Справа № 520/11589/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

22.07.2024 р. справа №520/11589/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) осіб справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
доІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації, Центр), третя особа - Міністерство оборони України
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 яка полягає у не зазначенні в довідці про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 року від 16.03.2024 №ФХ-116510, яка видана на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року по справі №520/19028/23, відомостей про розміри надбавки за особливості проходження служби (65% від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років), та премії (140% від посадового окладу) відповідно до положень пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 та Окремого доручення Міністра оборони України №2683/з та відомостей про розмір доплати за науковий ступінь доктор наук (25% від посадового окладу) та доплати за вчене звання професор (33% від посадового окладу) відповідно до ч.2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» та відомостей про надбавку за почесне звання «заслужений» (20% від посадового окладу) відповідно до п.3постанови Кабінету міністрів України від 30 серпня 2002 №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» протиправною; 2) зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з врахуванням положень пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, Окремого доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023, та з урахуванням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 року по справі №520/19028/23, із зазначенням відомостей про: розмір посадового окладу 13100,00 грн.; окладу за військове звання (полковник) 2250,00 грн.; надбавки за вислугу років (50% від посадового окладу та окладу за військове звання) 7675,00 грн.; надбавки за особливості проходження служби (65%від посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років) 14966,25 грн.; надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15% від посадового окладу) 1965,00 грн.; премії (140% від посадового окладу) 18340,00 грн.; та із зазначенням відомостей про розмір доплати за науковий ступінь доктор наук (25% від посадового окладу) - 3275,00 грн. та доплати за вчене звання професор (33% від посадового окладу) - 4323,00 грн. відповідно до положення ч.2 ст.59 Закону України «Про вищу освіту», та із зазначенням відомостей про надбавку за почесне звання «заслужений» (20% від посадового окладу) відповідно до п.3 постанови Кабінету міністрів України від 30 серпня 2002 №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 року основного розміру його пенсії.

Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що відповідач протиправно відмовив у видачі оновленої довідки про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідач із поданим позовом не погодився. У відзиві на позов зазначив, що листом заступника Директора Департаменту фінансів МО України від 29.11.2021 року № 248/10491 визначено порядок перерахунку грошового забезпечення для подання до органів ПФ України, зокрема у разі, якщо судом не визначено конкретного розміру премії, надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям, то у довідках зазначати: розмір премії 10%, розмір надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцям 0%.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, у яких заперечувала проти задоволення позовних вимог та зазначила, що грошове забезпечення діючого військовослужбовця станом на 01.01.2023р., в частині використання розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, обчислюється відповідно до вимог п.4 Постанови №704, а саме із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня 2018р. 1762 грн. Вимоги заявника є незаконними, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки після 01 березня 2018 року підвищення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням військовослужбовцям Збройних Сил України не відбувалося та розміри цих основних видів грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил не змінювалися.

Суд, доводи усіх наявних у справі процесуальних документів, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник отримує від ГУ ПФУ у Харківські області пенсію у порядку Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки заявник є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, то обов`язок з приводу видачі довідки про розмір та структуру підвищеного грошового забезпечення діючого військовослужбовця за тією ж самою посадою у штаті, котру обіймав заявник до звільнення зі служби у відставку чи прирівняною посадою у цілях перерахунку (обчислення нового розміру) раніше вже призначеної пенсії покладений на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023р. по справі №520/22954/23 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 виготовити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, із зазначенням відомостей про розмір доплати за науковий ступінь доктор наук 25% від посадового окладу та доплати за вчене звання професор 33% від посадового окладу відповідно до положення ч. 2 ст. 59 Закону України «Про вищу освіту» та із зазначенням відомостей про доплату за почесне звання «заслужений» (20 % від посадового окладу) відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери», для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії.

20.11.2023р. відповідачем відносно заявника із використанням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було складено довідку про грошове забезпечення станом на 05.03.2019р. у розрізі складових компонентів: 1) оклад за посадою 8.600,00грн., 2) оклад за військовим званням полковник - 1.480,00грн., 3) надбавка за вислугу років (50%) 5.040,00грн., 4) надбавка за особливості проходження служби (65%) - 9.828,00грн., 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1.290,00грн., 6) доплата за науковий ступінь (25%) 2.150,00грн., 7) доплата за вчене звання (33%) - 2.838,00 грн; 8) надбавка за почесне звання (20%) - 1.720,00 грн; 9) премія (35%) 3.010,00грн., а загалом 35.956,00грн. (довідка від 20.11.2023р. №ФХ-116510).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. по справі №520/19028/23 було зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про державний бюджет України на 2023 рік" на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії) обчислених із перерахованих розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023 основного розміру пенсії.

16.03.2024р. відповідачем відносно заявника із використанням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було складено довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у розрізі складових компонентів: 1) оклад за посадою 13.100,00грн., 2) оклад за військовим званням полковник - 2.250,00грн., 3) надбавка за вислугу років (50%) 7.675,00грн., 4) надбавка за особливості проходження служби (0%) - 0,00грн., 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) - 1.965,00грн., 6) доплата за науковий ступінь (10%) 1.310,00грн., 7) доплата за вчене звання (10%) - 1.310,00 грн; 8) надбавка за почесне звання (10%) - 1.310,00 грн; 9) премія (10%) 1.310,00грн., а загалом 30.230,00грн. (довідка від 16.03.2024р. №ФХ-116510).

Стверджуючи про невідповідність закону владного управлінського волевиявлення субєкта владних повноважень з приводу визначення відсоткових розмірів окремих видів грошового забезпечення, включених до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р., унаслідок чого розмір грошового забезпечення для обчислення пенсії 90% його складових не склав - 63.644,25 грн., заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1799-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст. 4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2262-ХІІ).

Отже, порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення військовослужбовців, звільнених зі служби у відставку, унормовано, насамперед, приписами Закону України №2262-XII.

Водночас із цим, оскільки за приписами ч.1 ст.11 Закону України №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів, то суд вважає, що застосування положень Закону України №2262-ХІІ не повинно порушувати окреслених у ст.7 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" принципів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд відмічає, положеннями Закону України №2262-ХІІ запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2262-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2262-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

При цьому, ст.43 Закону України №2262-ХІІ визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані саме особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).

Натомість, ст.63 Закону №2262-ХІІ визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).

У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18 процедури призначення пенсії (ст.43 Закону №2262-XII) та перерахунку пенсії (ст.63 Закону №2262-XII) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.

Також і у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 16.04.2024р. у справі №240/1996/23 аналіз положень ст.ст. 43, 63 Закону України №2262-ХІІ засвідчує, що при перерахунку пенсії на підставі ч.3 ст.63 Закону України №2262-ХІІ враховуються лише ті додаткові види грошового забезпечення у межах переліків, які на момент здійснення такого перерахунку виплачуються особам, котрі працюють на аналогічних посадах. Водночас, перелік додаткових видів грошового забезпечення саме для обрахунку пенсії при її призначенні відповідно до ст.43 Закону України №2262-ХІІ законодавством не обмежується.

З огляду на викладені вище міркування, суд не знаходить жодних підстав для одночасного поєднання цих процедур (обчислення розміру пенсії під час призначення вперше та обчислення розміру пенсії під час перерахунку у зв"язку із зростанням поточного грошового забезпечення) за будь-якими компонентами (за винятком визначення загальної структури грошового забезпечення як бази обчислення розміру пенсії), адже збереження структури та розмірів власного грошового забезпечення, котре майбутній пенсіонер отримував під час служби та приєднання до цієї величини оплати праці (служби) нових виплат, проведених на користь третьої сторонньої особи - діючого публічного службовця, котрий обіймає ту ж саму або аналогічну штатну посаду, із невідворотною неминучістю призводить до обчислення пенсії із використанням штучно створеного (тобто взагалі не існуючого в умовах фактичної дійсності) арифметичного показника розміру оплати праці (служби) конкретного учасника суспільних відносин, що є порушенням запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права в частині таких невід"ємних складових як справедливість та юридична визначеність.

Суд вважає, що слушність саме такого тлумачення змісту ст.63 Закону України №2262-ХІІ в частині правової природи перерахунку пенсії є відсутність як у нормах Закону України №2262-ХІІ, так і у нормах суміжного законодавства правових підстав для обчислення пенсії з суми "умовно" підвищеного грошового забезпечення, котра фактично не отримується конкретним діючим публічним службовцем.

При цьому, за змістом ст.63 Закону України №2262-ХІІ право громадянина на проведення перерахунку (тобто обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії) пов`язано з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (як у формі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, так і у формі введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

Відтак, згідно з ч.2 ст.73 КАС України до предмету доказування у такому спорі входять обставини розміру грошового забезпечення діючого публічного службовця, обчисленого у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 та реально отриманого станом на конкретну календарну дату.

Суд відмічає, що відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Суспільні відносини з винагороди за працю військовослужбовця додатково деталізовані приписами ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За правилом ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На подальший розвиток положень ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносини з приводу виплати грошового забезпечення військовослужбовцям були деталізовані нормами постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294 (01.01.2008р.-28.02.2018р.) та постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 (01.03.2018р.-до теперішнього часу) і приписами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджений наказом Міністерство оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197; далі за текстом - Порядок №260).

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Уряду України і урегульовано у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

Суд повторює, що за змістом ч.3 ст.51 та ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ правовою підставою для перерахунку пенсії є виключно подія підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (зростання розміру виду грошового забезпечення чи введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

З огляду на правові позиції, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23, суд виходить із того, що право заявника на обчислення грошового забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 з метою проведення перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії із використанням прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.684,00грн." встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. у справі №520/19028/23.

У межах даної справи спірним є питання відповідності закону управлінських волевиявлень суб`єкта владних повноважень виключно з приводу визначення відсоткового показника арифметичного значення таких видів грошового забезпечення як: надбавка за особливості проходження служби, доплата за науковий ступінь, доплата за вчене звання, надбавка за почесне звання, премія, а не конкретної суми цих платежів.

Згідно з ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У силу правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23: 1) у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру надбавки за особливості проходження служби та премії (розмір яких є предметом спору у цій справі) належить указувати їх середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; 2) аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) (провадження № 11-308заі18); 3) розміри надбавки за особливості проходження служби та премії мали бути визначені у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020р., 01.01.2021р., 01.01.2022р. у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої відбулось звільнення на пенсію, тобто надбавка за особливості проходження служби - 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та премія - 35 % посадового окладу.

Тому суд доходить до переконання про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. у справі №520/19028/23 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23 доводять право заявника на включення до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення премія у розмірі 35% посадового окладу.

Суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України.

Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на субєкта владних повноважень ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого субєктом владних повноважень управлінського волевиявлення.

Водночас із цим, за змістом правових позицій постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 ст.77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зміст цієї норми процесуального закону було розтлумачено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав (інтересів) та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Кваліфікуючи реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень, суд виходить із того, що за загальним правилом під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти вчинок посадової/службової особи, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти невиконання обов`язків, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмово зафіксоване діяння з приводу незадоволення звернення приватної особи.

За змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Суд відмічає, що у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень було одночасно вчинено і управлінське волевиявлення у формі бездіяльності з приводу включення до складеної відносно заявника на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. у справі №520/19028/23 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення премія у розмірі 140% посадового окладу; і управлінське волевиявлення у формі дій з приводу включення до складеної відносно заявника на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. у справі №520/19028/23 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 0% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення премія у розмірі 10% посадового окладу.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд констатує, що у ході розгляду справи суб`єктом владних повноважень не було доведено дотримання у даному конкретному випадку ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України з огляду на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2023р. по справі №520/16901/23 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23, але виключно в частині розміру виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, а також розміру виду грошового забезпечення премія у розмірі понад 10% посадового окладу.

Тому позов за цим епізодом належить задовольнити частково у спосіб обтяження суб`єкта владних повноважень обов`язком скласти відносно заявника довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 із включенням до згаданої довідки виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення премія у розмірі 35% посадового окладу (з мотивів та підстав, викладених судом нижче.

Разом із тим, суд не знаходить підстав для обтяження суб`єкта владних повноважень обов`язком скласти відносно заявника довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. із визначенням конкретних арифметичних розмірів видів грошового забезпечення у грошовому виразі, позаяк матеріалами справи не підтверджено факту порушення прав заявника за цим епізодом.

Натомість суд наголошує, що оскільки заявник у межах даного спору не оскаржує правильності обчислення суб`єктом владних повноважень грошового виразу розміру посадового окладу, грошового виразу окладу за військовим званням, грошову виразу надбавки за вислугу років, то вчинення суб`єктом владних повноважень будь-яких майбутніх помилкових обчислень із використанням перелічених величин є об`єктивно неможливим.

Тому позов за даним епізодом до задоволення не підлягає у зв`язку із відсутністю порушеного права як належного об`єкта судового захисту у розумінні ч.1 ст.2 КАС України.

Стосовно розміру доплати за науковий ступінь та розміру доплати за вчене звання суд зазначає, що згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про вищу освіту" вищий військовий навчальний заклад (заклад вищої освіти із специфічними умовами навчання) - це заклад вищої освіти державної форми власності, який здійснює на певних рівнях вищої освіти підготовку курсантів (слухачів, студентів), ад`юнктів для подальшої служби на посадах офіцерського (сержантського, старшинського) або начальницького складу з метою задоволення потреб Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, центральних органів виконавчої влади із спеціальним статусом, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Відповідно до п. 4 ст. 23 Закону України "Про вищу освіту" державні органи, до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади (заклади вищої освіти із специфічними умовами навчання), військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, мають право своїми актами встановлювати особливі вимоги до: 1) управління відповідним вищим військовим навчальним закладом (закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання), військовим навчальним підрозділом закладу вищої освіти; 2) діяльності та повноважень вченої ради; 3) кандидатів на посади керівників відповідних вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання), їх структурних підрозділів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та порядку їх призначення; 4) практичної підготовки осіб, які навчаються у відповідних вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти;5) порядку заміщення вакантних посад командування і науково-педагогічних працівників; 6) реалізації прав і обов`язків наукових і науково-педагогічних працівників та осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 7) порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у вищих військових навчальних закладах (закладах вищої освіти із специфічними умовами навчання) чи військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 8) підготовки науково-педагогічних і наукових кадрів у військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти в аспірантурі (ад`юнктурі) та докторантурі відповідних закладів вищої освіти. Акти, передбачені у пунктах 6 і 7 цієї частини, затверджуються за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Отже, законодавством передбачено створення вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) і державні органи (до сфери управління яких належать вищі військові навчальні заклади) можуть встановлювати особливі вимоги до окремих сфер діяльності таких закладів за виключенням матеріального забезпечення науково - педагогічних працівників, бо ці відносини регламентовані, насамперед, приписами Закону України "Про вищу освіту".

Так, відповідно до ч. 2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту" науково-педагогічним, науковим і педагогічним працівникам закладів вищої освіти встановлюються доплати за науковий ступінь доктора філософії та доктора наук у розмірах відповідно 15 та 25 відсотків посадового окладу, а також за вчене звання доцент і старшого дослідника - 25 відсотків посадового окладу, професор - 33 відсотки від посадового окладу. Заклад вищої освіти може встановити більший розмір за рахунок власних надходжень.

Звідси слідує, що саме нормами закону запроваджено розмір доплати за науковий ступінь та розмір доплати за вчене звання безвідносно до ознаки вищого навчального закладу як звичайного чи зі специфічними умовами навчання.

З огляду на правову позицію, сформульовану у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21, суд доходить до переконання про те, що матеріалами справи не спростовані обставини належності Харківського університету повітряних сил до кола вищих військових навчальних закладів зі специфічними умовами навчання.

Суд визнає, що дійсно грошове забезпечення заявника як військовослужбовця визначається відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджений наказом Міністерство оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197; далі за текстом - Порядок №260).

Так, п.п. 2, 3 п. 6 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 передбачено доплату за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук з відповідної спеціальності, якщо діяльність за профілем відповідає науковому ступеню, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірі відповідно 5 і 10 відсотків посадового окладу та доплату за вчене звання військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які займають посади, пов`язані з педагогічною або науковою діяльністю і мають вчене звання доцента (старшого наукового співробітника), в розмірі 5 відсотків, професора - 10 відсотків посадового окладу. За наявності двох або більше вчених звань доплата встановлюється за одним (вищим) званням.

Утім, до спірних правовідносин за участю заявника як колишнього науково-педагогічного працівника вищого військового закладу зі специфічними умовами навчання, мають застосовуватися приписи Закону України "Про вищу освіту", де загадані розміри доплати за науковий ступінь у не менше ніж 15 відсотків посадового окладу, а також розміри доплати за вчене звання професор не менше 33 відсотків посадового окладу.

Поширення за заявника як військовослужбовця у відставці гарантій за Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не виключає права заявника на отримання доплат за науковий ступінь та за вчене звання в розмірах, що встановлені ст.59 "Закону України "Про вищу освіту".

Суд зазначає, що стосовно науково-педагогічних працівників, які проходять службу в вищих військових навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, саме Закон України "Про вищу освіту" є спеціальним та має пріоритет у застосуванні при конкуренції правових норм.

Натомість, правила визначення доплат за науковий ступінь та за вчене звання згідно з п.п.2, 3 п.6 постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 поширюються на всіх військовослужбовців, які мають наукові ступені та вчені звання і не проходять службу в вищих військових навчальних закладах.

Таким чином, до спірних правовідносин повинна застосовуватись норма ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", а не норма п.п.2, 3 п.6 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704.

Відтак, при визначенні розміру доплати за науковий ступінь та розміру доплати за вчене звання відносно заявника мають бути застосовані приписи ч.2 ст. 59 Закону України "Про вищу освіту", яким передбачено, що доплата за науковий ступінь (доктор наук) повинна складати - 25% від посадового окладу та надбавка за вчене звання професор повинна складати - 33 % від посадового окладу.

Стосовно включення в оновлену довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. надбавки за почесне звання "заслужений" у розмірі 20% від посадового окладу суд зазначає таке.

Статтею 1 Закону України «Про державні нагороди України» (далі - Закон №1549-ІІІ) від 16 березня 2000 року №1549-ІІІ встановлено, що державні нагороди України (далі також - державні нагороди) є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною.

Відповідно до вимог статті 3 Закону №1549-ІІІ державними нагородами є: звання Герой України; орден; медаль; відзнака "Іменна вогнепальна зброя"; почесне звання України; Державна премія України; президентська відзнака.

Статтею 10 Закону №1549-ІІІ визначено, що в Україні встановлюються почесні звання України, зокрема, "Заслужений діяч науки і техніки України".

Відповідно до вимог статті 15 Закону № 1549-ІІІ особи, нагороджені державними нагородами, користуються пільгами, передбаченими законами України.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи позивачеві Указом Президента України від 02.07.2004р. №740 присвоєно почесне звання "Заслужений діяч науки і техніки України".

Отже, позивач, як особа, нагороджена державною нагородою має право користуватися пільгами, передбаченими законами України.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Крім того, відповідно до пункту 5 Порядку №45 (в редакції станом на 01.03.2018 року, тобто в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103) під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Водночас, Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Відтак, до даних правовідносин повинен застосуватися пункт 5 Порядку №45 (в редакції до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103), відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема, надбавки за знання та використання в роботі іноземної мови, почесне звання "заслужений" чи "народний", службу в умовах режимних обмежень, спортивні звання, доплата за науковий ступінь кандидата або доктора наук та вчене звання - у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України на момент виникнення права на перерахунок, якщо вони були фактично встановлені особі.

Пунктом 6 Постанови КМУ від 30.07.2017р. № 704 визначені види додаткового грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема надбавка за почесні звання України, СРСР, союзних республік СРСР військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, які мають почесні звання заслужений або народний, в розмірі відповідно 10 і 15 відсотків посадового окладу.

Надбавка за почесні звання заслужений і народний виплачується військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в разі, коли виконання ними службових обов`язків згідно з посадами збігається за профілем з почесним званням.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі за текстом - Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Пунктом 1 Розділу XIII Порядку №260 визначено, що виплата надбавки за почесні звання Порядку №260 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), що мають почесні звання України, СРСР, союзних республік СРСР, якщо виконання ними службових обов`язків за посадами (у тому числі за посадами, які виконуються тимчасово) збігається за профілем з наявним почесним званням, щомісяця виплачується надбавка за почесне звання у відсотках посадового окладу в таких розмірах: за почесне звання "заслужений" - 10 відсотків; за почесне звання "народний" - 15 відсотків.

Відповідність почесного звання профілю діяльності військовослужбовця за займаною посадою визначається відповідно до військово-облікової спеціальності та функціональних обов`язків за посадою.

Як встановлено судом з матеріалів справи, довідкою від 16.03.2024р. №ФХ-116510 відповідачем із використанням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було встановлено розмір надбавки за почесне звання (10%), що відповідає вимогам діючого законодавства.

Посилання представника позивача на нормативні положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» визнаються судом хибними, позаяк і постанова КМУ від 30.08.2002 №1298, і постанова КМУ від 30.08.2017р. №704 є однопредметними та рівносильними підзаконними нормативно-правовими актами, але за критерієм календарної дати прийняття та за критерієм предмету регламентування перевагу (пріоритет) у застосуванні належить віддати саме положенням постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 як приписам спеціального акту, прийнятого у часі пізніше за постанову Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 №1298.

Стосовно судових рішень про визнання за заявником права на отримання згаданого вище платежу у розмірах понад - "10%" суд зазначає, що згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Поряд із цим, згідно з ч.7 ст.78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

Матеріали справи не містять доказів існування таких, що набрали законної сили рішень судів про визнання за заявником права на включення до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. такого виду грошового забезпечення військовослужбовця як надбавка за почесне звання у розмірі 20% посадового окладу.

Визначення саме такого розміру означеного виду грошового забезпечення станом на будь-які інші календарні дати є виключно правовою оцінкою, наданою іншим судом певному факту при розгляді іншої справи, унаслідок чого не є обов`язковою для суду у межах цієї справи.

Отже, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір за епізодом спонукання суб`єкта владних повноважень включити до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення - премія у розмірі 140% (від посадового окладу) відповідно до положень Окремого доручення Міністра оборони України №2683/з від 01.02.2023 суд зазначає, що відповідно до ст.ст.2, 15 Закону України від 24.03.1995р. №108/95 "Про оплату праці" премія як структурний елемент оплати праці може мати як правову природу і характер виплати загального характеру (тобто заходу заохочення як матеріального стимулу невизначеному колу осіб за рішенням Кабінету Міністрів України (або уповноваженого Урядом України суб`єкта права), так і правову природу і характер виплати індивідуального/персонального характеру (тобто заходу заохочення конкретного працівника як результату трудової (службової) діяльності за конкретний проміжок часу).

Згідно з ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ та п.1 Порядку №45 підставою для перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії є подія реального (тобто фактичного, а не уявного чи удаваного) зростання поточного грошового забезпечення діючого публічного службовця за рахунок або збільшення будь-якого постійного та регулярного виду грошового забезпечення, або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з п.2 Розділу ХVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджений наказом міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрований в міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197; далі за текстом - Порядок №260) розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Суд відзначає, що середній розмір надбавок та премій у розумінні п.5 Порядку №45 одночасно проявляється у показнику відсоткового значення відповідного платежу та у показнику арифметичного значення відповідного платежу у грошовому виразі.

Згідно з п.1 Розділу ІІ Порядку №260 посадові оклади у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 обчислюються усіма субєктами владних повноважень у межах доведених бюджетних асигнувань, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "1.760,00грн.".

Згідно з п.1 Розділу ІІІ Порядку №260 оклади на званням у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 обчислюються усіма субєктами владних повноважень у межах доведених бюджетних асигнувань, із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "1.762,00грн.".

Згідно з п.1 Розділу ІV Порядку №260 надбавка за вислугу років обчислюється усіма субєктами владних повноважень у межах доведених бюджетних асигнувань у розмірі певного відсотка від посадового окладу, обчисленого із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "1.762,00грн.".

Згідно з п.1 Розділу VІ Порядку №260 надбавка за особливості проходження служби обчислюється усіма субєктами владних повноважень у межах доведених бюджетних асигнувань у розмірі певного відсотка від посадового окладу, окладу за званням та надбавки за вислугу років, обчислених із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "1.762,00грн.".

Згідно з нормами Розділу ХVІ Порядку №260 премія обчислюється усіма субєктами владних повноважень у межах доведених бюджетних асигнувань у розмірі певного відсотка від посадового окладу, обчисленого із використанням показника прожиткового мінімуму - "1.762,00грн.".

Отже, відсоткове значення показника такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби та відсоткове значення показника такого виду грошового забезпечення як премія за приписами Порядку №260 обчислюються від посадового окладу, обрахованого із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи для працездатної особи - "1.762,00грн.".

Відтак, і розмір відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби та розмір відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як премія за окремими розпорядчими актами Міністра оборони України від 14.01.2022р. №248/269, від 04.03.2022р. №248/1210, від 01.02.2023р. №2683/з, від 16.01.2024р. №183/уд обумовлений виключно тим, що в алгоритмі розрахунків повинен використовуватись показник прожиткового мінімуму для працездатної особи для працездатної особи - "1.762,00грн.".

У разі використання під час застосування норм постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 показника прожиткового мінімуму для працездатної особи для працездатної особи понад - "1.762,00грн." і розмір відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби, і розмір відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як премія у силу приписів ст.7 Бюджетного кодексу України явно та очевидно мали б менше арифметичне значення, ніж визначені окремими розпорядчими актами Міністра оборони України від 14.01.2022р. №248/269, від 04.03.2022р. №248/1210, від 01.02.2023р. №2683/з, від 16.01.2024р. №183/уд.

Матеріали справи не містять доказів введення Міністерством оборони України в окремих розпорядчих актах Міністра оборони України від 14.01.2022р. №248/269, від 04.03.2022р. №248/1210, від 01.02.2023р. №2683/з, від 16.01.2024р. №183/уд розмірів відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби і розмірів відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як премія, обчислених від посадового окладу, обрахованого із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи для працездатної особи понад - "1.762,00грн.".

Тому ці підзаконні акти права (окремі розпорядчі акти Міністра оборони України від 14.01.2022р. №248/269, від 04.03.2022р. №248/1210, від 01.02.2023р. №2683/з, від 16.01.2024р. №183/уд) не можуть бути кваліфіковані у якості належної правової підстави для проведення перерахунку розміру раніше вже призначених пенсій у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ, позаяк вводять розміри відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості проходження служби і розміри відсоткового значення показника такого виду грошового забезпечення як премія, обчислених від посадового окладу, обрахованого виключно із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи для працездатної особи - "1.762,00грн.".

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Висновки Верховного Суду стосовно показників відсоткового значення розміру премії як виду грошового забезпечення у цілях обчислення розміру раніше вже призначеної пенсії у порядку ст.63 Закону України від 09.04.1992р. №2662-ХІІ сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018р. по справі №802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) (провадження № 11-308заі18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.05.2020р. по справі № 592/5164/16-а, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у справі №380/19324/23, у постанові Верховного Суду від 17.10.2023р. по справі №140/5557/22, у постанові Верховного суду від 11.06.2024р. по справі №520/17087/23.

Суть правових позицій Верховного Суду у перелічених судових актах узагальнено може бути сформульована як: 1) на період дії воєнного стану, виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України; 2) 01.02.2023 з метою виконання завдань Президента України та Кабінету Міністрів України, направлених на забезпечення належного соціального захисту військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, організації виконання Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік і забезпечення виконання поставлених перед Міністерством оборони України завдань щодо своєчасної виплати військовослужбовцям і працівникам належних видів грошового забезпечення та заробітної плати та нагородження особового складу, керуючись вимогами пункту 17 розділу І Порядку № 260 Міністр оборони України видав Окреме доручення № 2683/з, яке адресоване керівникам військових формувань, які входять складу Збройних Сил України, системи Міністерства оборони України, є розпорядчим актом, прийняття якого було зумовлене введенням в Україні воєнного сану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні, та метою якого, є належна та своєчасна виплата у 2023 році грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, категорії яких чітко визначено в додатках до цього документу Міністра оборони України та не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. Зазначене рішення є відомчим, внутрішнім документом, який носить тимчасовий характер, не містить нормативно-правових приписів та не породжує будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсій; 3) накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Відтак встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оборони України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону № 2262-XII; 4) відсутність права на отримання довідки про розмір грошового забезпечення, яке враховується для перерахунку його пенсії, визначеного станом на 01.02.2023 з урахуванням Окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683/з; 5) рішення (телеграма) Міністра оборони України від 14 січня 2022р. №248/269 щодо зазначення конкретного відсотка премії не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення.

Окремо суд зважає, що згідно з п.17 Розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджений наказом міністерства оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрований в міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197; далі за текстом - Порядок №260) на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З викладених вище міркувань суд доходить до переконання, що запровадження за рішенням Міністра оборони України показника відсоткового розміру премії станом на 01.01.2022р. та станом на 01.01.2023р. є тимчасовою матеріальною стимулюючою виплатою для діючого військовослужбовця Збройних Сил України, котрий ціною ризику втрати власного життя здійснює захист суверенітету України та територіальної цілісності України на період дії правового режиму воєнного стану.

Тому суд доходить до переконання про те, що заявник не спроможний набути право на перерахунок з 01.01.2022р. та з 01.02.2023р. розміру раніше призначеної пенсії за рахунок премії, визначеної у телеграмі Міністра оборони України №248/1210 від 04.03.2022 року у 2022 році, Додатку 1 до доручення Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з та роз`ясненнях директора Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України, викладеними в листі за вих. № 423/6682 від 13.10.2023 року, адже умови проходження діючим військовослужбовцем військової служби станом на 24.02.2022р. (а загалом з 20.02.2014р., коли за правовими висновками рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 12.10.2022р. №7-р(ІІ)/2022 та рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 06.04.2022р. №1-р(ІІ)/2022 була розпочата збройна військова агресія) та станом на 01.01.2023р. з урахуванням фактору повномасштабної збройної агресії Російської Федерації проти України (24.02.2022р.) не можуть бути кваліфіковані у якості рівнозначних до умов минулої власної військової служби заявника, а тому види грошового забезпечення діючого військовослужбовця, котрі безпосередньо пов"язані із збройним захистом Батьківщини від ворога з 24.02.2022р. (у тому числі і розмір премії) не можуть бути кваліфіковані у якості належної та справедливої підстави для перерахунку пенсії у порядку ч.4 ст.63 Закону України №2262-ХІІ.

Також суд зважає, що у силу правових висновків постанови Верховного Суду від 17.10.2023р. у справі №140/5557/22: 35. Водночас, з 1 січня 2022 року згідно з абзацом другим та підпунктом 1 абзацу 3 пункту 5 додатку 2 Розміри виплат окремим категоріям військовослужбовців Збройних Сил України у 2022 році рішення Міністра оборони України від 18 січня 2022 року № 248/269 (додаток 11) розмір щомісячної премії військовослужбовцям, які проходять службу на посадах льотного складу Збройних Сил України, встановлено з розрахунку 350 % посадового окладу.

36. Колегія суддів звертає увагу, що суд апеляційної інстанції вірно зауважив, що на ІНФОРМАЦІЯ_1 покладена функція із складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

37. Поряд з цим, у спірних правовідносинах таким рішенням Кабінету Міністрів України є Постанова № 704. Після прийняття Постанови № 704 Кабінетом Міністрів України рішень щодо зміни розмірів хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не приймалось.

38. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 травня 2020 року у справі №592/5164/16-а зробила висновок, що премія, яку позивач просив врахувати для обчислення нового розміру пенсії, має тимчасовий характер. Виплата такої премії дозволена за наявності підстав тільки в межах видатків, передбачених у кошторисі Міністерства оборони України для грошового забезпечення військовослужбовців. При цьому розмір такої премії для конкретного військовослужбовця заздалегідь не є фіксованим, а здебільшого залежить від якості та особливостей проходження ним військової служби. Наведене, на думку Великої Палати Верховного Суду, свідчить, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Відтак встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оброни України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону №2262-ХІІ.

39. Отже, рішення (телеграма) Міністра оборони України від 14 січня 2022 року №248/269 щодо зазначення конкретного відсотка премії не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення..

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 11.06.2024р. у справі №520/17087/23: 44. Зокрема, додатком 2 до Окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 № 2683/з визначено розміри щомісячної премії за відповідними тарифними розрядами з 01.02.2023 військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом (призовом) на посадах рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу (крім військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом (призовом) у військових частинах, підпорядкованих ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в екіпажах надводних кораблів (суден, катерів), які перебувають у строю (в ремонті), в управліннях груп, ланок, загонів, дивізіонів, бригад та центрів, до складу яких входять кораблі, морські судна, самохідні рейдові судна або катери, які постійно розміщені на кораблях (суднах, катерах) та у військових частинах НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13), згідно із якими, поміж іншого доручено керівникам органів, у яких проходять службу такі військовослужбовці встановити у 2023 році цим військовослужбовцям за тарифною сіткою розрядів посадових окладів з 21 по 60 премію у розмірі 390 %.

45. З урахуванням наведеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що вищезазначене рішення Міністра оборони України у формі окремого доручення, адресоване керівникам військових формувань, які входять складу Збройних Сил України, системи Міністерства оборони України, є розпорядчим актом, прийняття якого було зумовлене введенням в Україні воєнного сану Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», та метою якого, є належна та своєчасна виплата у 2023 році грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, категорії яких чітко визначено в додатках до цього документу Міністра оборони України та не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

46. Натомість зазначене рішення є відомчим, внутрішнім документом, який носить тимчасовий характер, не містить нормативно-правових приписів та не породжує будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсій.

47. До того ж, у постанові від 13.05.2020 у справі № 592/5164/16-а Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими, внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії. Встановлені зазначеними наказами премії не можуть розповсюджуватися на колишніх військовослужбовців. Відтак встановлення премії, передбаченої наказами Міністра оборони України, не є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців відповідно до Закону № 2262-XII."

Під час відправлення правосуддя у даному спорі окружний адміністративний суд вважає, що наведений правовий висновок постанови Верховного Суду від 17.10.2023р. у справі №140/5557/22 та постанови Верховного Суду від 11.06.2024р. у справі №520/17087/23 є релевантним і до інших рішень Міністра оборони України з аналогічних питань, зокрема, на 2022р. - рішення №248/1210 від 04.03.2022р., на 2023р. - рішення №2683/з від 01.02.2023р.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.72-77, 211, 241-244, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу зазначення у складеній відносно ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. по справі №520/19028/23 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення премія у розмірі 35% посадового окладу, виду грошового забезпечення доплата за науковий ступінь у розмірі 25% посадового окладу, виду грошового забезпечення доплата за вчене звання у розмірі 33% посадового окладу.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024р. по справі №520/19028/23 скласти відносно ОСОБА_1 та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. із включенням виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, виду грошового забезпечення премія у розмірі 35% посадового окладу, виду грошового забезпечення доплата за науковий ступінь у розмірі 25% посадового окладу, виду грошового забезпечення доплата за вчене звання у розмірі 33% посадового окладу.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя А.В. Сліденко