Справа № 404/10966/23
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/404/132/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ільїних Івана Юрійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, Департамент патрульної поліції, про скасування постанови

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ільїних Івана Юрійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, Департамент патрульної поліції, про скасування постанови, просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №1071746 від 05 грудня 2023 року, складену інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Ільїних І.Ю. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 05 грудня 2023 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА №1071746 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, в розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається: «05 грудня 2023 року о 14:04:23 м. Кропивницький, вулиця Віктора Чміленка 88, водій керуючі транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», здійснив зупинку в зоні дії знаку чим порушив п. 8.4в. ПДР - порушення вимог заборонних знаків.»

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова від 05 грудня 2023 р. серії ЕНА №1071746 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню.

Вказано, що нібито, порушений позивачем пункт 8.4в ПДР не несе в собі певне правило дорожнього руху, чи обмеження дорожнього руху, якому треба слідувати, а містить лише пояснення такої групи дорожніх знаків, як «заборонні знаки».

Висновки інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про невиконання вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» та порушення позивачем п.8.4в ПДР є припущеннями, які не підтверджені фактичними даними для доказування вини особи.

Позивач не здійснював зупинку транспортного засобу, він лише вживав негайних заходів, через виникнення небезпеки для руху, а саме, в момент, коли позивач нібито, порушував вимогу знаку 3.34 «Зупинка заборонена», він лише зменшив швидкість свого транспортного засобу, задля можливості пропустити людину, яка неочікувано створила небезпеку для руху та перешкоду.

З огляду на наявну дорожню обстановку, яка склалася. Позивач фактично не міг продовжити свій рух, інакше створена пішоходом аварійна ситуація на дорозі, у випадку не реагування на неї, могла б привести до наїзду на пішохода.

Сам факт, нібито, зупинки транспортного засобу не свідчить про те, що він умисно чи з необережності порушив вимоги дорожнього знаку, його дії були вимушеними та виправданими дорожньою обстановкою, зокрема наявністю запаркованих з порушенням правил дорожнього руху автомобілів на смузі руху по якій він здійснював рух, що не було взято до уваги інспектором, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 .

Зважаючи на те, що позивач був об`єктивно спроможний виявити небезпеку для руху свого транспортного засобу, він вжив негайних заходів для зменшення швидкості, що у подальшому стало причиною для необґрунтованого винесення у його відношенні оскаржуваної постанови.

Інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний був довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху України відповідними доказами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Інспектор, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 у своїй діяльності порушив принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітника патрульної поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, фото- або відеофіксація тощо).

Оскаржувана постанова не містить будь-яких даних щодо фото- або відеофіксації адміністративного правопорушення та відповідно відомості про технічний засіб, яким такі здійснено.

Зокрема, у пункті 7 Постанови «До постанови додаються» міститься інформація, про те, що до оскаржуваної постанови додається «Нагрудний відеореєстратор».

Проте, інспектором, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 в пункті 7 постанови не зазначено ані моделі, ані марки такого «Нагрудного реєстратора», саме того, яким здійснювався запис, начебто, вчиненого адміністративного правопорушення позивачем, а тому, вся інформація, якщо така наявна стосовно, нібито, вчиненого адміністративного правопорушення позивачем з цього пристрою не може бути належним доказом у справі.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова ґрунтується виключно на даних, дійсність яких заперечується позивачем. Інших доказів, які б, відповідно до ст. 251 КУпАП, свідчили про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, до постанови додано не було.

Позивачем заперечується факт порушення правил дорожнього руху під час керування ним транспортним засобом 05 грудня 2023 року о 14:04:23, в АДРЕСА_1 , будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху до винесеної постанови інспектором, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 додано не було.

Таким чином, єдиним доказом, нібито, вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1071746 інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області старшого лейтенанта поліції Ільїних Івана Юрійовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 грудня 2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

У судове засідання від представника позивача, адвоката Макаренка О.Ю. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Інспектор та представники відповідачів у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1071746 від 05 грудня 2023 року, винесеної інспектором взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , 05 грудня 2023 року о 14 год. 04 хв. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Honda Civic, номерний знак НОМЕР_1 по вул. Віктора Чміленка, 88 в м. Кропивницький, не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «зупинку заборонено», та здійснив зупинку авто в зоні дії дорожнього знаку, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Детально вимоги до встановлення дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена» викладені в розділі 36 ПДР.

Відповідно до п.8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно абз.1 п.8.2 ПДР України дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Відповідно до приписів п.п. «в» п.8.4 ПДР України дорожні знаки зокрема поділяються на заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Згідно положень розділу 33 ПДР України (Дорожні знаки) дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» відноситься до заборонних знаків, та в зоні дії цього знаку заборонена зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частина 1 статті 122КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі -ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 р. № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Слід зазначити, що представником відповідача залучено до матеріалів справи DVD диск, який містить відео фіксацію.

При цьому, в оскаржуваній постанові, п. 7 «До постанови додається», зазначено «нагрудний відеореєстратор».

З цього приводу суд зауважує, що у разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, ст. ст. 73,74 КАС України, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Наведений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду наведеній у постанові від 24.07.2019 року по справі №161/10598/16-а, від 13 лютого 2020 року по справі №524/9716/16-а, яку відповідно до ч.5 ст.242 КАС України колегія суддів враховує при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з тим, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства статті 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 чт.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова серії ЕНА №1071746 від 05 грудня 2023 року, винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат, відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи висновок суду про повне задоволення позову, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 77, 242-246, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Ільїних Івана Юрійовича, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ДПП, Департамент патрульної поліції, про скасування постанови, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1071746 від 05 грудня 2023 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 22.07.2024 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда