Справа № 120/4199/24
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

23 липня 2024 р. Справа № 120/4199/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає в ненарахуванні та невиплаті пенсії по втраті годувальника за період 28.01.2022 по 21.09.2023;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по втраті годувальника за період 28.01.2022 по 21.09.2023.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 31.01.2022 звернулась до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 . Разом з тим, рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 08.02.2022 № 50 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з не підтвердженням спільного проживання з годувальником. Згодом позивачем було надано ряд підтверджуючих документів, а саме довідку від 03.02.2022 № 2 та акт б/н від 20.09.2022, що посвідчують факт спільного проживання ОСОБА_1 з її чоловіком ОСОБА_2 до моменту його смерті.

Так, зі змісту листів ГУ ПФУ у Вінницькій області від 23.02.2022 № 0200-0205-8/16060, від 05.04.2022 № 0200-0202-8/18941, від 26.09.2022 № 0200-0209-8/70716, позивачем з`ясовано, що наданих документів недостатньо у зв`язку з чим в серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду за встановленням факту спільного проживання зі своїм чоловіком. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі від 08.11.2022 № 127/22699/22 встановлено факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю як дружина та чоловік з реєстрацією шлюбу в період з 17.10.1997 по 26.10.2020. В подальшому з 21.09.2023 позивачці призначено пенсію по втраті годувальника, яка на думку ОСОБА_1 призначена із запізненням, тобто через півтора року з дати первинного звернення та з досягненням нею пенсійного віку.

Не погоджуючись із діями суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Ухвалою від 09.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачеві строк для подачі відзиву на позовну заяву.

24.04.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому пенсійний орган заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав, що 31.01.2022 позивачем була подана заява про призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Однак довідка від 06.11.2020 № 11 про спільне проживання позивача з годувальником, що видана «ОСББ» не відповідає вимогам п. 2.11 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058. Крім того згідно наданим ОСОБА_3 відомостями її страховий стаж на момент звернення за призначенням пенсії по втраті годувальника становить менше 29 років, відповідно право на призначення пенсії в разі втрати годувальника у позивача було відсутнє.

Тому, ГУ ПФУ у Вінницькій області, на звернення позивача від 31.01.2022 щодо призначення пенсії було прийнято рішення про відмову від 08.02.2022 № 50, про що листом Головного управління від 23.02.2022 № 0200-0205-8/16060 ОСОБА_1 було проінформовано про дані обставини.

21.09.2023 позивачем було повторно подано заяву на призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону № 1058 з урахуванням даних про стаж та заробіток померлого годувальника та з додаванням копії рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2022 у справі № 127/22699/22 що підтверджує факт спільного проживання з годувальником.

На виконання заяви, поданої 21.09.2023, позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону № 1058, у строки визначені статтею 45 закону № 1058. Відтак, підстави для задоволення позову відсутні.

07.05.2024 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення. Однак, останні судом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою статті 263 КАС України, заявами по суті справи є позов та відзив.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

31.01.2022 у зв`язку з досягненням пенсійного віку позивач звернулася до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 08.02.2022 № 50 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з не підтвердженням спільного проживання з годувальником, а саме невідповідністю довідки "ОСББ" від 06.11.2020 № 11, вимогам п. 9, п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058. Крім того, згідно з рішенням від 08.02.2022 страховий стаж заявника становить 27 років 02 місяці 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії по втраті годувальника. Зауважили, що право на призначення пенсії заявник набуде після досягнення 63 років.

В подальшому ОСОБА_1 з метою встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_2 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області із позовною заявою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2022 у справі № 127/22699/22 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 17.10.1997 по 26.10.2020.

21.09.2023 позивачем було повторно подано заяву на призначення пенсії у разі втрати годувальника.

З 21.09.2023 ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону № 1058, а також рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2022 у справі № 127/22699/22, яким встановлено факт постійного проживання з померлим чоловіком ОСОБА_2 .

У лютому 2024 року позивач звернулась до пенсійного органу із заявою, в якій вимагала нарахувати та виплатити їй пенсію за період з 28.01.2022 по 21.09.2023.

Листом від 13.03.2024 відповідач відмовив у нарахуванні та виплаті пенсії по втраті годувальника, вказавши, що такий вид пенсії призначено ОСОБА_1 саме з 21.09.2023.

Не погоджуючись з бездіяльністю ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті пенсії по втраті годувальника за період 28.01.2022 по 21.09.2023, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 36 Закону № 1058-IV визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Так, частиною 1 статті 36 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з пункту 1 частини 2 статті 36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з частиною 3 статті 36 Закону № 1058-IV визначено, що до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 38 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Суд встановив, що у спірному випадку позивачу була призначена пенсія у зв`язку з втратою годувальника її померлого чоловіка ОСОБА_2 з 21.09.2023, що сторонами не спростовується.

Однак в межах цього спору позивач оспорює бездіяльність ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті пенсії по втраті годувальника за період 28.01.2022 по 21.09.2023, вказуючи, що пенсійного віку вона досягла саме 27.01.2022, з заявою про призначення згаданого виду пенсії звернулась 31.01.2022, тому відповідно має право на перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника саме за період з 28.01.2022 по 21.09.2023.

Зважаючи предмет та підстави заявленого спору, беручи до уваги наведені учасниками справи аргументи по суті спору, суд бере до уваги наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок № 22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

З матеріалів справи вбачається, що 31.01.2022 у зв`язку з досягненням пенсійного віку позивач звернулася до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника, у зв`язку із смертю ОСОБА_2 .

Рішенням ГУ ПФУ у Вінницькій області від 08.02.2022 № 50 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії по втраті годувальника, у зв`язку з не підтвердженням спільного проживання з годувальником, а саме невідповідністю довідки "ОСББ" від 06.11.2020 № 11, вимогам п. 9, п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058.

В подальшому рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.11.2022 у справі № 127/22699/22 встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 17.10.1997 по 26.10.2020.

21.09.2023 позивачем було повторно подано заяву на призначення пенсії у разі втрати годувальника.

Сторонами не заперечується факт призначення ОСОБА_1 пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст. 36 Закону № 1058 мав місце з 21.09.2023.

З огляду на те, що пенсія по втраті годувальника призначена позивачу саме з 21.09.2023, відповідне рішення про призначення такого виду пенсії, зокрема в частині щодо дати призначення пенсії ОСОБА_1 не оскаржене, як і не оскаржено попереднє рішення про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника, у суду відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у спосіб визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ у Вінницькій області, яка полягає в не нарахуванні та невиплаті пенсії по втраті годувальника за період 28.01.2022 по 21.09.2023 та вимог зобов`язального характеру як похідних.

Так, суд повторно зауважує, що у зв`язку з тим, що пенсію по втраті годувальника призначено позивачу саме з 21.09.2023, у пенсійного органу відсутні підстави для нарахування та виплат відповідного виду пенсії позивачу за період 28.01.2022 по 21.09.2023.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги не підлягають задоволенню.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог відсутні й підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою нею судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 23.07.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович