Справа № 120/4160/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 липня 2024 р. Справа № 120/4160/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ГУ ПФУ у Вінницькій області повторно обмежено його пенсію максимальним розміром при проведенні нарахування щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 120/3298/23 з 01.03.2022.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії з обмеженням її максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 09.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

25.04.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову. Свої заперечення мотивує тим, що в будь-якому випадку розмір виплачуваної пенсії з урахуванням нарахованої індексації не може перевищувати встановленою статтею 43 ЗУ № 2262 межі, тому ГУ ПФУ у Вінницькій області при проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивача діє у спосіб визначений законодавством.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі Закон № 2262-XII).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.12.2022 у справі № 120/7895/22, серед іншого, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.03.2022 перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з урахуванням нарахованої індексації, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році", без обмеження пенсії максимальним розміром, виходячи із 80 % від відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.08.2023 у справі № 120/8153/23, серед іншого, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо проведення з 01.03.2023 виплати ОСОБА_1 пенсії з обмеженням її максимальним розміром та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.03.2023 пенсію з урахуванням індексації відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження пенсії максимальним розміром, виходячи із 80 % від відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням вже виплачених сум.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 120/3298/23, крім іншого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Відтак на виконання судового рішення у справі № 120/3298/23 відповідач з 01.07.2021 здійснив нарахування доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, внаслідок чого розмір пенсії позивача збільшився, а її загальний розмір станом на 01.03.2022 склав 33768,73 грн. Проте фактична сума виплати склала 31768,73 грн, тобто обмежена максимальним розміром.

Враховуючи зазначене, після виконання рішення суду у справі № 120/3298/23 пенсія виплачується в сталому розмірі на дату, з якої судом у справах № 120/7895/22, № 120/8153/23 було зобов`язано провести перерахунок пенсії.

07.12.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив невідкладно нарахувати та виплачувати йому доплату до пенсії у розмірі 2000 грн відповідно до Постанови №713 та здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 27.12.2023 повідомило, що з липня 2021 позивачу встановлено доплату у розмірі 2000 грн. В подальшому, проведено перерахунок пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 у справі № 120/3298/23. Відтак, при виконанні судового рішення нарахування та виплата позивачу пенсії здійснена з урахуванням проведеної доплати в розмірі 2000,00 грн у зв`язку з підвищенням основного розміру пенсії більш ніж на 2000,00 грн. Вказали, що застосоване обмеження максимального розміру пенсії відповідає вимогам чинного законодавства.

Крім того, у листі від 27.12.2023 відповідач вказав, що доплата у розмірі 2000 відсутня з 01.03.2022, оскільки пенсія позивачу виплачується у сталому розмірі на дату, з якої судом було зобов`язано провести перерахунок пенсії у справах № 120/7895/22, № 120/8153/23.

Позивач з діями пенсійного органу щодо обмеження його пенсії з 01.03.2022 максимальним розміром, не погоджується, вважає їх протиправними, а тому за захистом своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Згідно пункту 2 резолютивної частини цього рішення № 7-рп/2016 положення частини 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до ст. 1-1 Закону № 2262-XII зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Частиною 7 ст. 43 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017) знову ж таки передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте, суд враховує ту обставину, що частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016.

А тому, внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 127/4267/17.

Отже, внесені Законом № 1774-VIII до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.

Крім того, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (Рішення № 5-рп/2002).

Окрім того, підлягає врахуванню, що рішенням Конституційного суду України від 12.10.2022 № 7-р(II)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Відповідно до п. 2 резолютивної части рішення Конституційного суду України приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

При цьому, суд враховує, що рішеннями Вінницького окружного адміністративного суду справах № 120/7895/22, № 120/8153/23 надавалась оцінка відсутності підстав для застосування до пенсії позивача обмеження максимальним розміром та неодноразово суд зобов`язував ГУ ПФУ у Вінницькій області виплачувати пенсію позивачу без обмеження максимальним розміром.

Рішення суду у вищезазначених справах мають преюдиційне значення для даної справи, водночас, з наявних у матеріалах справи розрахунків судом встановлено, що пенсія позивача не виплачується йому у повному розмірі, адже її розмір станом на 01.03.2022 зафіксовано у розмірі нарахованому на виконання рішень у справах № 120/7895/22, № 120/8153/23. Так, згідно таких розрахунків станом на 01.03.2022 підсумок пенсії позивача з урахуванням нарахованої доплати до пенсії у розмірі 2000 грн на виконання постанови № 713 становив - 33768,73 грн, проте фактична сума до виплати склала - 31768,73 грн, станом на 01.07.2022 пенсію нараховано у розмірі 33791,98 грн, а сума до виплати становила - 31768,73 грн, станом на 01.03.2023 підсумок пенсії становив 35308,48 грн, а фактична сума до виплати - 33308,48 грн.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством України не визначено жодних законних підстав для обмеження пенсії позивача розміром нарахованим, на виконання рішення суду, при цьому, рішення суду у справах № 120/7895/22, № 120/8153/23 та наведені у них висновки залишаються обов`язковими для виконання (врахування) відповідачем.

Виходячи із викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування обмеження максимальним розміром до пенсії позивача при проведенні її перерахунку з 01.02.2023.

Щодо вимоги позивача зобов`язального характеру, то остання на підставі пункту 23 статті 4 КАС України підлягає задоволенню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу приписів частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо застосування обмеження максимальним розміром до пенсії ОСОБА_1 при приведенні перерахунку пенсії з 01.03.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 з урахуванням щомісячної доплати в розмірі 2000 грн, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 22.07.2024

Суддя Томчук Андрій Валерійович