Справа № 420/32322/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі відповідач ДПСУ), у якому, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

II. Позиція сторін.

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що з 28.11.1996 по 28.02.2018 він проходив військову службу, в тому числі в період з 17.09.1997 по 28.02.2018 - у НОМЕР_1 прикордонному загоні ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України. Наказом від 28.02.2018 № 95-ОС начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України позивача звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України, вислуга років становила календарна військова 21 рік 03 місяця 02 дня, пільгова військова - 07 років 10 місяців 25 днів; всього військова - 29 років 01 місяць 27 днів. Вважаючи, що на момент вказаного звільнення наявний відповідний пільговий стаж відповідно до приписів пункту 3 Порядку № 393, позивач у жовтні 2023 року я звернувся з заявою до Адміністрації Державної прикордонної служби України з проханням оформити та подати документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення пенсії за вислугою років. Проте, листом від 14.11.2023 №11/М-17288- 27527 відповідач відмовив позивачу у прийнятті заяви від ОСОБА_1 про призначення пенсії та підготовки відповідних документів, покликаючись на відсутність необхідних календарних років вислуги відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (із змінами), а саме, пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення повинні мати вислугу у 23 календарних роки та 6 місяців і більше, у той час, як календарна вислуга ОСОБА_1 станом на 28.02.2018 складала 21 років 03 місяця 02 дня. Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови в оформленні та направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення мені пенсії за вислугою років протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

06.12.2023 року відповідач надав відзив на позов, яким заперечує проти його задоволення, вказуючи серед іншого на те, що на день звільнення позивача зі служби, а саме станом на 28 лютого 2018 року, для призначення йому пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України № 2262 необхідно мати 23 календарних роки та 6 місяців і більше, а його календарна вислуга становить лише 21 рік 03 місяці 02 дні, що є недостатнім для призначення пенсії. Вислуга років, що зарахована Позивачу на пільгових умовах - 07 років 10 місяців 25 днів може бути застосована лише для визначення розміру його пенсії, що повністю узгоджується з положенням абз. 1 п. 3 Постанови КМУ № 393.

18.12.2023 року позивачем надана відповідь на відзив, в якій вказує, що доводи відповідача, стосовно не визначення Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ набуття права на призначення пенсії за вислугу років за наявності вислуги, обчисленої на пільгових умовах є помилковими, оскільки наведене спростовується положеннями Порядку № 393 та судовою практикою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 вказано, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ положенням цього Закону не суперечить.

III. Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 27 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 перебував на військовій службі в НОМЕР_1 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, АДРЕСА_1 з 26.11.1996 по 28.02.2018 р, звільнений з лав Державної прикордонної служби України 28 лютого 2018 року та відповідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону- від 28.02.2018 № 95-ос його вислуга років на 28.02.2018 року становить: календарна військова - 21р. 03м. 02дн., пільгова військова- 07 р.10 м. 25 дн., всього військова - 29 р 01м 27 дн., що підтверджується довідкою військової частини № НОМЕР_2 ДПСУ від 04.10.2023 року за № 870 ( а.с. 28).

28.02.2018 року наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , виключено зі списків особового складу прикордонного загону та всіх видів забезпечення з 28 лютого 2018 року. Вислуга років станом на 28.02.2018 становить: календарна - 21 рік 03 місяці 02 дні; пільгова - 07 років 10 місяців 25 днів; загальна - 29 років 01 місяць 27 днів. (а.с. 27)

Позивач звернувся до Адміністрації Держприкордонслужби з проханням доручити уповноваженому структурному підрозділу, на який покладаються функції підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення (перерахунку) пенсій, здійснити оформлення та подачу документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, відповідно до пункту "а статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" з 28.02.2018 року. ( а.с. 29-34)

14.11.2023 Адміністрація Держприкордонслужби листом від 14.11.2023 № 11/М-17288-27527 повідомила позивача про відсутність підстави для прийняття заяви про призначення пенсії за вислугу років та надання доручення військовій частині про підготовку документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону № 2262, та їх надсилання до відповідного органу Пенсійного фонду України, покликаючись на те, що відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2017 по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 28.02.2018 № 95-ОС на дату виключення ОСОБА_2 зі списків особового складу військової частини станом на 28.02.2018 року вислуга років на військовій службі у календарному обчисленні становить лише 21 рік 03 місяці 02 дні, що не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленим пунктом «а» статті 12 Закону № 2262.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо відмови в оформленні та направленні документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для призначення мені пенсії за вислугою років протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 № 661-IV держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства. Пенсійне забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України здійснюється у порядку та у розмірах, встановлених Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII), в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, який передбачає, зокрема, що:

- пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1- 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше. ( пункт "а" статті 12 Закону №2262-XII)

- види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, визначені у статі 17 Закону №2262-XII;

- порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України. ( стаття 17-1 Закону №2262-XII)

Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року № 393 (далі - Порядок № 393), в редакції чинній на момент звільнення позивача 28.02.2018 року, визначав, зокрема,

- установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі ……, Державній спеціальній службі транспорту ( пункт 1 Порядку № 393)

- час та періоди служби, які зараховуються на пільгових умовах до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, перелічені у пункті 3 Порядку № 393;

Відповідно до пункту 1 розділу II Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. та з інших соціальних питань, затвердженої наказом МВС від 17.09.2018 № 760, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 10.10.2018 за № 1152/32604 (далі - наказ МВС № 760), уповноважений підрозділ Адміністрації Держприкордонслужби організовує роботу з оформлення документів для призначення пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону № 2262.

Відповідно до підпункту 1 розділу III наказу МВС № 760 уповноважений структурний підрозділ Адміністрації Держприкордонслужби приймає заяву про призначення пенсії від особи, яка набула пенсію відповідно до Закону, документи згідно з Порядком № 3-1 та відповідно до підпункту 2 розділу III наказу МВС № 760 здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії.

VI. Оцінка суду.

Аналіз наведених вище норм права в системному взаємозв`язку вбачається, що моментом виникнення у позивача права на пенсію за вислугою років є дата звільнення зі служби, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати умови призначення пенсій за вислугу років, які діяли на момент звільнення позивача зі служби. При цьому, до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Спірним питанням у даній справі є правомірність відмови відповідача у прийнятті заяви про призначення пенсії та поданні документів до відповідного органу Пенсійного фонду України відмовлено, оскільки позивач не набув права на пенсію за вислугу років на умовах, встановлених статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

При вирішенні даних спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування Постанови № 393 зокрема,

- Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

- Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 сформувала такий правовий висновок: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до порядку №393».

- Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 у справі № 620/940/19, зазначив: «Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам, які проходили службу в підрозділах Державної прикордонної служби. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку. Отже, особам, які проходили військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України, вислуга років, що дає право для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону № 2262-XII обчислюється на пільгових умовах - один місяць служби за півтора місяця.»

- Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 сформулював наступні правові висновки: «підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;. Водночас, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 27 червня 2022 року, та дату звернення позивача із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії, 1 листопада 2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції, тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.»

З огляду на правові висновки, викладені у зазначених вище постановах Верховного Суду, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звільнення позивача зі служби ( 28.02.2018 року), діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років.

Позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 29 роки 01 місяць 27 днів.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачу у прийнятті заяви про призначення пенсії та поданні документів до відповідного органу Пенсійного фонду України відповідач вчинив протиправну бездіяльність.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

VII. Висновок суду

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Оскільки позивач відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій, тому відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26, м. Київ, 01601, ЄДРПОУ 0003439) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документів, необхідних для призначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до вимог пункту а статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна