Справа № 240/12215/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Житомир справа № 240/12215/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьової К.В. від 18.06.2024 ВП № 69984277 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі № 240/1076/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області проведено ОСОБА_1 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, перерахунок підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із Законом України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік: з 01.12.2021 - в сумі 13 000,00 грн. (6 500,00 грн. х 2), з 01.10.2022 - 13 400,00 грн. (6 700,00 грн. х 2), з 01.01.2024 - 3 200,00 грн. (1 600,00 грн. х 2). Загальна сума донарахованих коштів за період з 01.12.2021 по 31.01.2024 складає 119773,53 грн. Проте, незважаючи на виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області судового рішення в межах покладених на нього зобов`язань, головним державним виконавцем 18.06.2024 безпідставно винесено постанову ВП № 69984277 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання вказаного рішення суду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 22.07.2024.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти доводів та вимог останньої заперечує, вважаючи їх безпідставними, у зв`язку із чим просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі № 240/1076/22 з приводу перерахунку і виплати ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", належним чином виконано не було, внаслідок чого до нього і застосовано штраф на підставі спірної постанови. Також відповідач просив розгляд справи проводити без участі його представника.

У судовому засіданні, призначеному на 22.07.2024, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача та враховуючи його думку про можливість розгляду справи у порядку письмового провадження, суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, зазначає таке.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі № 240/1076/22, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 01.12.2021 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Вказане рішення набрало законної сили 30.06.2022, у зв`язку із чим Житомирським окружним адміністративним судом 09.09.2022 було надіслано ОСОБА_1 виконавчий лист.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьовою К.В. 04.10.2022 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 69984277 з виконання виконавчого листа № 240/1076/22, виданого 09.09.2022 Житомирським окружним адміністративним судом, та вказано про необхідність виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області із супровідним листом від 04.10.2022 за №71191.

Отримавши зазначену постанову, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направило головному державному виконавцю лист, яким повідомило, що ним в межах наданої компетенції проведено комплекс заходів для повного та неухильного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 у справі №240/1076/22; виплата ж заборгованості, що утворилась внаслідок здійснення нарахування за судовим рішенням, може бути проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування.

З метою перевірки виконання рішення суду головним державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу №812 від 04.01.2024, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській в десятиденний строк з дня її отримання виконати рішення суду, здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), з урахуванням її зміни на відповідний календарний рік.

У відповідь на вказану вимогу Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області листом повідомило, що на виконання рішення суду від 30.05.2022 у справі № 240/1076/22 ним здійснено перерахунок ОСОБА_1 підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, тобто: з 01.12.2021 - 6 500,00 грн., з 01.10.2022 - 6 700,00 грн., з 01.01.2024 - 1 600,00 грн. При цьому, донарахована за період з 01.12.2021 по 31.01.2024 доплата до пенсії в розмірі 119773,53 грн. включена до Реєстру судових рішень, по яких фінансування здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а її виплата буде проведена за умови надходження відповідного бюджетного фінансування.

Проте, 18.06.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Понамарьовою К.В. видано постанову про накладення на боржника - Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. за невиконання вказаного судового рішення у справі № 240/1076/22.

Вважаючи таку постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд враховує, що правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Положеннями статті 3 Закону № 1404-VIII закріплено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 6 статті 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом частини 3 статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що накладенню державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження має передувати невиконання ним судового рішення у встановлений строк й без поважних причин.

При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Вирішуючи питання про накладення штрафу, державний виконавець повинен встановити дві обставини: 1) факт виконання чи невиконання рішення; 2) у випадку невиконання рішення - встановити його причини.

Лише дійшовши висновку про відсутність поважних причин для невиконання боржником виконавчого документу, державний виконавець вправі накласти на нього штраф.

В залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Встановлення таких обставин здійснюється шляхом виконання державним виконавцем своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону № 1404-VIII, а також дотриманням сторонами виконавчого провадження своїх обов`язків.

Перевіряючи наявність підстав для прийняття відповідачем оскаржуваної постанови та застосування до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу за невиконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі № 240/1076/22, суд враховує, що підставою для накладення штрафу було нездійснення виплати стягувачу заборгованості, нарахованої на виконання рішення суду.

Разом з тим, у листі, надісланому на вимогу державного виконавця, позивач повідомляв, що на виконання судового рішення ним здійснено нарахування ОСОБА_1 доплати до пенсії.

Інформацію про виконання даного рішення та про суму нарахованих, але не виплачених коштів (потребу), надано Пенсійному фонду України шляхом включення до Реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, підсистеми "Реєстр судових рішень" ІКІС ПФУ.

При цьому, позивач зазначав, що виплату нарахованої суми доплати до пенсії буде здійснено після надходження фінансування на виконання рішення суду.

Суд погоджується з такими доводами позивача та вважає постанову головного державного виконавця про накладення штрафу незаконною, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Статтею 63 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

З 01.04.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 № 1279 "Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги" (далі - Постанова), якою внесено зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Пунктом 3 постанови закріплено, що Пенсійному фонду України до 01.04.2021 необхідно провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Постановою також внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280, за змістом якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Отже, з 01.04.2021 функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи.

Таким чином, відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повноважень щодо виплати пенсії (виплати заборгованості на виконання судового рішення) унеможливлює притягнення його до відповідальності шляхом накладення штрафів.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування цієї бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України, що підтверджується сталою судовою практикою, сформульованою, зокрема, у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 71834551), від 07.11.2018 у справі № 818/159/18 (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 77763071), від 07.11.2019 у справі № 420/70/19 (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 85450386), від 23.04.2020 у справі № 560/523/19 (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень 88886054), в яких цей суд виклав правовий висновок про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Тобто, виплата пенсій здійснюється Головними управліннями Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей для здійснення таких виплат управління не мають.

Окрім того, суд також зазначає, що стаття 113 Конституції України встановлює, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Приписи статті 117 Конституції України визначають, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови та розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком № 649.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі № 640/5248/19 змінено пункт 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 та визнано протиправними і нечинними пункти 1 та 2 постанови № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду".

Однак, скасування Порядку № 649 створило правову невизначеність щодо механізму здійснення виплат, зазначених у пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України № 649.

Водночас, пунктами 20 та 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України визначено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади, реалізація нормативних приписів та програм якого здійснюється шляхом фінансування виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України.

Статтею 7 Бюджетного кодексу України встановлено, що одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів.

Тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Отже, нарахована ОСОБА_1 сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2021 у справі № 560/594/20 зауважив, що невиконання пенсійним органом рішення суду дозволяє державному виконавцю вжити заходи реагування у вигляді накладення штрафу, проте необхідно встановити, що послугувало причиною невиконання рішення суду на момент накладення штрафу. Якщо встановлено, що невиконання відбулось без поважних причин, то наявні підстави для накладення штрафу, а у протилежному випадку (наявні реальні обставини, що є перешкодою до виконання), необхідно враховувати їх поважність та у кожному конкретному випадку виходити з цих обставин.

Крім того, у вказаній постанові Верховний Суд наголосив на важливості встановлення під час розгляду справи обставин того, чи відсутнє у територіального органу Пенсійного фонду України відповідне фінансове забезпечення та чи відсутні кошти, виділені бюджетом та спрямовані на виконання рішення суду саме за відповідними напрямками виплат, а також чи вживав він заходів, спрямованих на реальне виконання судового рішення для того, щоб дійти висновку про незаконність накладення штрафу на позивача.

У цій справі судом встановлено, що позивач в межах своєї компетенції вчинив дії для забезпечення нарахування та виплати відповідної суми заборгованості, проте її невиплата зумовлена виключно відсутністю необхідних бюджетних асигнувань, які мали б бути виділені з державного бюджету на цю мету.

Саме тому слід зазначити, що обставини, на які посилається Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в своїй сукупності свідчать, що невиплата в повному обсязі перерахованої доплати до пенсії не зумовлена недбалістю позивача чи неналежним виконанням ним своїх обов`язків.

В свою чергу, відповідачем не було перевірено повідомлені боржником обставини й надано оцінки наявності поважних причин непроведення позивачем виплати заборгованості фізичній особі та вжиття позивачем заходів, спрямованих на виділення бюджетних коштів для здійснення відповідної виплати, не встановлено вини та умислу щодо невиконання виконавчого листа, що, в свою чергу, зумовило протиправне прийняття спірної постанови.

Зважаючи на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вчиняло конкретні заходи, спрямовані на виконання рішення суду, однак не змогло здійснити виплату стягувачу нарахованої доплати пенсії у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для накладення на нього штрафу за невиконання судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Згідно із частинами 1 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Отже, враховуючи все наведене в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Як наслідок, з огляду на положення частини 1 статті 139 КАС України, сплачений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області при зверненні до суду з позовом у даній справі судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 КАС України, суд

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 18.06.2024 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафу у виконавчому провадженні № 69984277.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (майдан Соборний, 1, м. Житомир, 10014, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 КАС України.

Суддя Н.М. Майстренко