг. Водночас відповідач не вказав, які саме відомості чи сумніви могла підтвердити чи спростувати заявка на перевезення. Більше того, витребовуючи у позивача додаткові документи, відповідач не вказав на необхідності подання саме заявки на перевезення.

Щодо висновку відповідача про те, що банківські платіжні документи та договір перевезення не містять печаток та підписів, передбачених формою даних документів, то суд вважає його безпідставним з врахуванням такого.

До митного оформлення надано платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах №32 від 28.08.2023, яка містить відмітки про виконання банком, про що у правому нижньому кутку є відповідна відмітка з зазначенням дати виконання, відповідальної особи та скріплена КЕП відповідальної особи. При цьому, при електронній ідентифікації клієнта банком, за допомогою кваліфікованого електронного підпису, його підпис на платіжних документах не вимагається.

Відповідно до підпункту 13 пункту 14 Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 №216 (у редакції постанови Правління Національного банку України від 25.08.2022 №189), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2008 за №910/15601, платіжна інструкція в іноземній валюті або банківських металах, оформлена ініціатором в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити: підпис(и) [власноручний(і)/електронний(і)] відповідальної(их) особи(іб) платника, яка(і) відповідно до законодавства України має (ють) право розпоряджатися рахунком, або код автентифікації.

Згідно з пунктом 19 додатку до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163, платіжна інструкція засвідчується підписами [власноручним(ими)/електронним(ими)] уповноваженого працівника надавача платіжних послуг, який оформив платіжну інструкцію, та працівника, на якого покладено функції контролера. У разі перерахування коштів на рахунки отримувачів (фізичних та юридичних осіб), які відкриті в іншого надавача платіжних послуг, платіжна інструкція засвідчується підписом(ами) [власноручним(ими)/електронним(ими)] уповноваженого(их) працівника(ів) надавача платіжних послуг, визначеного(их) внутрішніми документами надавача платіжних послуг.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17.04.2018 у справі №815/329/17, фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахуванням додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №420/18880/21.

Щодо доводів митного про те, що сума в банківських платіжних документах не відповідає вартості товару та банківський документ виписаний раніше ніж рахунок фактура, суд зазначає наступне.

Так, позивачем до митного оформлення надана платіжна інструкція в іноземній валюті № 32 від 28.08.2023 на суму 200202,00 доларів США. Вказаний платіж було здійснено на виконання контракту № N1-23 від 23.08.2023.

Листом від 29.09.2023 продавець «NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD» повідомив позивача про неможливість поставки товару визначеного в інвойсі 23.08.2023 по контракту № N1-23 від 23.08.2023, на суму 200202 доларів США оплаченого згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 32 від 28.08.2023.

Таким чином, в покупця ПП "СВІТ-ХІМ" виникла переплата по вказаному контракту.

В матеріалах справи міститься лист ПП "СВІТ-ХІМ" від 01.12.2023, в якому позивач просив зарахувати грошові кошти в сумі 41 545,72 доларів США, які були перераховані продавцю згідно платіжної інструкції в іноземній валюті № 32 від 28.08.2023, в якості оплати по інвойсу №2324 від 30.11.2023.

Своїм листом від 04.12.2023 продавець «NINGBO AMA INDUSTRY TRADE CO., LTD» підтвердив, що з перерахованої суми, згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №32 від 28.08.2023, 27 868,44 доларів США зараховано в якості оплати інвойсу №2322 від 09.10.2023 та 41 545,72 доларів США зараховано в якості оплати інвойсу №2324 від 30.11.2023.

Станом на 04.12.2023 за позивачем рахувалась переплата в сумі 130 787,84 доларів США.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.03.2020 №814/190/16: «...діючим законодавством не встановлено обов`язкових вимог щодо оформлення оплати за кожним окремим інвойсом, тому оплата декількох інвойсів згідно з одним платіжним дорученням не є доказом відсутності цінової інформації щодо вартості товару.»

Надання платіжного доручення, в якому зазначений номер контракту, є належним підтвердженням оплати товару.

Крім того, позивачем було надано митному органу вказані вище листи від 01.12.2023 та 04.12.2023, що підтверджено матеріалами справи.

Таким чином, в оскарженому рішенні відповідач навів формальні причини в обґрунтування неможливості застосування основного методу.

Такі загальні посилання на норми МК України зроблені без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості не є достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.

Отже, оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Позивачем при зверненні до суду з позовом було сплачено 4844,80 грн. судового збору, тому такі підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Також суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, умовою відшкодування стороні понесених витрат на правничу допомогу адвоката відповідно до приписів ст. 134 та ст.137 КАС України є встановлення їх розміру згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Однак позивачем не надано договору про надання правничої допомоги, документів, підтверджуючих факт оплати позивачем наданих послуг, а також детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт).

Враховуючи те, що позивачем не надано доказів, що підтверджують здійснення оплати витрат на професійну правничу допомогу, підстави для розподілу таких витрат відсутні.

Водночас, у разі дотримання вимог, визначених статтями 134 та 139 КАС України, позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про присудження на його користь витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов приватного підприємства "СВІТ-ХІМ" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів №UA400000/2024/000047/2 від 01.03.2024.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000138 від 01.03.2024.

Стягнути на користь приватного підприємства "СВІТ-ХІМ" 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) грн. 80 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької митниці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19 липня 2024 року

Позивач:Приватне підприємство "СВІТ-ХІМ" (вул, Степанкова, 3/1, Хмельницький, Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 33709982)
Відповідач:Хмельницька митниця (вул. Пілотська, 2, м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29010 , код ЄДРПОУ - 43997560)

Головуючий суддя Д.А. Божук