Справа № 460/5867/24
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2024 року м. Рівне №460/5867/24
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. Щербакова, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВійськової частини НОМЕР_1
про зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт про звільнення з військової служби та прийняти за наслідками його розгляду відповідне рішення.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він призваний на військову службу під час загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Указу Президента України від 25.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Зазначає, що 21.02.2024 він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом та відповідними підтверджуючими документами про звільнення з лав Збройних сил України згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", а також потворно 06.03.2024, однак листом повідомлений, що до моменту завершення лікування, прибуття до розташування військової частини з належними епікризами та документами реалізувати рапорт не має можливості.

Позивач вважає вказану бездіяльність протиправною та такою, що порушує його законні права та інтереси, внаслідок чого просить суд зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті його рапорт щодо звільнення його з військової служби.

Ухвалою судді від 24.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.03.2024 у відповідь на звернення, керівництвом військової частини НОМЕР_1 було повідомлено позивача що його рапорт не надходив до військової частини НОМЕР_1 . Також роз`яснено порядок звернення з рапортом після повернення з лікування.

09.04.2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 надійшов адвокатський запит стосовно надання інформації щодо результату розгляду рапорту Позивача та прийнятого рішення. Опрацювавши вказаний адвокатський запит з`ясувалося що, рапорт Позивача був відправлений Позивачем через Укрпошту на адресу пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , який знаходиться у АДРЕСА_1 але рішення по ньому не приймалось, оскільки у період, коли Позивач звернувся до Відповідача із рапортом на звільнення, у військовій частині НОМЕР_1 не працювала система електронного документообігу. За результатом розгляду адвокатського запиту, представнику Позивача була надіслана відповідь за вих. № 642/Вих. ЗВГ/230 від 05.03.2024 р. за змістом якої представника повідомлено, що до моменту завершення лікування та прибуття Позивача до розташування військової частини НОМЕР_1 не має змоги реалізувати рапорт Позивача.

Додатково зауважує, що за результатом розгляду рапорту військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається, що останній має законні підстави для звільнення з військової служби на підставі абз.5 підпункту г) пункту 2 частини 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 27.02.2024 р., але за нижчевикладеними обставинами командування військової частини НОМЕР_1 не може прийняти рішення з огляду на наступне.

01.05.2024 року від командира 11 десантно-штурмової роти 3 десантноштурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт, за змістом якого вбачається, що солдат за призовом ОСОБА_1 з 01.05.2024 р. вважається таким, який після лікування самовільно залишив військову частину та убув у невідомому напрямку. З даного приводу військовою частиною НОМЕР_1 проведене службове розслідування, внаслідок чого, здійснюються організаційні заходи щодо направлення матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань міста Краматорська з одночасним повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 та Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил. При цьому, Відповідачем не заперечується право Позивача на звільнення з військової служби з підстав, визначених у його рапорті, але викладені за змістом відзиву обставини, унеможливлюють Відповідача прийняти рішення про звільнення Позивача з військової служби та виконати інші дії, що передбачені законодавством при звільненні військовослужбовця до дня повернення останнього до військової частини НОМЕР_1 . У сукупності зазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне

ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Указу Президента України від 25.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 .

Зазначає, що 11.02.2024 він звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку з рапортом та відповідними підтверджуючими документами про звільнення з лав Збройних сил України згідно підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"

До рапорту позивачем додано:

1. Копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 .

2. Копію паспорта та РНОКПП ОСОБА_2 .

3. Копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_3

4. Копіб довідки до акта МСЕК 12ААБ №898305

5. Копію посвідчення НОМЕР_4

6. Копію посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи

Згідно відомостей, наявних на сайті АТ «УКРПОШТА» відправлення з трек-номером 289 вручено: за довіреністю 01.03.2024 за адресою м.Миколаїв, 54025.

05.03.2024 за результатом розгляду адвокатського запиту, представнику Позивача була надіслана відповідь за вих. № 642/Вих. ЗВГ/230 за змістом якої, представника повідомлено, що до моменту завершення лікування та прибуття Позивача до розташування військової частини НОМЕР_1 не має змоги реалізувати рапорт Позивача.

Крім того, зауважено, що рапорт позивача про звільнення з військової служби на адресу частини не надходив.

09.04.2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 надійшов адвокатський запит стосовно надання інформації щодо результату розгляду рапорту Позивача та прийнятого рішення.

13.04.2024 за результатом розгляду адвокатського запиту, представнику Позивача була надіслана відповідь за вих. № 642/Вих.ЗВГ/320 за змістом якої, представника повідомлено, що до моменту завершення лікування та прибуття Позивача до розташування військової частини НОМЕР_1 не має змоги реалізувати рапорт Позивача.

Вважаючи, що військовою частиною НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду його рапорту про звільнення з військової служби, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон №2232-XII).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII визначено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби встановлені статтею 26 Закону №2232-XII і залежать від виду військової служби.

Підстави звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначені частиною четвертою цієї статті.

При цьому, пунктом першим визначені підстави для звільнення таких військовослужбовців під час дії особливого періоду (крім періоду дії воєнного стану), а пунктом другим - під час воєнного стану.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, тобто діє дотепер.

В свою чергу, Указом Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Як зазначалося раніше, судом встановлено, що позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 .

11.02.2024 позивач подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Згідно з підпунктом "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах:

2) під час воєнного стану:

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років

перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Системний аналіз абзацу 5 пп «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону №2232-XII дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема, якщо їхні батьки чи батьки дружини (чоловіка) є особами із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Суд звертає увагу, рапорт позивача станом на дату винесення рішення не розглянутий Військовою частиною НОМЕР_1 . Доказів протилежного суду надано не було.

Натомість, військовою частиною повідомлено суд,

01.05.2024 року від командира 11 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт, за змістом якого вбачається, що солдат за призовом ОСОБА_1 з 01.05.2024 р. вважається таким, який після лікування самовільно залишив військову частину та убув у невідомому напрямку.

За даними медичних документів, Позивач проходив стаціонарне лікування до 29.04.2024 р., внаслідок чого, до 01.05.2024 повинен був прибути до місцерозташування військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 261 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування, начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули, а про військовослужбовців, які прибули з інфекційними захворюваннями, - також найближчий санітарно-епідеміологічний заклад охорони здоров`я. Військовослужбовці, які захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або керівниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, до командування військової частини НОМЕР_1 не надходило від начальника військового закладу охорони здоров`я повідомлення про прибуття Позивача 30.04.2024 р. до реабілітаційного відділення КНП ВМЗ «Вараська багатопрофільна лікарня»

З даного приводу військовою частиною НОМЕР_1 проведене службове розслідування, внаслідок чого, здійснюються організаційні заходи щодо направлення матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань міста Краматорська з одночасним повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 та Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил.

При цьому, як зазначає представник відповідача у відзиві на позовну заяву, командуванням військової частини не заперечується право Позивача на звільнення з військової служби з підстав, визначених у його рапорті, але викладені за змістом відзиву обставини, унеможливлюють Відповідача прийняти рішення про звільнення Позивача з військової служби та виконати інші дії, що передбачені законодавством при звільненні військовослужбовця до дня повернення останнього до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із частиною 7 статті 26 Закону №2232-XII, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення).

У силу пункту 233 Положення військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Пунктом 234 Положення зазначено, що перед звільненням військовослужбовців уточнюються дані про проходження ними військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Вислуга років військової служби військовослужбовців розраховується не пізніше ніж за два місяці до дати, на яку планується звільнення. Інформація про розраховану вислугу років військової служби доводиться військовослужбовцю під підпис перед оформленням документів для його звільнення з військової служби. У разі незгоди з розрахунком вислуги років військової служби військовослужбовець повинен письмово обґрунтувати свої заперечення на аркуші з розрахунком вислуги років і засвідчити їх своїм підписом. У разі відмови військовослужбовця підписати розрахунок вислуги років про це робиться відповідний запис на цьому ж аркуші та засвідчується підписами осіб, які були присутні під час бесіди.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 р.№170 (далі - Інструкція №170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції №170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Додатком 19 Інструкції №170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби.

Зокрема відповідно до п.5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом «г» пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються: копія аркуша бесіди; копія рапорту військовослужбовця; документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин; копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Проаналізувавши наведені норми, суд звертає увагу, що розгляд рапорту про звільнення зі служби відбувається за встановленою процедурою, яка включає підготовку подання, перевірку документів, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин щодо дотримання абзацу 3 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції №170, уточнюються дані про проходження особою військової служби, документально підтверджуються періоди служби, що підлягають зарахуванню до вислуги в календарному та пільговому обчисленні, проводиться розрахунок вислуги років військової служби. Проект наказу про звільнення зі служби до подання їх на підпис командирам перевіряється безпосереднім керівником кадрового органу або особою, на яку відповідно до письмового наказу покладено тимчасове виконання обов`язків за цією посадою та проходить правову експертизу в юридичній службі.

Водночас, суд звертає увагу, що вищевказаними нормативно-правовими актами не встановлено чітких строків розгляду рапорту про звільнення з військової служби.

Відповідно до п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, (далі - Інструкція з діловодства у Збройних Силах України), рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення - звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Згідно з п. 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів з моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Як зазначалось вище судом, 11.02.2024 року позивач направив засобами поштового зв`язку на адресу Військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України відповідно до пп. "г" п.2 ч.4 ст. 26 Закону України «Про військовий облік і військову службу».

Вищевказаний рапорт було отримано представником відповідача 01.03.2024 за довіреністю, що підтверджено роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти в мережі Інтернет за відповідним трек-номером.

Факт отримання рапорту представником відповідача не заперечувався.

Відповідно до абз.4 п.241 Положення №1153/2008 накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин.

Враховуючи викладене, за результатом розгляду рапорту військовослужбовця приймається відповідне рішення.

Наведене свідчить, що отримавши 01.03.2024 по суті поставлених у ньому питань, не перевірив достатності документів і дотримання умов, що підтверджують наявність підстав для звільнення позивача зі служби та не прийняв відповідного рішення за результатами його розгляду.

Таким чином, не розглянувши рапорт позивача стосовно порушених у ньому питань, та не прийнявши за результатами їх розгляду відповідного рішення, відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, чим допустив протиправну бездіяльність.

Доводи відповідача про неможливість розглянути рапорт у зв`язку з тим, що позивач вважається таким, що самовільно залишив частину до прибуття позивача до розташування військової частини судом відхиляються. Оскільки, відповідальність за самовільне залишення військової частини або дезертирство передбачена ст.ст. 407-408 Кримінального кодексу України. Водночас, самовільне залишення чоловіком військової частини не позбавляє військову частину виконати свій обов`язок, а саме: розглянути рапорт військовослужбовця по суті та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

З огляду на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача, зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт позивача від 11.02.2024 про звільнення з військової служби на підставі пп.«г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» і прийняти рішення за наслідками його розгляду у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування своєї позиції та не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість доводи позивача відповідають обставинам справи та ґрунтуються на нормах матеріального закону.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат здійснено відповідно до положень ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 11.02.2024 року про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Зобов`язати уповноважену особу Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 11.02.2024 року про звільнення з військової служби у запас за сімейними обставинами на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та прийняти відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 22 липня 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 )

Суддя В.В. Щербаков