Справа № 520/24535/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-07-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 р. Справа № 520/24535/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 (головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М. ) по справі № 520/24535/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок та зарахувати капітану поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на встановлення йому, як поліцейському, надбавки за вислугу років, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України в воєнізованому формуванні Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 08.09.2017 р. по 11.01.2020 року;

- провести перерахунок заробітної плати капітану поліції ОСОБА_1 та виплатити грошове забезпечення в частині надбавки за стаж служби на підставі зарахованого стажу служби в Державній кримінально-виконавчій службі України в воєнізованому формуванні Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за останні три роки, а також виплатити компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за вислугу років.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на встановлення йому, як поліцейському, надбавки за вислугу років, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України в воєнізованому формуванні Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 08.09.2017 по 11.01.2020.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області здійснити перерахунок та зарахувати капітану поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на встановлення йому, як поліцейському, надбавки за вислугу років, період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України в воєнізованому формуванні Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 08.09.2017 по 11.01.2020.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2147, 20 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає про не врахування судом першої інстанції ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII, яка на період дії воєнного стану Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (набрав чинності з 01.05.2022) викладено в наступній редакції "Відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції".

До того ж, діяльність позивача не була пов`язана із виконанням обов`язків, подібних обов`язкам поліцейського. Оскільки діяльність поліцейського в першу чергу пов`язана із забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, а також протидії злочинності.

Також стверджує, що законодавством не передбачені умови та підстави зарахування до стажу служби в поліції служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

На підставі п. 3 ч. 1ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 працював на посадах: з 08.09.2017р. по 20.09.2017р. молодшого інспектора (оператора охоронної теле-(відео-) системи відділу інженерно-технічних засобів охорони, зв`язку та інформатизації державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» відповідно до наказу ХУВП (№27) №144/ОС-17 від 08.09.2017; з 20.09.2017р. по 02.08.2019р. старшим інспектором штурмового взводу воєнізованого формування Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відповідно до наказу ПСМУ №250/OC-17 від 22.09.2017; 3 02.09.2017р. по 11.01.2020р. старшим інспектором штурмового взводу воєнізованого формування «СКОРПІОН» - воєнізованого формування Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відповідно до наказу ПСМУ №165/0C-19 від 02.08.2019.

ОСОБА_1 звільнений з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за ст. 77 ч.1 п.7 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням), 11 січня 2020 року наказом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції №2/OC-20 від 10.01.2020р.

Відповідачем встановлено стаж відповідно до висновку комісії Головного управління поліції в Харківській області, до якого зараховані періоди служби позивача:

з 24.04.2008 р. по 23.04.2009 р. служба в Збройних силах України;

з 08.09.2009 р. по 06.11.2015 р. служба в органах внутрішніх справ;

з 07.11.2015 р. по 14.08.2017 р. служба в Національній поліції України;

з 20.01.2020 р. по теперішній час служба в Національній поліції України.

Відповідачем не враховано у вислугу років позивача час служби з 08.09.2017 р. по 11.01.2020 р. ( 2 роки, 4 місяці, 3 дні) в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Позивач вважаючи порушеним своє право звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які ним виконувались на момент проходження служби, статус позивача, стаж служби в Державній кримінально-виконавчій службі України має зараховуватись до стажу служби в поліції, що дає право, зокрема на встановлення надбавки за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон № 580-VIII, згідно із ч. ч. 1, 2 ст.59 якого служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Так, ст. 78 Закону № 580-VIII встановлено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Отже, до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Пунктом 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 року № 1129-IV було передбачено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія ст. ст. 22 і 23 Закону України Про міліцію, а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Спеціальним Законом, який визначає правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження, є Закон України Про державну кримінально-виконавчу службу України від 23.06.2005 року № 2713-IV (далі - Закон № 2713-IV), що набрав чинності 20.07.2005 року.

У попередніх редакціях ч. 5 ст. 23 цього Закону (до змін від 10.11.2015 року та від 06.12.2016 року) було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія ст. ст. 22 і 23 Закону України Про міліцію, а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 року № 1774-VIII ч. 5 ст. 23 Закону № 2713-IV викладено в наступній редакції: на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України Про Національну поліцію, а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

У постанові від 20.10.2022 року у справі № 160/11127/20 Верховний Суд зазначив, що системний аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, ч. 1 ст. 6 Закону № 2713-IV закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Аналізуючи повноваження, завдання та функції відповідних органів, Верховний Суд у вищевказаній постанові дійшов висновку, що всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

У підсумку Верховний Суд констатував, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України (Державної пенітенціарної служби) має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Верховний Суд у постанові від 01.08.2023 року у справі № 240/30024/21 зазначив, що визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що період служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби з 08.09.2017 по 11.01.2020 року належить зарахувати до стажу служби в поліції, проте відповідачем безпідставно не враховано спірний період до вислуги років позивача.

Доводи апелянта про те, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України відсутня у переліку, визначеному статтею 78 Закону № 580-VIII, а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років колегія суддів вважає безпідставним, оскільки чинним на час проходження позивачем служби законодавством статус осіб, які проходили службу в Державній кримінально-виконавчій службі України прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

Посилання скаржника на внесені Законом № 2123-IX від 15.03.2022 зміни до ч. 1 ст. 60 Закону № 580-VIII (набрали чинності з 01.05.2022) якими передбачено застосування до осіб, які проходять службу в поліції законів та інших нормативно-правових актів лише з питань проходження служби в поліції колегія суддів відхиляє, оскільки останні прийняті у часі пізніше ніж час вступу позивача на службу до ГУ НП в Харківській області - січень 2020 р.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 25.05.2023 у справі № 620/3663/19 колегія суддів відхиляє, оскільки правовідносини у цій справі не є тотожними справі, що розглядається .

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 по справі № 520/24535/23 - в частині задоволення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій