Справа № 580/2251/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2251/24 Головуючий у 1-й інстанції: Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Маринчак Н.Є., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/апелянт) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач/управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови в проведенні ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за вислугою років з урахуванням 5 відсотків, унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходження служби в органах внутрішніх справ, до грошового забезпечення в розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням 5 відсотків, унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, до грошового забезпечення, тобто в розмірі 61 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував тим, що оскільки він звільнений зі служби в поліції через хворобу на підставі належно оформленого свідоцтва про хворобу через непридатність до військової служби, що відповідає пункту другому частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», то має право на призначення пенсії у розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення за 22 роки вислуги згідно з пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначив, що наведений в пункті 1.63 Порядку № 85 перелік постанов військово-лікарської комісії щодо осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ, прийнятих за результатами медичного огляду, є вичерпний. Поняття «не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час» і «непридатний до служби в поліції» є тотожними. Оскільки позивач звільнений через хворобу, про що зазначено в наказі про звільнення та у свідоцтві про хворобу, то він має право на призначення пенсії у розмірі 61 % грошового забезпечення, з урахуванням наявності стажу 22 роки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до витягу з наказу Головного управління МВС України в Черкаській області від 26 жовтня 2010 року № 288 о/с ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил України за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга років на день звільнення складає: календарна - 15 років 07 місяців 11 днів; пільгова 22 роки 00 місяців 09 днів.

Згідно з протоколом про призначення пенсії від 27 жовтня 2010 року, ОСОБА_1 нарахована пенсія в розмірі 56 % грошового забезпечення за вислугою років (22 роки).

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою від 01 серпня 2023 року, в якій просив перерахувати та виплатити з 01 січня 2016 року пенсію за вислугу років з урахуванням 5 % внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто у розмірі 61% відповідних сум грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом від 28 серпня 2023 року № 10713-10391/Р-03/8-2300/23 повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки позивач звільнений зі служби не у відставку, а в запас у зв`язку з хворобою, то відповідно до норм чинного законодавства він не має права на перерахунок пенсії з урахуванням 5 % унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, яка призначається лише особам, звільненим у відставку за віком або станом здоров`я.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року у справі № 580/8754/23 визнано протиправну бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 01 серпня 2023 року про перерахунок пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 серпня 2023 року про перерахунок пенсії та прийняти рішення по суті, з урахуванням правової оцінки суду, наданої у цьому рішенні.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/8754/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплати пенсії за вислугою років з урахуванням 5 % унаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, тобто у розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення, та за результатом розгляду прийняло рішення про відмову у перерахунку пенсії, про що повідомлено листами від 22 грудня 2023 року № 17228-17037/Р-02/8-2300/23, від 09 лютого 2024 року.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішення про відмову в позові суд першої інстанції мотивував тим, що оскільки позивача звільнено з органів внутрішніх справ в 2010 році та в Національній поліції він службу не проходив, приписи статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» не можуть бути застосовані до ОСОБА_1 . Окрім того, встановлення свідоцтвом про хворобу факту непридатності позивача до військової служби в мирний час, обмеженої придатності у воєнний час, не змінює причину звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та не створює законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача із збільшенням на 5 % відповідних сум грошового забезпечення.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує такі норми чинного законодавства та фактичні обставини справи.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII від 09 квітня 1992 року (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, та у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приписами частини третьої статті 63 вказаного Закону встановлено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, приписами вказаної норми передбачено перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивач вважає, що з 01 січня 2016 року розмір його пенсії повинен обчислюватись, виходячи з розміру 55% відповідних сум грошового забезпечення через непридатність до служби за станом здоров`я.

Відповідно до пункту «а» статті 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції чинній з 01 січня 2016 року) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, вказаною нормою визначено, що особи, які мають право на пенсію за цим Законом та звільнені у відставку за віком або за станом здоров`я, мають право на пенсію за цим Законом у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Аналогічна правова норма була закріплена у вказаному законі у редакції від 17 липня 2009 року (станом на час звільнення позивача зі служби і призначення йому пенсії).

Цією нормою було визначено, що пенсія за вислугу років призначається у таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Матеріали справи свідчать про те, що первинно в 2010 році пенсія ОСОБА_1 була призначена в розмірі 56 % грошового забезпечення, виходячи саме з базового розміру 50 % за вислугу 20 років та додаткових 6 % за два роки вислуги понад 20 років.

Отже, з аналізу наведеної норми законодавства у редакціях, які діяли станом на момент звільнення позивача зі служби, а також станом на 01 січня 2016 року (час, з якого позивач вважає, що набув право на перерахунок пенсії у розмірі 55 % грошового забезпечення), вбачається, що обов`язковою умовою для призначення пенсії у розмірі 55 % є звільнення особи, яка має право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, саме у відставку за віком або за станом здоров`я.

Слід зауважити, що позивач є особою, який отримує пенсію за Законом № 2262-ХІІ та був звільнений за станом здоров`я у запас Збройних Сил України.

При цьому, поняття звільнення особи рядового або начальницького складу зі служби за рішенням військово-лікарської комісії у відставку та у запас не є тотожними.

Так, відповідно до приписів статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII (у редакції на час звільнення позивача), який поширюється на службовців органів внутрішніх справ, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Тобто, відмінною ознакою у даному випадку між звільненням у відставку та у запас є встановлення факту придатності або не придатності особи за станом здоров`я до військової служби та відповідно перебування або виключення її з військового обліку.

За приписами пункту 64 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української СРС від 29 липня 1991 року № 114 (далі Положення - № 114), який був чинний станом на час звільнення позивача зі служби та не втратив чинності до теперішнього часу, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Отже, оскільки позивач був звільнений на підставі саме вказаного пункту положення в запас з постановкою на військовий облік до Збройних Сил України та є особою, яка відповідно до свідоцтва про хворобу № 613 непридатна до військової служби в мирний час та обмежено придатна до військової служби у воєнний час, то дія пункту «а» статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яким передбачено призначення пенсії у розмірі 55 відсотків від грошового забезпечення, на нього не розповсюджується, оскільки він не є особою, яка звільнена у відставку.

Тому, обгрунтованими є висновки суду першої інстанції, що на момент звільнення з органів внутрішніх справ у позивача було відсутнє право на призначення пенсії у розмірі 61 % відповідних сум грошового забезпечення, а Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області дотримано вимоги законодавства України та правомірно призначено позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ з обчисленням розміру 56% сум грошового забезпечення.

Внесені 01 січня 2016 року до вказаної норми Закону № 2262-ХІІ зміни, а саме: після слів «за станом здоров`я» доповнення його словами «особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» не мають жодного відношення до позивача, з огляду на те, що вказані зміни обумовлені прийняттям 02 липня 2015 року Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII та необхідні були для врегулювання питання щодо призначення розміру пенсійного забезпечення особам, звільнених саме зі служби в поліції.

Враховуючи вказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що встановлення свідоцтвом про хворобу № 613 факту непридатності позивача до військової служби, не змінює причину звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ та не створює законних підстав для проведення перерахунку пенсії позивача із збільшенням на 5 % відповідних сум грошового забезпечення до 61 %.

Так, 07 листопада 2015 року набрав чинності Закон України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), норми якого передбачають створення Національної поліції України, ліквідацію органів міліції та втрату чинності Закону України «Про міліцію».

Нормами Закону № 580-VIII не були поширені гарантії соціального захисту на колишніх працівників міліції та членів їх сімей, у тому числі членів сімей працівників міліції, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження служби в міліції, громадян України з числа колишніх працівників міліції, які були звільнені зі служби за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату, та члени їхніх сімей, осіб, які звільнені зі служби в міліції і визнані інвалідами І групи внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків під час служби в міліції, або захворювання, одержаного під час проходження служби в міліції тощо.

З метою відновлення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей 23 грудня 2015 року Верховною радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» № 900-VIII (далі - Закон № 900-VIII), яким внесені зміни до Закону № 2262-ХІІ. А саме: доповнено та змінено статтю 43, якою передбачено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Статтю 63 цього ж Закону доповнено частиною третьою, в якій вказано, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Закон № 900-VIII набрав чинності з 29 грудня 2015 року, що на думку суду апеляційної інстанції свідчить про те, що починаючи з 01 січня 2016 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) пенсіонери МВС (міліції) набули права на перерахунок пенсії з врахуванням грошового забезпечення у розмірах, встановлених для поліцейських.

Однак, позивач у поданому позові порушує питання про зміну йому відсоткового значення пенсії, яке відповідно до вимог закону визначається на етапі призначення пенсії і не є видом грошового забезпечення, а тому зазначені вище зміни законодавства в цій ситуації застосуванню не підлягають, оскільки, спірні правовідносини не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення.

З огляду на викладене, а також враховуючи встановлені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Маринчак Н.Є.

Штульман І.В.