Справа № 400/8158/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-07-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 липня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/8158/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі питання про поновлення провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні П`ятого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною 3 статті 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частиною 8 статті 80 КАС України встановлено, що у випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Спірним у даній справі є питання щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць), а також нарахування та виплати позивачу індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 24.12.2020 року відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.

З огляду на викладене, враховуючи усталену практику Верховного Суду у даній категорії справ, для повного та всебічного розгляду справи, з метою вжиття заходів щодо з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, з огляду на доводи учасників справи в обґрунтування заявлених вимог, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2024 року витребувано від Військової частини НОМЕР_1 :

- довідку про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 24.12.2020 року із зазначенням окремо розміру посадового окладу та кожного складового грошового забезпечення;

- довідку про розмір нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення на користь ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 24.12.2020 року із зазначенням базових місяців із застосуванням яких розраховувалась індексація;

- розрахунок розміру підвищення доходу ОСОБА_1 в березні 2018 року, який визначається, як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року (в обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру).

Також, судом апеляційної інстанції продовжено строк розгляду справи в порядку письмового провадження, зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

03.06.2024 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання, до якого додано розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 24.12.2015 року по 28.02.2018 року.

Також, відповідачем повідомлено про неможливість надання інших витребуваних судом доказів у зв`язку з військовою агресією збройних сил Російської Федерації.

Оскільки згідно усталеної практики Верховного Суду у даній категорії справ для встановлення наявності підстав для виплати військовослужбовцю індексації-різниці за період з 01.03.2018 року, дослідженню судом підлягають обставини щодо розміру підвищення доходу такого військовослужбовця в березні 2018 року, який визначається, як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року, однак, відповідачем повідомлено про неможливість надання витребуваних судом доказів у зв`язку з військовою агресією збройних сил Російської Федерації, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2024 року:

- поновлено провадження у справі;

- витребувано від ОСОБА_1 докази щодо отриманого ним грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 24.12.2020 року (зокрема, довідку пенсійного органу або податкового органу щодо виплаченого на користь ОСОБА_1 доходу за період з 01.01.2016 року по 24.12.2020 року);

- зупинено провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

На виконання вимог ухвали про витребування, до суду апеляційної інстанції надано індивідуальну відомість про застраховану особу ОСОБА_1 .

Вказана відомість подана через «Електронний суд» представником ОСОБА_1 Дяченком О.В.

До заяви від 16.07.2024 року про залучення до матеріалів справи індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 додана електронна довіреність від 07.07.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 представляти його інтереси в судах України з усіма правами, які надано законом стороні у справі, зокрема, з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

18.07.2024 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання, в якому відповідач просить суд здійснити ретельну перевірку довіреності від 07.07.2024 року, як належного процесуального документу повноважень представника, з урахуванням відсутності визначення конкретної справи, у якій представник здійснює представництво, за умов, що представник не є ані адвокатом, ані самозайнятою особою (ФОП), яка здійснює власну діяльність відповідно до об`єму ліцензії, а у разі підтвердження повноважень розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

Розглянувши клопотання представника відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини сьомої статті 59 КАС України, у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог закону та Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положень, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рада суддів України рішенням від 26 листопада 2010 року № 30 затвердила Положення про автоматизовану систему документообігу суду (далі - Положення про АСДС).

2 березня 2018 року Рада суддів України рішенням № 17 відповідно до пункту 9 § 2 Прикінцевих положень Розділу VII Перехідних положень Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесла зміни до Положення про АСДС шляхом викладення його у новій редакції (далі - рішення РСУ № 17).

Відповідно до пункту 2 рішення РСУ № 17 (у редакції зі змінами, внесеними згідно з рішенням Ради суддів України № 16 від 12 квітня 2018 року) встановлено, що Положення про АСДС у редакції, затвердженій рішенням РСУ № 17, набирає чинності у наступному порядку: 2.1. пункт 21 Розділу VIII «Автоматизований розподіл судових справ між суддями», Розділ Х «Протоколи» (крім пунктів 12, 15), пункти 3 - 6 Розділу VII «Повноваження зборів суддів щодо здійснення автоматизованого розподілу судових справ між суддями» - з 15 березня 2018 року; 2.2. Для судів, підключених до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи: Розділи VIII «Автоматизований розподіл судових справ між суддями», IХ «Автоматичне визначення присяжних», Розділ Х «Протоколи» (у повному обсязі) - з наступного дня після такого підключення.

Відповідно до підпункту 2.3 норми Положення про АСДС, не зазначені у п.п. 2.1, 2.2. цього Рішення, набирають чинності та можуть використовуватись у тестовому режимі виключно для судів та органів системи правосуддя, визначених пілотними згідно з відповідним наказом Державної судової адміністрації України (далі - ДСА України).

Наказом ДСА України № 628 від 22 грудня 2018 року «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» вирішено запровадити тестовий режим експлуатації підсистеми «Електронний суд» у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Пунктом 1 наказу ДСА України № 247 від 1 червня 2020 року «Про запровадження в дослідну експлуатацію підсистем «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Наказ № 247) вирішено запровадити з 1 червня 2020 року в дослідну експлуатацію підсистеми «Електронний суд» та «Електронний кабінет» (далі - Підсистеми) у всіх місцевих, апеляційних судах України (крім Київського апеляційного суду) та Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду, та з 1 липня 2020 року - в Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду (далі - пілотні суди).

Пунктом 2 Наказу № 247 визначено, що пілотним судам у ході проведення дослідної експлуатації Підсистем керуватися вимогами, визначеними в Положенні про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженому рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (із змінами), у частині функціонування Підсистем.

Відповідно до пунктів 1, 2 Розділу ХІ «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ № 17, з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах обмін електронними документами між судом, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми «Електронний суд». Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого Електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Відповідно до пункту 14 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ № 17, всі електронні документи, що надходять до суду, автоматично розмішуються у відповідному реєстрі електронної кореспонденції автоматизованої системи документообігу суду. Їхня реєстрація здійснюється за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними відповідними інструкціями з діловодства.

Електронний кабінет - захищений веб-сервіс, за допомогою якого забезпечується взаємодія авторизованого користувача з АСДС у режимі реального часу. Порядок реєстрації та роботи з електронним кабінетом встановлюється адміністратором (пункт 15 частини першої Розділу ІІ Положення).

Згідно з вимогами розділу XI Положення обмін процесуальними документами в електронній формі повинен здійснюватися з офіційних електронних адрес (Електронних кабінетів), які вони мають створити в підсистемі «Електронний суд», розміщеній за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua.

Отже, отримані всіма місцевими та апеляційними адміністративними судами заяви та інші процесуальні документи через підсистему «Електронний суд» мають реєструватися та розглядатися в установленому порядку.

Аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року у справі № 640/32183/20.

Відповідно до пунктів 9-11 розділу XI «Підсистема електронного суду» Положення про АСДС, в редакції рішення РСУ № 17, шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет, може уповноважити представника (іншу фізичну особу, що має зареєстрований електронний кабінет) на подання документів від свого імені або від імені довірителя по судовій справі, судовому провадженню або зверненню. Електронні доручення, що підтверджують повноваження підписанта автоматично додаються підсистемою до кожного документу, ним відправленого.

Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного доручення, встановленої адміністратором форми (з правом передоручення або без такого права), особа, що зареєструвала електронний кабінет в межах отриманих повноважень може надати іншій фізичній особі доступ до документів по судовій справі, судовому провадженню або зверненню.

Шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми електронного повідомлення, встановленої адміністратором форми, автор доручення може його скасувати.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 8 вересня 2021 року у справі № 486/259/21 дійшов висновку, що аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що електронне доручення, яке можливо надати за допомогою підсистеми «Електронний суд», видається за наявності у відповідної особи довірителя та його представника особистих електронних кабінетів у підсистемі «Електронний суд», що передбачає наявність у таких осіб електронного цифрового підпису. Електронне доручення видається лише за умови його підписання електронним ключем довірителем за допомогою алгоритмів, визначених у підсистемі «Електронний суд». Надалі таке електронне доручення автоматично додається до позовної заяви, яка подана представником від імені довірителя через підсистему «Електронний суд», при цьому у користувачів відсутня можливість будь-яким чином впливати на зміст та вигляд такого електронного доручення, тобто воно формується підсистемою «Електронний суд» самостійно, відповідно до обраного обсягу повноважень представника.

У постанові від 30 червня 2021 року у справі № 380/830/21 Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду зазначав, що особливості подання до суду довіреності для цілей підтвердження повноважень представника у разі звернення до суду в електронній формі встановлені у частині сьомій статті 59 КАС України та пункті 9 Положення про АСДС, зі змісту яких випливає, що учасник справи може уповноважити представника на подання документів від свого імені шляхом формування, підписання та направлення до підсистеми «Електронний суд» електронного доручення за формою, установленою адміністратором системи, примірник якого додається підсистемою до кожного відправленого (підписаного) представником документу автоматично.

Таким чином, у випадку звернення до суду через підсистему «Електронний суд» суди мають перевіряти, чи дотримано учасниками справи правила створення електронного доручення, зокрема, чи було його сформовано через електронний кабінет тієї особи, від імені якої подається процесуальний документ.

Довіреність, видана із дотриманням зазначених правил, як електронний документ не вимагає будь-якого засвідчення і є належним документом, що підтверджує повноваження представника у суді.

На додаток до викладеного, у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 560/11791/21 Верховний Суд вказав, що представник учасника справи може подавати на підтвердження своїх повноважень довіреність або ордер в електронній формі, підписані належним електронним підписом. Таку можливість для представника сторони слід розглядати як додаткову конституційну гарантію, передбачену статтями 55 та 129 Конституції України.

ВС зазначив, що сучасний стан електронного судочинства в Україні враховує передові світові стандарти у сфері інформаційних технологій, дає змогу зробити його використання для особи зручним, а суду - уникати надмірного формалізму під час забезпечення доступу такої особи до правосуддя.

Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30 березня 2023 року у справі № 580/6367/22, від 29 червня 2023 року у справі № 340/807/21, від 03 серпня 2023 року у справі № 580/142/23, від 23 серпня 2023 року у справі № 352/732/22.

Заява від 16.07.2024 року про залучення до матеріалів справи індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 подана ОСОБА_2 через «Електронний суд» та до неї додана електронна довіреність від 07.07.2024 року, відповідно до якої ОСОБА_1 уповноважує ОСОБА_2 представляти його інтереси в судах України з усіма правами, які надано законом стороні у справі, зокрема, з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи.

За даними Електронного суду, вказана довіреність скріплена електронним підписом.

Крім того, згідно даних Електронного суду, ОСОБА_1 зареєстрований в системі «Електронний суд».

З огляду на викладене, підстави для неприйняття індивідуальної відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , яка надана на виконання вимог ухвали суду про витребування, у суду апеляційної інстанції відсутні.

Таким чином, оскільки вимоги ухвали суду апеляційної інстанції про витребування доказів виконані, обставини, що викликали зупинення провадження у справі, усунені, а тому, на підставі ст. 237 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає поновленню та вважає за необхідним продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Керуючись ст.ст. 237, 241, 243, 248, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Поновити провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька