Справа № 127/20710/24
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2024-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/175/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 липня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Гевко В.І.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 , його представника: адвоката Кравчука М.О.

представника відповідач: Ковальчука Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу №127/20710/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого сержанта поліції Василишина Д.М., в якій просив скасувати постанову серії ЕНА №2363537 від 11.06.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії ЕНА №2363537 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.06.2024, прийнятою поліцейським 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції ГУНП у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 , позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Вищевказану постанову позивач вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з огляду на таке.

Як зазначається позивачем 11.06.2024 він, водій СП «Оптіма-Фарм,лтд», згідно маршрутного листа №1949728 від 11.0.2024, на службовому вантажному автомобілі Citroen Jumper НОМЕР_1 виїхав о 03 год. на маршрут (доставка медпрепаратів аптечним установам).

О 03 год. 20 хв. його зупинив працівник поліції на посту за смт Літин.

Він показав усі наявні документи: посвідчення водія, реєстраційний документ на ТЗ, маршрутний лист, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ.

Працівник поліції його не відпускав, сказав, що йому потрібно ще щось уточнити. У зв`язку з цим він звернувся до нього, щоб він пояснив «Яка причина зупинки?». Це для нього важливо, оскільки запланована дистанція понад 600 км, а тому безпідставні зупинки ставили під сумнів виконання ним денного плану.

Проте у відповідь він почув від поліцейського невдоволення, щось подібне до того, що позивач дуже грамотний і наказав йому стояти до вияснення обставин. Позивач виразив своє незадоволення тим, що відбувається, в т.ч. звонив на «102» та вказував, що його безпричинно зупинили та утримують.

Через деякий час до позивача підійшов інший поліцейський, як потім дізнався старший сержант поліції ОСОБА_2 який сказав, що буде складати постанову за порушення ПДР. Він не погоджувався, оскільки він ПДР не порушував, вимоги поліцейських виконав, навпаки, його протиправно утримують уже понад годину. Однак поліцейський не реагував на нього, а склав оскаржувану постанову о 04 год. 17 хв., один примірник надав позивачу і сказав, що він може їхати.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові містяться докази пред`явлення ним документів вказано дані з посвідчення водія «посвідчення водія: НОМЕР_2 » та дані з свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Citroen Jumper НОМЕР_1 СП».

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 21.06.2024 відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого сержанта поліції Василишина Д.М. про скасування постанови серії ЕНА №2363537 від 11.06.2024 про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, відповідачем надіслано суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що, на думку відповідача, позовні вимоги є безпідставними. Так, під час патрулювання 11.06.2024 на А/Д М-0 347 км. поліцейським роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП ОСОБА_2 було зупинено автомобіль Citroen Jumper днз НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , із технічною несправністю, а саме з тріщиною на вітровому склі в районі роботи склоочисників та при зупинці працівниками поліції не ввімкнув аварійну світову сигналізацію, при цьому не пред`явив у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати, зафіксувати дані що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії та реєстраційним документом на ТЗ, у зв`язку з чим він порушив п.2.4.а ПДР України.

Встановивши всі обставини правопорушення, керуючись ст.ст. 33, 36 та 284 КУпАП інспектором було прийнято рішення притягти водія до адміністративної відповідальності та в подальшому винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕНА №2363537 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням наведеного відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2024 по справі №127/20710/24 замінено відповідачів у адміністративній справі №127/20710/24 - Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, поліцейського 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_2 на належного відповідача - Департамент патрульної поліції Національної поліції України (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кравчук М.О. позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав зазначених у позовній заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Ковальчук Д.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на правомірність дій поліцейського при винесені оскаржуваної постанови.

Заслухавши пояснення представника позивача, його представника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 11.06.2024 інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим сержантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичного режимі серії ЕНА №2363537, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 11.06.2024 о 04 год. 14 хв. на трасі автодорозі М30 347 км, керував транспортним засобом «Citroen Jumper» д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме з тріщиною на вітровому склі в районі склоочисників та при зупинці працівниками поліції не ввімкнув аварійно світлову сигналізацію, при цьому не пред`явив у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати, зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії та реєстраційному документі на ТЗ, чим порушив п. 2.4.а ПДР Керування ТЗ особою, не пред`явила посвідчення водія та реєстраційного документа на ТЗ, а також поліса обов`язкового страхування цив. прав. відповідальності власників наземних ТЗ.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Разом з тим, пунктом 3 частини першої статті 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Статтею 32 Закону України "Про Національну поліцію" визначено повноваження працівника поліції щодо перевірки документів.

Так, згідно з частиною другою статті 32 названого Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.4 "а" Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Відповідно до частини першої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, за диспозицією частини першої статті 126 КУпАП відповідальність наступає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як зазначено вище, на думку працівника поліції, ОСОБА_1 11.06.2024 о 04 год. 14 хв. на трасі автодорозі М30 347 км, керував транспортним засобом «Citroen Jumper» д.н.з. НОМЕР_1 з технічною несправністю, а саме з тріщиною на вітровому склі в районі склоочисників та при зупинці працівниками поліції не ввімкнув аварійно світлову сигналізацію, при цьому не пред`явив у спосіб який дає можливість поліцейському прочитати, зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія на право керування ТЗ відповідної категорії та реєстраційному документі на ТЗ, чим порушив п. 2.4.а ПДР.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 повідомив суду про те, що позивача було визнано винним саме у порушенні п. 2.4.а ПДР України, та відповідно останній вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Однак, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будь яких доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Зокрема, з доданого представником відповідача відеозапису під назвою «11_06_2024_Тулінов(467732)» із нагрудної бодікамери інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1 пред`являв інспектору поліції, який здійснив його зупинку, документи для ознайомлення, оскільки сам поліцейський повідомляв про це свого колегу який здійснював розгляд справи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що будь яких доказів на підтвердження обставин, які слугували підставою для винесення поліцейським постанови про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., матеріали справи не містять.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 7 КУпАП закріплено, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Положеннями статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене винесена відносно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за частиною першою статті 126 КУпАП, підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 121, 126, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 143, 242-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕНА №2363537 від 11 червня 2024 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим сержантом поліції Василишиним Дмитром Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя: